NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gothenburg Mosque

Gothenburg Mosque (Swedish: Göteborgs moské) is a mosque located at the foot of Ramberget on Hisingen in Gothenburg, Sweden. The construction of the mosque was entirely funded by Saudi Arabia and is run by the Swedish Muslim Foundation (SMS). It was inaugurated 16 June 2011. The mosque cost 67 million Swedish krona to build and is 2000 square meters. The construction of the mosque has been met with demonstrations from right-wing activists. The Saudi finance minister Dr. Abu Rachman al Seid said on the inauguration that "we do this out of kindness - and because we can afford it". The board members of the mosque and Saudi refused to be interviewed by reports from the Swedish investigative journalism television program Uppdrag Granskning in conjunction with the inauguration. The imam Sheikh Abdul Rashid Mohamed was trained in Saudi Arabia. In a 2013 Swedish Television interview with hidden camera he stated that polygamy is allowed under certain conditions and that wives cannot refuse to have sex with their husbands unless they were ill. Chairman Ahmed Al-Mofty stated in a follow-up interview with Göteborgs-Posten that Rashid had advised what Islamic tradition is and that his advice was not legally binding. The building is designed by Björn Sahlqvist, who wanted to design a mosque with a Scandinavian touch with a lot of light and space. There is a silent square minaret and prayer rooms for men and women, conference rooms, offices, lecture halls, kitchen and an ablution area. IIF Islamiska informationsföreningen (IIF) (tr: Islamic information society) was, according to Swedish Radio in 2013, using the mosque premises while receiving funding from Gothenburg Municipality. In 1986 IIF started publishing the magazine named Salaam. It published texts by Muslim brotherhood ideologues Sayyid Qutb and Muhammad Qutb translated into Swedish. A significant number of its texts were written by female converts to Islam. IIF was in 1995 a member association of the umbrella organisation Muslim Council of Sweden. IIF collaborated with the Saudi organisation World Assembly of Muslim Youth (WAMY) to translate Arabic texts into Swedish and sold literature from The Islamic Foundation, International Islamic Federation of Student Organizations (IIFSO) and WAMY. Images See also Islam in Sweden References External links Official website
Centrala griftegårdarna

Centrala griftegårdarna är en begravningsplats i centrala Linköping, bestående av sex sammanhängande griftegårdar. Den äldsta delen, Gamla griftegården, invigdes 1811. Den har ritats av Fredrik Magnus Piper. De övriga delarna har fått namn efter väderstrecken. Malmslättsvägen skiljer de två norra griftegårdarna från resten. På de Centrala griftegårdarna finns två kapell, Uppståndelsens kapell på Västra griftegården och Alla helgons kapell på Norra griftegården. Griftegårdarna Gamla griftegården. Består av sex kvarter, varav ett heter Sankt Lars och övriga är numrerade. Norra griftegården, ligger norr om gamla griftegården och Malmslättsvägen. Består av åtta kvarter. Västra griftegården, ligger mellan gamla griftegården och Johannesborgsparken. Består av åtta kvarter och Västra minneslunden. Östra griftegården, ligger mellan gamla griftegården och Kaserngatan. Består av tre kvarter. Södra griftegården, ligger mellan gamla griftegården och Fridtunagatan. Består av åtta kvarter och Södra minneslunden. Nya norra griftegården, ligger väster om Norra griftegården. Består av fyra kvarter. Gravsatta Bjarne Beckman Carl Otto Mörner Charles Emil Hagdahl Galleri Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Centrala griftegårdarna. Våra griftegårdar, Svenska kyrkan
Stora Mellansjö

Stora Mellansjö (eller bara Mellansjö) är ett bostadsområde i kommundelen Högmora i Huddinge kommun. Området är beläget på södra sidan av sjön Magelungen och avgränsas av förutom av denna av Ågestasjön, Myrängen-Högmora och Ågesta friluftsområde. Området delas av Norrån i en östra och en västra del och består huvudsakligen av villabebyggelse. Historik Stora Mellansjö skapades genom att Ågesta gård omkring år 1900 styckade av mark. Byggandet av både villor och sportstugor tog emellertid inte fart förrän under 1930-talet. Många av husen är typhus, karaktäristiska för sin tid och en del är arkitektritade. Mellan 1957 och 1988 byggdes mycket lite i området eftersom det i praktiken rådde förbud mot nyproduktion av villor. En detaljplan vann laga kraft i maj 2002. Därefter har ett antal större exklusiva villor uppförts, främst längs Ågestavägen och i närheten av vattnet. Bland nyare bebyggelse märks Villa Brännugnen vid Snöbärsstigen 8. Den av arkitekt Gert Wingårdh ritade villan belönades 2019 med Huddinges byggnadspris. Området är en gammal kulturbygd med stora naturvärden. Karaktäristiskt för området är de många och stora ekarna. I området finns arter som vattenfladdermus och gröngöling. Gravfälten på områdets mark vittnar om bosättningar redan i förhistorisk tid. Lämningar visar att det har funnits en gård i Ågesta ända sedan äldre järnåldern. Det äldsta skriftliga belägget för namnet är från 1330. I korsningen Norråvägen / Runstensvägen märks även runstenen Södermanlands runinskrifter 301. Bilder Referenser ”Om Stora Mellansjö – Stora Mellansjö Samfällighetsförening”. https://mellansjo.se/foreningen/om-foreningen/. Läst 5 december 2019. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Stora Mellansjö.
Sjonhem Church

Sjonhem Church (Swedish: Sjonhems kyrka) is a medieval church on the island of Gotland, Sweden. It belongs to the Diocese of Visby. History and architecture The oldest part of the current church is the tower, which was built in the 13th century. Originally it was attached to a much smaller, Romanesque church. The choir and nave was however torn down and replaced with the current structure during the middle of the 13th century. Inside, church murals decorate the vaults; these also date from the 13th century. The church also has preserved medieval stained glass windows. A crucifix on the altar is somewhat later, dating from the 14th century. The baptismal font is however considerably older, dating from the 12th century and thus older than the church itself. It was made by the stonemason known as Hegvald. The church has been largely unaltered since the Middle Ages; the greatest change occurred in 1818 when the sacristy was built. References Further reading Roosval, Johnny (1952). Sjonhems kyrka (in: Kyrkor i Halla ting, norra delen). Sveriges kyrkor, konsthistoriskt inventarium (in Swedish). Vol. 66. Stockholm: Generalstabens Litografiska Anstalt. pp. 291–322. ISSN 0284-1894. External links Media related to Sjonhems kyrka at Wikimedia Commons
Kościół w Sjonhem

Kościół w Sjonhem – świątynia należąca do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajduje się w środkowej części Gotlandii. Architektura Najstarszą częścią obecnego kościoła jest wieża, która została zbudowana w XIII wieku. Wcześniej przylegała ona do znacznie mniejszego kościoła romańskiego. Prezbiterium i nawa zostały jednak zburzone i zastąpione obecną konstrukcją w połowie XIII wieku. W dużej mierze kościół pozostał niezmieniony od czasów średniowiecza. Największa zmiana dokonała się w 1818 roku, kiedy to dobudowano zakrystię. Wnętrze Wnętrze świątyni zdobią freski, również pochodzące z XIII wieku. W kościele zachowały się średniowieczne witraże. W ołtarzu znajduje się krucyfiks pochodzący z XIV wieku. Z XII wieku zaś pochodzi chrzcielnica; jest ona zatem starsza od samego kościoła. Autorem chrzcielnicy był Hegvald. Ambona datowana jest na XVII wiek; została upiększona malowidłami przez Wellera w 1785 roku oraz przez Nordberga rok później. Przypisy
Alsike Church

Alsike Church (Swedish: Alsike kyrka) is an Evangelical Lutheran church at Alsike in Uppsala County, Sweden. It lies in Knivsta Municipality, a suburb to Stockholm. The church is associated with the Archdiocese of Uppsala of the Church of Sweden. The Sisters of the Holy Spirit at Alsike Convent is attached to Alsike Church. History and architecture Alsike Church stands by a formerly important sea-route linking Uppsala, Sigtuna and Stockholm, in an area characterised by its old cultural landscape. Although the oldest parts of the presently visible church date from the 13th century, it was probably pre-dated by an earlier wooden church. The church is constructed largely in brick, a material not usually used in medieval churches in Uppland (fieldstone was often the material of choice). The use of brick may be explained by the vicinity to the more costly churches in Sigtuna or Sko Abbey near Skokloster Castle (Skoklosters slott). The main part of the church was probably built circa 1250-1350. The tower and the church porch date from the 15th century, and during the same century the church was also equipped with mural-decorated vaults; due to later damage these have been rebuilt and only fragments of the murals still remain. The church was rebuilt during the mid-19th century. Two transepts were added, and the exterior whitewashed. Inside the church was equipped with a new pulpit and new pews. In 1910-11, the church was redecorated internally with paintings in Art Nouveau style by architect Sigurd Curman (1879-1966). During repairs in 1947 a runestone was discovered in the church; it is displayed at the church entrance. The church is characterised by a mix of medieval and neoclassical styles as a result of the reconstruction during the 19th century. Among the furnishings, a Venetian crucifix from c. 1600 and a figure of Christ from the 15th century are noteworthy. References External links official website Media related to Alsike kyrka at Wikimedia Commons
Thorskog House

Thorskog House (Swedish: Thorskogs slott) is a manor house in Bohuslän, Sweden. It is located in Lilla Edet Municipality. It was built in 1892 in accordance with the plans of architect Carl Fahlström (1854-1920). Thorskogs slott operates as a hotel and is open to the public with 40 furnished rooms and restaurant facilities. Thorskogs slott was the location for the 2009 and 2010 seasons of the SVT show Stjärnorna på slottet. References External links Official website
Thorskog

Thorskog är en slottsliknande byggnad i Torskog i Lilla Edets kommun i Bohuslän där det sedan 1986 bedrivs hotell- och konferensverksamhet under namnet Thorskogs slott. Byggnaden uppfördes 1892 enligt Carl Fahlströms ritningar och är belägen ett par hundra meter från Göta älv, på älvens västra strand. Historia Platsen är känd sedan 1249 då den norske kungen Håkon Håkonsson och Birger jarl slöt en fred vid Thors-kabokke som beseglades genom äktenskapskontraktet mellan den förres son Håkon den unge och Birgers dotter Rikissa. År 1711 uppförde Niclas Sahlgren en smedja på platsen som hade ett bra läge med såväl vattenkraft som hamn. Den för tiden viktiga handelsplatsen Lödöse låg dessutom på andra sidan älven. Olof Wenngren, som kom till Thorskog 1730, utvecklade smedjan till ett bruk och byggde en herrgård. Han byggde även dammarna och anlade parken. Wenngren fick patrons privilegier, blev adlad och testamenterade sedermera sin patronsrätt och sitt vapen på bruket. En av de äldsta kvarlämningarna från den gamla tiden är Jägarsalen, som på den tiden var en jordkällare. Thorskog, som det ser ut idag, byggdes 1892 av varvspatron Petter Larsson. Han uppförde 1865 Thorskogs Mekaniska Verkstad vid Göta älv, som var mycket lönsamt och gjorde honom till en förmögen man. Larsson elektrifierade verksamheten runt 1885. Elkraftverket fungerar än idag och bidrar med över hälften av verksamhetens totala strömbehov. Efter Larssons bortgång 1912 fortsatte sonen Eskil Larsson verksamheten. Efter dennes död 1926 gick varvsverksamheten i konkurs och fastigheten såldes av änkan Esther. Under 1970-talet genomfördes en upprustning och totalrenovering av Tage och Mirjam Sköld som köpte Thorskog som sommarstuga. Även konst och möbler från den gamla konkursen köptes tillbaka. Målbilden var att återskapa Petter Larssons familjehem. Mirjam Sköld var konstnär och återställde själv all stuckatur och alla takmålningar. År 1986 förvärvades Thorskog av Lena och Tommy Jonsson, som förvandlade området till hotell- och konferensverksamhet. Under 1990-talet utvecklades verksamheten ytterligare med boende och konferenslokaler i parken och 1998 byggdes den stora festvåningen Orangeriet. År 2015 förvärvades byggnaden av Niclas och Anna Karin Hammarstrand samt Lasse Nilsson varav den senare tidigare var VD men numera har sålt sina andel. TV-inspelningar Åren 2009 och 2010 spelades TV-programmet Stjärnorna på slottet in på Thorskog. Även delar ur filmen Åsa-Nisse – wälkom to Knohult har spelats in på platsen, liksom delar av En del av mitt hjärta. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Thorskog.﻿ Officiell webbplats Torskog i Carl Martin Rosenberg, Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige (1882–1883) Thorskog i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige Sjunde Bandet. T–Ö (1866)
Långholmen

Långholmen és una illa situada en el centre d'Estocolm, a Suècia. Es troba entre Södermalm i Kungsholmen. En la seva major part no té edificacions i amb vegetació més o menys densa. És un lloc molt popular de passeig i de berenars campestres, i les seves petites platges s'abarroten sovint a l'estiu. Fins a 1975 aquí havia una presó, ara transformada en hotel i alberg juvenil.
Långholmen

Långholmen er en lille ø på 0,36 km2, med 139 indbyggere, som også udgør en bydel i det centrale Stockholm. Det er en lang og smal holm (1380 x 405 meter) som ligger mellem Kungsholmen og Södermalm. Västerbron strækker sig over Långholmen, og mellem Södermalm og Långholmen går det smalle Pålsundet. Mod nord ligger Riddarfjärden
Långholmen

Långholmen ist eine Insel und ein Stadtteil im zentralen Stockholm, gelegen zwischen Kungsholmen im Norden und Södermalm im Süden. Der Stadtteil Långholmen wurde 1906 gebildet, das Landareal beträgt 36 Hektar, 1997 gab es dort 139 Einwohner. Die Insel Långholmen (wörtlich übersetzt: lange Insel) ist 1380 Meter lang und 405 Meter breit. Über die Insel erstreckt sich eine gewaltige Bogenbrücke aus Stahl, die Västerbron von 1935. Auf die Insel führt von Södemalm aus die Långholmsbron. Långholmen hatte lange einen sehr schlechten Ruf, beherbergte es doch seit 1880 das Zentralgefängnis Långholmen. Hier wurde am 23. November 1910 Alfred Ander als letzter Mensch in Schweden hingerichtet. 1975 wurde das Gefängnis für immer geschlossen. Aber der Ausdruck „skaka galler på Långholmen“ (ungefähr: Gitter schütteln auf Långholmen) existiert noch heute. Teile des alten Gefängnisses sind abgerissen, und in den verbliebenen Gebäuden befinden sich eine Volkshochschule, Restaurants, eine Jugendherberge und ein Hotel. Im ehemaligen, eingezäunten Rasthof der Gefangenen liegt ein Café. Um die Insel führt ein Wanderweg, der an seiner Ostseite einen wunderbaren Blick über den Riddarfjärden auf Stockholm bietet. An milden Sommertagen halten sich hier die Stockholmer gerne bei Picknick und Bad auf. Am 8. August 1993 stürzte der Prototyp des Saab JAS 39 Gripen bei einer Flugvorführung vor den Augen tausender Zuschauer neben der Brücke Västerbron auf Långholmen ab. Der Pilot konnte sich mit dem Schleudersitz retten, und niemand kam ernsthaft zu Schaden. Am Platz des Absturzes wurde 1994 die Skulptur einer stürzenden Papierschwalbe aus Edelstahl des Künstlers Thomas Qvarsebo errichtet. Weblinks Hotel und Jugendherberge auf Långholmen Långholmens folkhögskola (Volkshochschule)
Långholmen

Långholmen es una isla situada en el centro de Estocolmo, en Suecia. Se encuentra entre Södermalm y Kungsholmen. En su mayor parte no tiene edificaciones y con vegetación más o menos densa. Es un lugar muy popular de paseo y de meriendas campestres, y sus pequeñas playas se abarrotan a menudo en verano. Hasta 1975 aquí había una prisión, ahora transformada en hotel y albergue juvenil. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Långholmen.
Långholmen

Långholmen est une île et un quartier du district de Södermalm à Stockholm en Suède. Géographie Långholmen est une île du centre-ville de Stockholm située entre les îles de Södermalm et Kungsholmen. Långholmen forme dès 1933 son propre quartier. Elle mesure 1 380 mètres de long et 405 mètres de large et a une superficie de 36 hectares. Entre Södermalm et l'est de Långholmen s'étend le détroit de Pålsundet. Le canal de Långholm sépare l'ouest de Långholmen de Reimersholme. Le Västerbron s'étend à travers Långholmen avant de continuer vers Södermalm. L'île elle-même est accessible via deux ponts : le Pålsundsbron (pont de Pålsund en français) à l'est le Långholmsbron (pont de Långholm en français) à l'ouest. Elle est en grande partie non bâtie et est couverte de végétation plus ou moins dense. C'est un lieu de balade et de pique-nique apprécié, et ses petites plages sont souvent bondées en été. Jusqu'en 1975, elle abritait une prison, maintenant transformée en hôtel et auberge de jeunesse. Flore L'île était à l'origine rocheuse et aride, mais au XIXe siècle, des prisonniers ont été chargés de la couvrir avec de la boue de dragage des cours d'eau à proximité. Après quelques années, le sol fertile, avait fait de l'île un jardin luxuriant avec de la flore exotique, composée de diverses graines, accidentellement introduites et propagées par les navires marchands étrangers, passés par l'île. Cette particularité persiste toujours aujourd'hui. Histoire Långholmen a été pendant de nombreuses années l'île-prison de Stockholm. A Långholmen, jusqu'en 1975, se trouvait la prison de Långholmen et au XVIIIe siècle et au début du XIXe siècle la prison pour femmes de Långholmen (sv). L'île abrite également le chantier naval Mälarvarvet (sv), datant des années 1680. Aujourd'hui, les anciennes prisons de Långholmen abritent, entre autres, un hôtel, une auberge, un lycée, une école maternelle, des logements et des locaux d'artisanat. Långholmen compte environ 125 résidents permanents. Bâtiments de Långholmen Notes et références Voir aussi Bibliographie (sv) Lamroth Annika, Björkén Anne-Lie, Kåkfarare : fängelselivet på Långholmen 1946-1975, Stockholm, Komm. för Stockholmsforskning, coll. « Monografier utgivna av Stockholms stad, 0282-5899 ; 91 », 1990 (ISBN 91-7031-017-3, LIBRIS 7593229) (sv) Rosberg Algot, Amalthea, Stockholm, Axel Holmström, 1918 (LIBRIS 1177490, lire en ligne) (sv) Stern Alfred, Långholmsfångar : värklighetsskildringar, Stockholm, Axel Holmströms förlag, 1917 (LIBRIS 1659076) (sv) Truls Näfverskäppa, En tryckfrihetsfånges Långholmsminnen upptecknade, Stockholm, 1894 (LIBRIS 8692487) Liens externes Portail de Stockholm Portail des îles Portail de la mer Baltique
Långholmen

Långholmen è un'isola e contemporaneamente un distretto nel centro di Stoccolma, situato tra Södermalm e Kungsholmen. Come suggerisce il nome (Långholm, una lunga isola cucita), ha una forma oblunga, le dimensioni dell'isola sono circa 1380 m × 405 m. La superficie dell'isola è di 36 ettari. Nel 2008, era abitata da 149 persone. L'isola può essere raggiunta tramite il Pålsundsbron e il Långholmsbron. Dal 1874 al 1975 sull'isola era presente la più grande prigione svedese e, dopo lo smantellamento, è stato costruito un ostello della gioventù. L'8 agosto 1993 uno JAS 39 Gripen si è schiantato a Långholmen durante gli spettacoli dell'aviazione ma, nonostante il gran numero di spettatori presenti, nessuno è rimasto gravemente ferito. Attualmente Långholmen è una famosa area ricreativa con parchi e zone balneari. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Långholmen
Långholmen

Långholmen – wyspa i jednocześnie dzielnica w centralnym Sztokholmie, położona w między Södermalmem a Kungsholmen. Zgodnie z nazwą (långholm, szw. długa wyspa) ma podłużny kształt, wymiary wyspy to około 1380 × 405 m. Powierzchnia wyspy to 36 ha. W 2008 roku zamieszkiwało ją 149 osób. Ponad Långholmen przebiega most Västerbron, wyspa połączona jest z Södermalmem dwoma innymi mostami. W latach 1874–1975 na wyspie działało największe w Szwecji więzienie. Po likwidacji więzienia w jego budynku urządzono schronisko młodzieżowe. 8 sierpnia 1993 podczas pokazów lotniczych rozbił się na Långholmen samolot JAS 39 Gripen. Mimo dużej liczby zgromadzonych widzów nikt nie został poważnie ranny. Obecnie Långholmen jest popularnym terenem rekreacyjnym, znajdują się tu parki i kąpieliska. Przypisy
Лонггольмен

Лонггольмен (швед. Långholmen) — острів між Седермальмом і Кунгсгольменом у центрі Стокгольма , Швеція. На острів можна потрапити через два мости; Польсундсбрун на сході та Лонггольмсбрун на заході. Лонггольмен є популярним місцем для прогулянок, пікніків і купання. Невеликі пляжі, розташовані прямо біля колишньої в’язниці, влітку зазвичай переповнені. Історія Långholmens spinnhus була жіночою в'язницею на Лонггольмені. В'язниця була заснована в 1649 році, коли був побудований Мальмгорден в Альставіку у Лонггольмені, і була закрита в 1825 році. Будівля стала державною власністю в 1724 році і використовувалася як прядильня. В 1825 році прядильня була перенесена до Норрмальму. Після переїзду на території почала працювати в’язниця Лонггольмен. В'язниця Лонггольмен була побудована в 1874—1880 роках як центральна в'язниця Швеції та була тимчасово закрита в 1972—1975 роках. З 1989 року в’язниця Лонгхольмен представляла собою 112-кімнатний готель і гостел, відремонтований в 2007-2008 роках. Лонггольмен спочатку був скелястим і безплідним. Він використовувався як тимчасовий військовий табір для солдатів, які служили на флоті шведської армії під час російсько-шведської війни (1788–1790). В 19 століття ув'язнені в'язниці наносили мул на острів, який витягали з навколишньої акваторії. Через кілька років родючий ґрунт перетворив значну частину острова на пишні сади з дещо екзотичною флорою, через інтродукцію різноманітного насіння, яке поширювалося торговельними кораблями, що проходили повз острів. Корабельня Молар — корабельня на південно-східній стороні Лонггольмена. Верф була заснована в 1680-х роках. Це була одна з найбільших верфей у Стокгольмі в першій половині 19 століття. У Моларварвет було кілька приватних власників, але тепер належить місту Стокгольм. Примітки Посилання Långholmen Hotel and Hostel [Архівовано 21 серпня 2010 у Wayback Machine.] - Stay in the old prison. Stockholmskällan - historical images of Långholmen. Långholmen FC [Архівовано 2 лютого 2022 у Wayback Machine.] -
Tingvallagymnasiet

Tingvallagymnasiet (Tingvalla upper secondary school) is an upper secondary school in Karlstad, Sweden, offering education programmes both in the social and natural sciences. History Construction of the school started after Karlstad was granted its Royal charter in 1584, and it was most likely to have been completed in 1586, then as a two-story wooden building. As all other Swedish educational facilities it was then dedicated to the teachings of the church. Following the great fire of 1752, the school was relocated to its current position at the East side of the town's main square. Following the construction of the main building in stone, several new additions have been made, integrating the school premises with several blocks in central Karlstad. Notable alumni Fredrik August Dahlgren Tage Erlander Anders Fryxell Gustaf Fröding References External links Karlstad Municipality homepage – Tingvalla (in Swedish)