NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Suntaks kyrka

Suntaks kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2002 tillhör Valstads församling (tidigare Suntaks församling) i Skara stift. Kyrkan ligger i Suntak i Tidaholms kommun. Kyrkobyggnaden Under slutet av 1800-talet planerade man att bygga ut den gamla kyrkan, Suntaks gamla kyrka, men vid sekelskiftet tog man beslutet att bygga en helt ny kyrka. Byggnadadsarbetet påbörjades 1899 och 1902 invigdes den nya kyrkan, som uppfördes i nyromansk stil efter ritningar utförda av Folke Zettervall. Kyrkan består av ett långhus, som på grund av osäkra markförhållanden orienterades i nord-sydlig riktning, ett kvadratiskt kor i norr, en utbyggd sakristia väster om koret och ett torn i söder. Byggnaden vilar på en sockel av granit och har vitputsade fasader. På båda sidor om ingången finns pelare, som flyttats från den gamla kyrkan. Kyrkan renoverades 1970–1971 i samarbete med arkitekt Tore Virke. Inventarier Dopfunten av sandsten är från 1100-talet och kommer från den gamla kyrkan. Vid renoveringen 1970-1971 rekonstruerades det försvunna mittpartiet efter anvisningar av landsantikvarien Sven Axel Hallbäck. Det utgörs av ett stöd och åtta kolonnetter. Predikstolen är tillverkad 1713 av Jonas Ullberg i Velinga socken och fanns tidigare även den i gamla kyrkan. Materialet är skulpterad och målad furu. Motivet är de fyra evangelisterna åtskiljda av vridna kolonner. På ljudtaket står Kristus med segerfanan. Vid renoveringen byggdes ett nytt altare. En skulptur flyttades från predikstolen till ett nybyggt altarskåp. Skulpturens motiv är Kristus med världsklotet. En orgel med fem stämmor byggdes 1903 av Levin Johansson. Nattvardskalken är i silver och tillverkad på 1400-talet, fast med en 1949 omgjord cuppa. På altaret i sakristian finns en modernt triumfkrucifix utfört av Eva Spångberg. Den gamla kyrkans lillklocka, gjuten på 1200-talet, hänger på ena långväggen och den gamla storklockan från 1756 utgör idag lillklocka i tornet. Bilder Referenser Kyrkorna i Valstads församling. Tidaholm: Svenska kyrkan. 2006. sid. 4-6. Libris 10402911 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 172. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Svenska kyrkan i Tidaholm Bebyggelseregistret Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Suntaks kyrka.
Älvsjökyrkan

Älvsjökyrkan (även Älvsjö kyrka) är en kristen frikyrka belägen vid Långbrodalsvägen 46 i stadsdelen Långbro i södra Stockholm. Älvsjö kyrka tillhör Equmeniakyrkan och ägs av Älvsjö missionsförsamling. 2017 bestod medlemsantalet av 98 personer. Historik Älvsjö missionsförsamling bildades 1910 och hade sitt ursprung i en ekumenisk grupp som kallades Långbrodals Kristliga Verksamhetsförening. Missionsförsamlingens syfte var att samla alla troende, oavsett samfundsfrågor, till kristen verksamhet. Den första kyrkolokalen invigdes i oktober 1910 och låg i ett hyrt rum i Steijers bageri som då var nybyggt (dagens Långbrodalsvägen 48, intill den nuvarande kyrkan). År 1915 fann man en lämplig tomt för bygget av en egen kyrka. Dåvarande ägaren till Långbro gård sålde tomten intill bagarmästaren Steijers bageri på Storgatan (nuvarande Långbrodalsvägen 46) till ett pris av 1 600 kronor. 1916 godkändes arkitektritningar signerade ”byggnadsingenjör Alfred Lårenson”. Kyrkan invigdes i december 1919 och innehöll då en samlingssal för 150 personer, en mindre sal för 50 personer, ett kapprum och ett kök. I källaren låg en tvättstuga och på vinden en liten lägenhet. Bygget realiserades genom penninggåvor och medlemmarnas eget arbete. Kyrkan stod färdig för invigning den 21 december 1919. I början av 1950-talet utfördes en till- och ombyggnad som gjorde kyrkan ungefär dubbelt så stor som den ursprungliga. För arkitektarbetet ansvarade Birger Lindberg. 1993 tillkom församlingshuset öster om kyrkbyggnaden som är förbunden med kyrkan via en glasad länkbyggnad. I församlingshuset anordnades samlingssal och kafeteria i bottenvåningen samt expedition och flera grupprum i källarplanet. För ritningarna stod Arkaden Arkitektkontor. År 2000 invigdes klockstapeln väster om kyrkan. I klockstapeln hänger en kyrkklocka gjuten 1999 av Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna. Klockan bär inskriptionen Ps 103 v 2: Lova Herren min själ. Bilder Källor Älvsjökyrkan, vår historia Anita Lundin (redaktör) (2014). Brännkyrka 1913-2013, Socknen som blev 51 stadsdelar. Brännkyrka hembygdsförening. sid. 95. ISBN 978-91-8685329-7 Bygglovsritningar från 1916, 1953 och 1992 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Älvsjökyrkan. Officiell webbplats
Sura kyrka

För den gamla kyrkobyggnaden, se Sura gamla kyrka. Sura kyrka är en kyrkobyggnad i Västerås stift. Den är sedan 2014 församlingskyrka i Sura-Ramnäs församling. Kyrkan är belägen i Sura invid Strömsholms kanal strax väster om Surahammar. Kyrkobyggnaden Redan 1878 hade fråga väckts om en ny kyrkbyggnad. Nuvarande kyrka i nyromantisk stil uppfördes 1890–1892 efter ritningar av arkitekt Gustaf Petterson på Överintendentsämbetet i Stockholm. Byggmästare var G. Johansson från Skövde. Övervakning och ledning av arbetet tillföll byggmästaren Brage från Surahammar. Den 21 augusti 1892 invigdes kyrkan av biskop Gottfrid Billing och ersatte då Sura gamla kyrka. Där blev mycket psalmsång till det harmonium som kantorn tillfälligt tagit dit istället för orgeln som skulle flyttas dit från gamla kyrkan. Kyrkan byggdes på högsta punkten av en ås, strax intill den gamla kyrkan. År 1935 byggdes kyrkan om och renoverades. Kyrkorummets tak försågs då med valv. Den 22 december samma år återinvigdes kyrkan av biskop Einar Billing. I koret finns målningar utförda 1945–1956 av konstnären Nils-Aaron Berge. Inventarier En predikstol i barockstil och ett medeltida processionskrucifix är från gamla kyrkan. Orgel En orgel flyttades 1892 från den gamla kyrkan till den nya. Orgeln var byggd 1853. 1901 byggde E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 10 stämmor, två manualer och pedal. Orgeln sattes 1949 upp i Gravkapellet, Avesta och flyttades senare till Pingstkyrkan, Avesta. 1944 byggde A Magnussons Orgelbyggeri AB, Göteborg en orgel med 30 stämmor. Fasaden ritades av Erik Fant. Den nuvarande orgeln byggdes 1983 av Walter Thür Orgelbyggen AB, Torshälla. Orgeln är mekanisk. Fasaden är från 1944 års orgel. Kororgel Kororgeln byggdes 1980 av A Magnussons Orgelbyggeri AB, Mölnlycke. Orgeln är mekanisk. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 267. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Sura-Ramnäs församling Surahammars kommun Västmanlands Kommuner & Landsting Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sura kyrka.
Surte Church

Surte Church (Swedish: Surte kyrka) is a church in Surte about 10 km (6.2 mi) north of Gothenburg, Sweden. It is part of Nödinge parish in the Diocese of Gothenburg. History and architecture Suggestions for the church were made during the late part of the 1890s when the expansion of the Surte glass works drew more and more people to the town. The nearest church was the Nödinge Church, 7.5 km (4.7 mi) from Surte and suggestions were made to build a new church near Jordfallet, a part of the town. The glass works helped with planning the new church and donated a lot for it in 1911. The church's special feature is the façade and base set with round, naturally polished, stones, which makes the church look older than it is. The stones have been collected from the fields of the Skårdals farmers. The stones were moved to the building site in a total of 740 horse cart loads. The roof is made of slate. The church was designed by architect Sigfrid Ericson and the project was financed by a voluntary collection that raised SEK 25,000. On the first Sunday of advent in 1912, the church was consecrated and declared open to the congregation. The church is one of the county's most noted examples of the national romanticism architecture of the early 20th century and it is a listed building. References External links Media related to Surte Church at Wikimedia Commons
Surte kyrka

Surte kyrka är en kyrkobyggnad belägen i Surte, den sydligaste delen av Ale kommun. Den tillhör Nödinge församling i Göteborgs stift och Svenska kyrkan. Historia Befolkningen i Surte ökade i slutet av 1890-talet på grund av Surte glasbruks verksamhet. Församlingskyrkan i Nödinge befann sig 7 kilometer bort och därför kom krafter i rörelse som ville bygga en kyrka i närheten av Jordfallet. Kyrktomten skänktes av bruket 1911 och bidrog även till planeringsarbeten. Kyrkobyggnaden Kyrkans särskilda kännetecken är fasaderna med naturligt rundslipade stenar frilagda i fasadputs och socklar, vilket gör att kyrkan ser äldre ut än den är. Stenen till kyrkobygget kördes från överblivna stengärdesgårdar i trakten med 740 hästlass. Taket täcktes med skiffer.Bygget bekostades med frivilligt insamlade 25 000 kronor och första advent 1912 var kyrkan färdigbyggd efter arkitekt Sigfrid Ericsons ritningar. Den är ett av länets bästa exempel på tidiga 1900-talets nationalromantiska arkitektur. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Surte kyrka. Webbplats: Surte kyrka (svenskakyrkan.se) [1] - Ale kommuns bebyggelseinventering (PDF)
Suseån-Hult

Suseån-Hult är ett naturreservat i Asige socken i Falkenbergs kommun i Halland. Området är 12 hektar och skyddat sedan 1992. Suseåns strömmande vatten skapar här förutsättningar för lekande lax och havsöring. Här finns även ett rikt fågelliv med exempelvis strömstare, forsärla och kungsfiskare. Suseån omges i reservatet av en lummig ekhagmark med en rik moss- och lavflora. Här växer också den ståtliga ormbunken safsa som inte liknar någon annan ormbunke i landet. Gamla ekar växer i reservatets norra och kuperade del. På ekarna kan man hitta lavarna mussellav och glansfläck. Till floran hör också arter som smörboll och nattviol. Området tillhörde tidigare Öinge by. Vid ån låg tidigare två kvarnar, Öinges kvarn samt Tollastorps och Asiges kvarn. Landskapet är rikt på fornlämningar. Asige kyrka nordväst om reservatet uppfördes på 1100-talet. Källor Suseån-Hult, Länsstyrelsen i Hallands län
Sutthoffska palatset

Sutthoffska palatset är en byggnad i kvarteret Python vid Skeppsbron 16 i Gamla stan i Stockholm. Byggnaden är med sin knappt tio meter breda gatufasad skeppsholmsradens smalaste byggnad. Sutthoffska palatset ligger inklämt i det smala kvarteret mellan Kråkgränd i norr och Nygränd i söder. Joachim Sutthoff var skeppsbroköpman på 1750-talet och han lät uppföra denna byggnad. Han hade då köpt hela tomten i kvarteret Pyton som var bebyggd med två äldre hus, vilka på 1600-talet ägdes av handelsmannen Stigler och kamreraren Hans Törner. Under 1800-talet har byggnadens fasad genomgått en kraftig förändring. Dagens (2009) byggnad har en 1 ½ våningar hög bottenvåning, vars fasad mot Skeppsbron är klädd i granit, därefter följer fyra våningsplan och en attikavåning samt ett kopparklätt säteritak med en central anordnad takkupa. Den smala fasaden mot Skeppsbron tillåter bara två fönsteraxlar. Putskulören går i ljust rödbrun med varmvita fönsteromfattningar och hushörn. Över entréporten finns de för Skeppsbrobyggnader typiska utsmyckningar; Mercurius bevingade hatt, två putti som håller ett äldre handelsfartyg av typ hansa-kogg samt vindruvsklasar berättar om att en av de tidiga ärarna ägnade sig åt skeppshandel med bland annat vinimport. Numera finns kontor för bland annat det sjörelaterade företag Simsonship AB och konsultfirman Serica AB i huset. Källor Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift. Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. sid. 513. Libris 1445167 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sutthoffska palatset.
Svampen (Stockholm)

Svampen is een bouwwerk op het plein Stureplan in de Zweedse hoofdstad Stockholm. Het is een kolom met een cirkelvormige luifel waaronder men kan schuilen voor de regen. Het bouwwerk werd ontworpen door architect en landschapsarchitect Holger Blom (1906–1996) en werd gebouwd in 1937. Svampen werd in 1988 gesloopt en het jaar erna opnieuw opgebouwd. Svampen, Zweeds voor 'de paddenstoel', staat aan een belangrijk kruispunt en is een herkenningspunt in Stockholm.
Svampen, Stockholm

Svampen är ett byggnadsverk på Stureplan i Stockholm. Det är ett regnskydd ritat av arkitekten och stadsträdgårdsmästaren Holger Blom. Det uppfördes 1937, revs 1988 och återuppfördes 1989. Svampen är belägen vid en trafikknutpunkt i centrum och är ett sedan länge välkänt inslag i stadsbilden. Beskrivning Bland stockholmare är Svampen från 1937 på Stureplan ett av Holger Bloms mest kända verk. En enkel men djärv och mycket slank betongkonstruktion med ett långt utkragande tak på en 3,3 meter hög centralpelare, konstruerad av Erik Vretblad. Men inte alla var entusiastiska när Svampen invigdes den 20 november 1937. Bland annat tyckte Stockholms skönhetsråd och arkitekten Ragnar Östberg att denna "betongklump" inte passade in på denna plats, men Svampen fick stå kvar. Den fungerade under många år som kiosk, mötesplats och regnskydd ända fram till högertrafikomläggningen 1967, då även spårvagnstrafiken upphörde. Efter det förde Svampen ett mer bortglömt liv som på en ö mitt bland Stureplans bilfiler. Konstruktionen hade tagit skada, trafiken skulle läggas om igen och 1988 revs den slutligen och togs bort. Detta skapade starka reaktioner hos stockholmarna som ville ha kvar sin ”Svamp”. Därför byggdes en kopia av den gamla svampen som invigdes den 19 oktober 1989, om än inte på exakt samma plats. I samband med invigningen av Stockholms nya och omfattande julbelysning den 20 november 2011 drabbades Svampen av en reklamkupp. Borgarrådet Ulla Hamilton (M) trodde att hon avtäckte en gran och fyra tomtar, men det var fyra jordekorrar med tomteluva som gjorde reklam för en amerikansk film. Bilder på "Svampen" genom tiderna Se även Ringen på centralen, en annan känd mötesplats i Stockholm. Källor Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 124. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Svampen.
Svandammen, Stockholm

Svandammen är ett parkområde och en badplats som ligger vid Sörgårdsvägen i Solhem i Stockholms kommun. Från parken går bussar mot Brommaplan, Backlura, Vällingby, Hallonbergen, Solna C och Spånga Station. Parken är en central mötesplats för såväl ungdomar som barnfamiljer.
Svanhagen

Svanhagen, i folkmun ofta kallad Svandammsparken (även Svanis bland ungdomar), är en park i stadsdelen Midsommarkransen i Söderort i Stockholms kommun. Parken är inramad av Oktobergatan, Vattenledningsvägen och Tellusborgsvägen. I parkens norra ände finns en plaskdamm. Plaskdammen är fylld med vatten sommartid. På vår och höst används den ofta som innebandyrink, samt till att cykla i. I övrigt så består parken av en stor gräsplätt, där olika sporter kan utövas sommartid. I parkens södra ände finns en kiosk, "Svandammens Grill & Kiosk". Parken är även fylld av parkbänkar. Varje år arrangeras i parken en musikfestival. En del kända artister har uppträtt här, som till exempel Dogge Doggelito. Vanligtvis brukar mycket folk hitta hit då och parken brukar vara fylld med folk. I Midsommarkransen fanns under 1900-talets början tegelbruket Hägerstens tegelbruk vilket bland annat givit en av de större gatorna i området dess namn. Tegelbruket lades ner på grund av dålig lönsamhet och det område som fram till dess hade varit brukets lertäkt blev sedermera Svanhagen. I närheten av parken ligger torget Svandammsplan.
Svanskogs kyrka

Svanskogs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Svanskogs församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger i samhället Svaneholm i Säffle kommun. Kyrkobyggnaden Tidigare kyrkobyggnad var uppförd av trä på medeltiden. Nuvarande träkyrka uppfördes 1733 under ledning av byggmästare Philip Eckel och invigdes 11 november samma år. Kyrktornet i väster tillkom år 1738. År 1764 byggdes sakristia och förrådsrum i den östra korsarmen. Inventarier I kyrkan finns en dopfunt i täljsten från 1200-talet. Predikstolen är byggd 1742 av Isak Schullström. En tolvarmad ljuskrona i järn är från år 1693. Orgel 1891 byggde Åkerman & Lund, Stockholm en orgel med 7 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1949 av John Grönvall Orgelbyggeri, Lilla Edet och är en pneumatisk orgel. Nuvarande orgel med 20 stämmor är tillverkad 1966 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB. Referenser Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:I, Västerås stift; Karlstads stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Säffle pastorat Wikimedia Commons har media som rör Svanskogs kyrka.
Svansteins kyrka

Svansteins kyrka är en kyrkobyggnad i Svanstein i Luleå stift. Den är församlingskyrka i Övertorneå församling. Svanstein var ursprungligen namnet på ett bruk och skapades genom att slå ihop brukspatronens efternamn (Abraham Steinholtz) med hustruns (Sara Svanberg). Till följd av freden i Fredrikshamn 1809, då församlingarna i Tornedalen delades, uppfördes en kyrka i Turtola på östra sidan om Torne älv. Syftet var att förebygga att befolkningen på svenska sidan sökte sig till kyrkan på det numera finska (ryska) området vid Turtola. För ändamålet anslog riksdagen 5 000 kronor till uppförande av ett kapell i den svenska Turtolabyn, som sedermera kom att kallas Svanstein. Kyrkobyggnaden Svansteins kyrka stod klar 1865. Den är uppförd av trä i klassicerande stil efter ritningar av arkitekt Ludvig Hawerman som långhuskyrka med kor och tillbyggd sakristia i öster, ursprungligen rödmålad. Byggmästare var Matti Havela från finska Pello, mormorsfar till landshövding Ragnar Lassinantti. En ombyggnad genomfördes 1927–1929 efter ritningar av Olof Lundgren då kyrktorn med lanternin uppfördes. Kyrkorummet försågs med läktare, dekorativa målningar tillkom i taket och ovanför fönstren. En renovering utfördes 1974 efter ritningar av Bertil Franklin. Ytterväggarna målades då i en ny rosa färg. Läktaren kortades av och korgolvet sänktes till samma nivå som övriga kyrkorummet. Till viss del byttes inredningen ut. Inventarier Altartavlan föreställer Jesus på korset och var en gåva till församlingen i samband med restaureringen 1927–1929. Tavlan finns numera i sakristian men hänger vid altaret under fastetiden. Altaret pryds av ett enkelt träkors som tillkom vid renoveringen 1974 och ersatte tidigare altartavla. Orgeln med en manual är tillverkad av Grönlunds Orgelbyggeri och kom till kyrkan 1964. Referenser Noter Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 656, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Svansteins kyrkodistrikt på Kyrktorget.se Kyrkokartan.se Wikimedia Commons har media som rör Svansteins kyrka.
Svappavaara kyrka

Svappavaara kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Vittangi församling i Luleå stift. Kyrkan ligger i Svappavaara i Kiruna kommun. Kyrkobyggnaden På 1920-talet uppfördes ett gravkapell i Svappavaara. Vid början 1950-talet startades en insamling till bygget av en kyrka. Vintern 1957-1958 uppfördes kyrkan och 16 november 1958 invigdes kyrkan av biskop Ivar Hylander. I december 1968 fattades beslut att ersätta den blott tioåriga kyrkan med en ny. I januari 1969 revs gamla kyrkan för lämna plats till nuvarande kyrkobyggnad. Tredje söndagen i advent den 14 december 1969 invigdes nuvarande kyrka av biskop Stig Hellsten. Byggnadskomplexet har en stomme av trä och inrymmer kyrkorum, församlingssal, kök, rum för barn- och ungdomsverksamhet, ett arkiv, samt ett antal toaletter. Byggnadsdelarna omgärdar en liten innergård. Kyrkorummet är klätt med obehandlad träpanel och dess höga tak bärs upp av synliga limträbalkar. Golvet täcks av linoleummatta och har en bänkinredning i två öppna kvarter. Kyrkorummet rymmer drygt hundra personer och kan utökas genom att en vikvägg, vänster om altaret, öppnas mot intilliggande samlingssal. Till kyrkan finns en anpassad ingång för rörelseförhindrade. 1994 genomfördes en renovering. Inventarier Altartavlan är utförd av Albert Falck och fanns i gamla kyrkan. En kyrkklocka är skänkt av LKAB och invigd 6 december 1970 av biskop Stig Hellsten. Orgel Den nuvarande orgeln är tillverkad okänt år av Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstad och är en mekanisk orgel. Det är kyrkans första orgel. Referenser Vittangi församling informerar om kyrkan Privat hemsida om kyrkan Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:III, Härnösands stift, Luleå stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784
Svarta klippans naturreservat

Svarta klippan är ett naturreservat i Breareds socken i Halmstads kommun i Halland. Området är 16 hektar stort, skyddat sedan 2000 och är beläget strax öster om Ryaberg. Svarta klippan är en nästan 100 meter hög brant på östra sidan av Fylleåns dalgång. I branten klättrar urskogslik bokskog med grova träd, högstubbar, hålträd och liggande trädstammar. Några av bokarna är nästan 300 år gamla. Här växer de sällsynta växterna dvärghäxört och skogsbräsma. Ett stort antal odlingsrösen utgör spår av forntida odling. Källor Svarta klippan, Länsstyrelsen i Hallands län
Svartnäs kyrka

Svartnäs kyrka är en kyrkobyggnad i Falu kommun. Den är församlingskyrka i Svärdsjö församling, Västerås stift. Kyrkobyggnaden Sedan grundandet av Svartnäs bruk 1735 hade befolkningen ökat snabbt i området. Avståndet till närmsta kyrka var 3–4 mil och brukets ägare bad 1793 domkapitlet att få uppföra ett bönehus. På hösten samma år lades timmer upp till bygget och den 29 maj 1794 påbörjades bygget. Byggnaden var klar för invigningen fem månader senare, den 27 oktober 1794. Vid invigningen bestod kyrkan av ett långhus. Väster om kyrkan uppfördes en klockstapel. En ombyggnad genomfördes åren 1837–1838 då klockstapeln revs och ett kyrktorn uppfördes vid kyrkans västra sida. 1875 utökades koret och sakristian och kyrktornet byggdes på höjden. 1954 omgestaltades kyrkorummet genom att färgsättningen ändrades från i huvudsak vitt med förgyllda detaljer till blå och grågröna nyanser. Elektrisk värme infördes, golvet isolerades, kyrkbänkarna ändrades och ett bönealtare tillkom. Inventarier Nuvarande predikstol tillkom vid ombyggnaden 1837–1838. Orgeln tillkom 1848 och byggdes av Jonas Wengström. Källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 284. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Kulturhistorisk karakteristik Svartnäs kyrka Wikimedia Commons har media som rör Svartnäs kyrka. Vidare läsning Boëthius, Gerda (1920). Kyrkor i Falu domsagas norra tingslag : Konsthistoriskt inventarium. Sveriges kyrkor ; 9. Dalarne ; 1:2. Stockholm: Norstedt. sid. 261ff. Libris 19512776. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6854 Erici, Einar (1957). ”Kring svartnäsorgeln : ett bidrag till Dalarnas äldre orgelhistoria”. Julbok för Västerås stift 1957(52),: sid. 168-179. Libris 11572862
Svartsjöns naturreservat

Svartsjöns naturreservat innefattar Svartsjöns omgivningar i Hanvedens skogsområde i Västerhaninge socken i Haninge kommun på Södertörn i Södermanland (Stockholms län). Reservatet omfattar en totalarea om 36,0 hektar varav land 29,2 ha och bildades sommaren 2011. Det ligger i anslutning söder om Paradisets naturreservat. Långsjön ligger till hälften inom reservatet. Beskrivning Svartsjön, som gav reservatet sitt namn, är en av länets äldsta sjöar som isolerades genom landhöjningen från dåvarande Ancylussjön (föregångaren till Östersjön) för cirka 9 000 år sedan. Vid den tiden låg strandlinjen långt västerut och den skenbara vattennivån låg ungefär 75–80 meter över dagens. Inom området finns gott om gamla tallar. De äldsta kan vara över 200 år gamla och har så kallad pansarbark eller krokodilbark, som liknar krokodilskinn. Reservatet är ett Natura 2000-område som består av orörda våtmarker kring skogssjön och vidsträckta hällmarker med gammal tallskog. Genom reservatet sträcker sig Sörmlandsledens etapp Riddartorpet–Paradiset och vid Långsjön ansluter ledens gren mot Nynäshamn. Naturreservatets syfte Enligt länsstyrelsen beslut av en 11 juli 2011 är syftet med reservatet att bevara ett område med naturskogar, orörda våtmarker och näringsfattiga sjöar med dess växt- och djurliv. Området skall även vara tillgängligt för rekreation på ett sätt som inte "äventyrar naturvärdena". Bilder Referenser Svartsjön, Länsstyrelsen i Stockholms län Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Svartsjöns naturreservat.