NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kvarteret Cassiopea

Kvarteret Cassiopea är ett stort triangelformat kvarter mitt i Gamla stan, Stockholm. Kvarteret omges av Svartmangatan i väst, Kindstugatan i norr, Själagårdsgatan i öst och Tyska skolgränd i syd. Vid norrsidan av kvarteret finns platsen Brända tomten och mittemot kvarterets östra sida ligger Tyska kyrkan. Etymologi Den övervägande delen av kvarteren i Gamla stan har döpts efter begrepp (främst gudar) ur den grekiska och romerska mytologin. Kassiopeia var i grekisk mytologi moder till Andromeda. Båda dessa kvinnor har fått ge namn åt stjärnbilder. Fastigheter Kvarteret bildades år 1729 och hade då 14 fastigheter (Inre 82, Inre 83, Inre 84, Inre 85, Inre 102, Inre 103, Inre 104, Inre 105, Inre 116, Inre 118, Inre 119, Inre 121, Inre 123 och Inre 124). Kvarteret har idag 11 fastigheter: Cassiopea 1-7 och 9-13. Fastigheten Cassiopea 6 (Själagårdsgatan 6) är byggnadsminnesmärkt och ägdes av bland andra Svante Nilsson, som var Sveriges riksföreståndare 1504-1512. Här startade 1846 Nicolai fri- och fattigskola (numera Storkyrkoskolan). Saneringar År 1936 drogs ett omfattande saneringsprojekt för Gamla stan igång under ledning av arkitekten Albin Stark, varvid Gamla stans första större park skapades i grannkvarteret Cepheus. Albin Stark hade gjort upp liknande saneringsplaner för kvarteren Cassiopea, Phaëton och Ceres. Planerna förverkligades dock bara i Cepheus. Stockholms kommun förvärvade 1968 Cassiopea 13 med adress Kindstugatan 11. Fastigheten hade då varit i samma släkts ägo i över 200 år. På 1980-talet genomfördes en noggrann upprustning av fastigheten Cassiopea 13. Stockholms stadsmuseum forskade om husets 500-åriga historia och vilka som har ägt det genom århundradena. Byggnaden är numera ett byggnadsminne. Se även Lista över kvarter i Gamla stan Källor Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: AWE/Geber. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4 Glase, Béatrice; Glase, Gösta & Härén, Gunnar (1988). Gamla stan: historia som lever. Stockholm: Trevi. Libris 7612806. ISBN 91-7160-845-1 Katarina Juvander (2002). Gamla stan, detta har hänt. Raster förlag. ISBN 91 87215 30 6 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvarteret Cassiopea. Stockholmskällan har media som rör kvarteret Cassiopea.
Kvarteret Lusten

Kvarteret Lusten is een wolkenkrabber op het de Zweedse Kungsholmen. Met een hoogte van 78 meter staat hij op de twaalfde plaats van hoogste gebouwen van Zweden. Het gebouw telt 24 verdiepingen en werd in 2011 geopend. Foto's van de bouw Zie ook Lijst van hoogste gebouwen van Zweden
Kvarteret Lusten

Kvarteret Lusten är ett nybyggt (2012) bostadsområde intill Ulvsundasjön på Hornsbergs strand i Kungsholmen, Stockholm. Ett av husen är ett 78 meter högt bostadshus med 24 våningar, som har blivit ett nytt inslag i västra Kungsholmens stadsbild. Byggnaden kallas även Lindhagsskrapan efter Albert Lindhagen och den intilliggande Lindhagensgatan. Bakgrund Kvarteret Lusten (tidigare kvarteret Kojan) ingår i ett stadsutvecklingsprogram från 1999, där en successiv komplettering med bostäder och arbetsplatser sker när befintliga, oftast industriella verksamheter upphör eller flyttar. Ett program för nordvästra Kungsholmen beträffande utbyggnad, upprustning och förädling av stadsdelen beslutades i stadsbyggnadsnämnden i januari 2002. Historik Fram till 1750-talet låg i närheten malmgården Stora Hornsberg som kompletterades på 1750-talet med en textilfabrik som senare gjordes om till sockerbruk. På 1870-talet var nordvästra Kungsholmen fortfarande oexploaterad. År 1876 förvärvades marken av Tomt AB Hornsberg som hade planer på att skapa en villastad på Kungsholmen. Den nya villastaden skulle ha romantiska kvartersnamn som Tillflykten, Lyckan, Paradiset och Lustgården. Kvarteret Kojan vid Ulvsundasjön är dock ett senare tillkommet namn av samma kategori. Det blev aldrig någon framgång och bolaget lyckades inte sälja en enda tomt. Idag påminner bara några av de romantiska kvartersnamnen om Hornsbergs villastad. Sedan 1960-talets mitt skär Essingeleden rakt genom området och 1968 byggdes Hornsbergs asfaltverk i kvarteret Kojan. Asfaltverket revs hösten 2008 och verksamheten flyttades till Västberga. Därmed skapades plats för den nya bostadsbebyggelsen. Det tidigare kvarteret Kojan ombildades till bland annat kvarteren Sällheten, Lycksaligheten, Lyckolandet, Välgången och Lusten. Byggnaderna i Lusten Åren 2009 till 2012 lät AB Familjebostäder uppföra ett höghus med 24 våningar och 82 lägenheter samt två lägre hus med 6-7 våningar och 115 lägenheter. Arkitekt för höghusdelen, som även kallas Lindhagsskrapan, var Rosenbergs Arkitekter (genom Alessandro Ripellino) medan ÅWL Arkitekter ritade lågdelarna i kvarteret Lusten och kvarteret Välgången. Byggnaderna ligger intill ett nytt torg, kallad Moa Martinsons torg, som anlades i slutet av Lindhagensgatan. Torget koncipierades bilfritt. Höghusets två nedersta våningsplanen kommer att inrymma föreningslokaler, bibliotek och konstgalleri. Övriga våningar innehåller bostäder. Den slanka huskroppen består av två, mot varandra förskjutna volymer. Fasaderna är byggda av prefabricerade betongelement i ljus betong med en tydlig mönsterrelief så att fogarna inte skall synas. De inglasade balkongerna är helt infällda i fasadlivet och markerar sig som breda parallella band, även tvåvåningssocken är inglasad med glas i screentryck som upptar fasadmönstert. Byggnaden var nominerad till Årets Stockholmsbyggnad 2012. Bilder från bygget Se även Lista över Stockholms högsta byggnader Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvarteret Lusten.
Kvarteret Mursmäckan

Kvarteret Mursmäckan (vid kvarteret Svenska Högarna) är ett bostadskvarter vid Kärrtorpsvägen på gränsen mellan Kärrtorp och Enskededalen i södra Stockholm. På kvarteret uppfördes mellan 2010 och 2011 femton så kallade stadsradhus. Mursmäckan vann tävlingen Årets Stockholmsbyggnad 2012. Mursmäcka kallades en kvinnlig byggnadsarbetare vars arbetsuppgift var att bära murbruk till murarna på en byggarbetsplats. Bakgrund På en liten tomt med knappt 3000 m² intill Skarpnäcks bollplan fick Småa en markanvisning från Stockholms stad för byggandet av ett småskaligt villakvarter. Till arkitekt anlitades A1 Arkitekter AB. Här ville staden tillämpa sin strategi från översiktsplanen ÖP 99 med att "bygg staden inåt", alltså att exploatera och bygga nya bostadsområden inom redan befintliga. Det skulle resultera bland annat i minskad energianvändning, kortare resvägar och energieffektivare kollektivtrafikförsörjning. Området präglas av Enskededalens småhusbebyggelse från 1920 och 1930-talen. På platsen fanns en parkering och klubbhuset samt ett mindre grönområde. Stockholms stadsbyggnadskontor upprättade en ny detaljplan som vann laga kraft i april 2009. Bebyggelsen Den nya bebyggelsen nyttjar den triangulära tomten maximalt. Radhusen anordnades i två grupper kring en gemensam innergård. Gruppen mot Kärrtorpsvägen består av sex hus och mot den nybildade Sophie Sagers gata är det nio hus. Fasaderna mot gatan är slutna men öppnar sig med uteplatser mot gården som är en allmän park. Fasaderna är putsade och avfärgade i varma, dämpade kulörer. Husen är bara 6,55 meter breda och utnyttjar reglerna maximalt för vad som räknas som ett tvåvåningshus med vind. Byggnadsarean är 132 m² därtill kommer en vind med 55 m². Bilder Källor Arkitektur nr 2, 2012, Stadsradhus i Kärrtorp. A1 Arkitekter om Svenska högarna, Kärrtorp. Stockholms stadsbyggnadskontor, detaljplan Dp2006-17352-54, planbeskrivning, 2008-03-13. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvarteret Mursmäckan.
Kvarteret Plankan

Kvarteret Plankan är ett gatukvarter och en sammanhängande byggnad på Södermalm i Stockholm. Kvarteret begränsas av gatorna Lundagatan, Kristinehovsgatan, Hornsgatan och Varvsgatan. Fastigheten ägs av Svenska Bostäder. Kvarteret hade 611 invånare år 2014. Historik Kvarteret Plankan var fram till 1960-talet ett tämligen skräpigt industriområde med små verkstäder i skjul. Den nuvarande sammanhängande byggnaden, som uppfyller hela kvarteret, uppfördes 1964-68 för det kommunala bostadsbolaget Hyreshus i Stockholm AB. Arkitekt var Lars Bryde. Brännkyrkagatan gick tidigare rakt igenom kvarteret, varvid det nuvarande kvarterets södra del hette kvarteret Låset. Referenser Noter Tryckta källor Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: AWE/Geber. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4 Harlén, Hans (1998). Stockholm från A till Ö., del 1, Innerstaden. Älvsjö: Brännkyrka hembygdsförening. Libris 2506698. ISBN 91-630-6771-4 Stadsbyggnadskontorets tjänsteutlåtande: Startpromemoria för planläggning av nytt bostadshus inom fastigheten Plankan 24 i stadsdelen Södermalm (Dnr 2004-15720-54), 2008-05-30 Externa länkar Stockholmskällan har media som rör Kvarteret Plankan
Kvarteret Sparsamheten

Kvarteret Sparsamheten är dels ett kedjehusområde i Skarpnäcks gård i södra Stockholm med adress Rönnapelvägen 2-38, dels en del av det angränsande småstugeområdet Pungpinan med adress Lugna Gatan 20-38 (Sparsamheten 1-10). Området ligger längs Gamla Tyresövägen i närheten av Skogskyrkogården och i anslutning till småstugeområdet Pungpinan. Husen uppfördes år 2009 genom Byggnadsfirman Erik Wallin AB med Kjellander och Sjöberg som arkitekter. Husen på Lugna Gatan började uppföras 1927. Mellan Gamla Tyresövägen och småstugeområdet Pungpinan som byggdes 1927 sträcker sig 19 radhus med storlek 140 m2 i två plan vardera. Raden är uppdelad i tre grupper à sju respektive fem hus. Husen är i princip fristående enheter och enbart sammanlänkade med en balkong. Huslängans byggnader står något vinklad mot Gamla Tyresövägen vilket ger en intressant perspektivverkan. Varje byggnad har ett markant takfall över två våningar ner mot trädgårdssidan. Fasaderna är av mörkgrå slammad stående träpanel, som har inslag av ockrafärgad slätplåt i bottenvåningen mot gatan. Taket är täckt med falsad bandplåt. På taken finns ett ljusinsläpp. Mot nordost ligger trädgårdarna och här finns en ny renoverad gångstig som ansluter till den äldre bebyggelsen från 1920-talet. Kedjehusen uppläts som bostadsrätter. Radhusområdet "Kvarteret Sparsamheten" nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2010 arrangerad av Stockholms stad. Bilder Kvarteret Sparsamheten i juni 2010. Källor Projekt Sparsamheten Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvarteret Sparsamheten. Mer om Sparsamheten
Kvastekulla griftegård och kapell

Kvastekulla griftegård och kapell är en begravningsplats i Partille. Kvastekulla började planeras 1952. Griftegårdens utformning skapades av de finländska arkitekterna Bengt Lundsten och Per-Mauritz Ålander efter att en nordisk arkitekttävling genomförts. Deras tävlingsförslag har idén att "Bevara det vackra landskapsrummet och utnyttja dess naturvärden med så små ingrepp i naturen som möjligt." Kvastekulla invigdes 1959 och kapellet fyra år senare. Kapellet har väggar av obehandlad betong och därtill en tornlik lanternin över kordelen. Taken är kopparklädda. Interiören utmärks av väggar med horisontella band av fallande bredd. Mellan vägg och tak finns ett smalt fönsterband som ger ljusinsläpp. Snedställda långbänkar i furu på golv av kalksten. Kapellet röstades 2023 fram till Sveriges vackraste byggnad i brutalistisk arkitektur. Referenser Illerstad, Lennart (1993). Nya svenska kyrkor. Del 2, Götaland. Rapport / Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer, 0348-6826 0348-6826. Stockholm: Riksantikvarieämbetet. sid. 177. Libris 5g5r3cvb30lmbdxl. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:raa:diva-5534 Partille kommun : Kvastekulla griftegård - 1950-tal Svenska gravar: Partille-Sävedalen Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvastekulla griftegård och kapell.﻿ Officiell webbplats
Kvekgården

Kvekgården, byggnadsminne och friluftsmuseum i Fröslunda socken, Enköpings kommun, Uppsala län (Uppland). Gården består av tio byggnader från sent 1700-tal och 1800-talets första hälft. Vid mitten av 1800-talet ägdes Kvekgården av Olof Jansson och gården kallades Ol-Jans. Efter hans död blev dottern Lotta Lundevall år 1864 ägare till gården. Hon levde in på 1920-talet och behöll gården i det skick den var vid hennes fars död 60 år tidigare. I början av 1930-talet renoverades den mycket ålderdomliga gården av sin nya ägare, Sydvästra Upplands hembygdsgille. 1948 skänktes Kvekgården till Upplands fornminnesförening. Kvekgården vårdas av Upplandsmuseet i samarbete med Lagunda hembygdsförening. Enköpings kommun ger vissa ekonomiska bidrag till verksamheten. Externa länkar Länsstyrelsen Uppsala län - Kvekgården Upplands forminnesförening och hembygdsförbund - Kvekgården
Kvenneberga kapell

Kvenneberga kapell är en kyrkobyggnad i Alvesta kommun. Den är församlingskyrka i Alvesta församling, Växjö stift. Kyrkobyggnaden Kvenneberga gamla träkyrka utdömdes av biskop Esaias Tegnér. Istället skulle en gemensam kyrka med Hjortsberga församling uppföras. Kyrkan revs 1841 trots församlingens motstånd. Kvennebergaborna kunde inte glömma sin gamla kyrka. Ofta framkom tanken att bygga ett kapell på den gamla kyrkplatsen. Under 1940-talet insamlades medel till en klockstapel, som blev rest 1950. 1979 bildades en stiftelse. Önskan fanns att bygga ett kapell som i utseende och storlek liknade den gamla kyrkan. Så blev det, och kyrkan ritades av arkitekt Sven Karlsson från Växjö. Församlingsborna bidrog med byggnadsmateriel och penninggåvor. Annandag pingst den 23 maj 1983 invigdes kapellet av biskop Sven Lindegård. Kapellet som är byggt i en stil som anknyter till medeltidens kyrkor är uppfört i timmer på den gamla kyrkans grund. Arkitekt Sven Carlsson, Växjö, har svarat för utformningen. Byggnaden består av ett rektangulärt långhus med ett rakslutande kor i öster och ett vapenhus i väster samt en sakristia vid korets norra vägg. Inventarier Altartavla med motiv: Kristi förklaring, är utförd av Brita Juel Soop. Tavlan är en kopia av Fredric Westins altartavla i Sankt Jacobs kyrka, Stockholm. Dopfunt i trä. Predikstol med ljudtak. Förgyllda symboler i korgens speglar. Triumfkrucifix. Kopia av original i Hjortsberga kyrka. Sluten bänkinredning. Bänkdörrarna är dekorerade med blomstermotiv. Orgelläktare prydd med olika musikinstrument i speglarna. Referenser Noter Tryckta källor Heidi Vassi (1998). Kyrkobyggnader i Kronobergs län. Växjö: Länsstyrelsen i Kronobergs län. sid. 112-113. ISBN 91-89285-00-X Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 302. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 . Växjö: Växjö Stifts Hembygdskalender. 1983 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvenneberga kapell. Sv Kyrkan Alvesta, Kvenneberga kapell Kyrkliga kulturminnen, Kvenneberga gamla kyrka
Kvidinge kyrka

Kvidinge kyrka är en kyrkobyggnad i Kvidinge i Åstorps kommun. Den tillhör Kvidinge församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan, som rymmer 600 personer, uppfördes 1884–1886. Den ersatte en medeltida romansk absidkyrka från 1100-talet. Nuvarande kyrka är en korskyrka byggd i nyromansk stil. Från föregående kyrka har man använt delar av tornet, byggt 1788–1790. Dessutom finns flera mindre torn på kyrkan. Vid bygget har man utgått från samma grundplan som Caroli kyrka i Malmö. Kyrkan består av långhus, tvärskepp och kor. Invändigt har den renoverats 1926, 1966 och 2014. Renoveringen 2014 omfattade invändig ommålning, upprustning av ljuskronor och insättning av en ny ljudanläggning. Församlingshemmet är sedan 1959 inrymt i Gyllenbielkeska hospitalet som byggdes 1729. Där finns även ett hembygdsmuseum. Inventarier Mårten Eskil Winge har målat altartavlan 1886. Motivet är Jesu möte med de båda lärjungarna i Emmaus (Lukas 24:13-35). I norra tvärskeppet finns den gamla altaruppsatsen gjord av Gustav Kilman 1708-09. Dopfunten tillverkades 1886 och består av en snidad ängel i trä som bär upp dopfatet. I kyrkan finns fyra huvudbaner (begravningsvapen) med anknytning till det närbelägna Tommarps kungsgård. Kyrkans huvudorgel är byggd av Rasmus Nilson, Malmö, 1866. Den ombyggdes 1886. I tornet hänger tre klockor. Storklockan är från 1494, mellanklockan från 1747 och lillklockan från 1737. Inventarier från den gamla kyrkan finns på Lunds universitets historiska museum. Orgel 1886 byggde Rasmus Nilsson, Malmö en orgel med 22 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1966 av Herman Eule, Bautzen, DDR och är mekanisk. Kororgel Den nuvarande mekaniska kororgeln är troligen tillverkad under senare delen av 1800-talet. Orgeln renoverades 1974 av Anders Persson Orgelbyggeri, Viken. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvidinge kyrka. Noter Källor Demografisk Databas Södra Sverige Kvidinge församling Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784
Kviinge Church

Kviinge Church (Swedish: Kviinge kyrka) is a medieval church in Kviinge, Östra Göinge Municipality, in the province of Skåne in Sweden. History The church dates from the late 12th century, when the nave, choir and apse were built. The tower was added during the 14th century, and in the 1470s the interior changed and the current vaults built. In 1612 the village Kviinge was burnt by Swedish troops (at the time, Skåne was part of Denmark), but the church was spared. In 1792 the church was enlarged with a transept to the north. The church has been restored on several occasions, and medieval murals have been discovered in both the nave and chancel. One of these, in the apse, has been restored; it depicts the Last Judgment. Louis Gerhard De Geer, Prime Minister for Justice of Sweden 1858–1870 and 1875–1876, is buried in the cemetery of the church. Furnishings The baptismal font is made of sandstone and dates from the 12th century. It is richly sculpted, adorned with scenes from the birth of Christ. The altarpiece dates from 1671 and is also comparatively richly decorated in a Baroque style. The pulpit dates from 1605 and was probably made by Statius Otto. References External links Media related to Kviinge Church at Wikimedia Commons
Kviinge kyrka

Kviinge kyrka är en kyrkobyggnad i Kviinge (Hanaskog). Den tillhör Kviinge församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Den nuvarande kyrkan är från slutet av 1300-talet. Det är en romansk absidkyrka av gråsten. Den ersatte en tidigare kyrka, på samma plats, som byggdes i slutet av 1100-talet eller början av 1200-talet. På 1400-talet slogs kryssvalv och kyrktornet byggdes till och kalkmålningar utfördes av Fjälkingemästaren. 1792 utvidgades kyrkan med en korsarm i norr, som renoverades 2012. Ytterligare en tillbyggnad påbörjades december 2024. Hösten 2025 stod det färdigt. Louis De Geer, Sveriges första statsminister, är begraven på kyrkogården. Inventarier Altaruppsatsen från 1600-talet är rikt snidad med en målad reliefframställning av korsfästelsen i mitten. Predikstolen har en rik ornamentering med evangelisterna och kardinaldygderna. Den tillverkades 1605 av Daniel Tommisen, som också gjort predikstolen i Sankt Petri kyrka i Malmö. Dopfunten i sandsten är samtida med kyrkan. I absiden finns fragment av kalkmålningar från 1400-talet. 1941 skänktes Anna Krabbegårds brudkrona till kyrkan. Storklockan göts 1631, men har blivit omgjuten 1732 och 1904. Orgel 1837 byggde Pehr Zacharias Strand, Stockholm en orgel med 8 stämmor. 1931 byggde M J & H Lindegren, Göteborg en orgel med 15 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1984 av J. Künkels Orgelverkstad AB, Lund och är en mekanisk orgel. Fasaden är ny och ritad av Torsten Leon-Nilson. Denna orgel nedmonterades och såldes under 2023. En digital orgel installerades. Galleri Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kviinge kyrka. Referenser Källor Demografisk Databas Södra Sverige Lars Tynell. Skånes medeltida dopfuntar, 1913 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Östra Göinge kommun Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784
Kvikkjokks kirke

Kvikkjokks kirke (svensk: Kvikkjokks kyrka) er en kirkebygning i fjeldbyen Kvikkjokk i Lappland, og tilhører Jokkmokks församling i Luleå stift i det nordligste Sverige. I 1661 blev Luleå silververk anlagt med smelteværk i Kvikkjokk og en hytte som lokale til gudstjenester. Det første kapel blev opført i 1764 og blev revet ned i begyndelsen af 1900-tallet. Den nuværende trækirke blev opført 1906–07 efter et projekt af arkitekt Fritz Eckert og blev indviet den 7. juli 1907. Kirken blev restaureret 1961. Kirken består af et skib med et smallere kor i øst og et våbenhus i vest. I nord findes et tilbygget sakristi. Ydervæggene er beklædt med mørkebrune træspån. Prædikestolen og døbefonten er fra det tidligere kapel. Alterskabet er fremstillet 1925 af Gerda Höglund. Kilder Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. s. 663. ISBN 91-971561-0-8.Libris 7794694 Eksterne henvisninger Jokkmokks församling Arkiveret 16. marts 2016 hos Wayback Machine (svensk)
Kvikkjokks kyrka

Kvikkjokks kyrka ligger vid sjön Saggat i samhället Kvikkjokk. Kyrkan tillhör Jokkmokks församling i Luleå stift. Historia Silvermalm upptäcktes i trakten 1650-talet och 1661 anlades Luleå silververk med smältverk i Kvikkjokk och som gudstjänstlokal använde man en del av det hus som byggdes som bergmästarbostad. Det första kapellet byggdes 1764 och revs i början av 1900-talet. Kyrkobyggnaden Nuvarande träkyrka uppfördes 1906 av byggmästare Gottfrid Svensson från Luleå efter ritningar av arkitekt Fritz Eckert som godkänts 1899. Kyrkan invigdes 7 juli 1907 av biskopen. Kyrkan består av en långsträckt salskyrka, med ett lägre och smalare kor i öster och ett vapenhus i väster. I norr finns en vidbyggd sakristia invid koret. Den är uppförd av bilat liggtimmer som utvändigt klätts med stågad träspån och invändigt med pärlsponat panel. Taktäckningen är av sågat spån utom över sakristian, där taket är plåtklätt. Ytterväggarna är målningbehandlade med en blandning av rödfärg och tjära. Kyrkorummet har öppen bänkinredning och täcks av ett tredingstak. Väggarna var ursprungligen brunlaserade liksom bänkarna. Innertaket är ett tredingstak med delvis synliga takstolar. Fönstren, grupperade tre och tre, är rundbågade och har svarvade kolonetter efter förebild från stavkyrkorna. Rosettfönstret över altaret sattes igen 1926. År 1936 spändes två dragjärn tvärs över kyrkorummet för att stabilisera ytterväggarna som börjat luta utåt. Större förändringar genomfördes 1950-1951 efter förslag av Seth Fridén. Ytterdörrarna byttes ut. Altaret flyttades fram och den gamla predikstolen från 1764 återuppsattes efter renovering. År 1961 restaurerades kyrkan och interiören målades i ljus färgsättning, starkt avvikande från Eckerts ursprungliga utformning. Intill kyrkan står en klockstapel, även den ritad av Eckert. Det är en klockbock med huv som täcks av korslagda sadeltak och som kröns av en spira. Inventarier Predikstolen och dopfunten är samtida med tidigare kapell från 1764. I tidigare kapell fanns även ett hörnskåp och ett altartäcke som är broderat med tenntråd på kläde. Altarskåpet är ritat 1925 av Torben Grut oich har en målning utförd av Gerda Höglund. Orgeln, tillverkad 1968 av Grönlunds Orgelbyggeri, har fem stämmor fördelade på manual och pedal. Bilder Referenser Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 663. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Åman, Anders; Järnfeldt-Carlsson, Marta (1999). Träkyrkor i Sverige / foto: Sune Jonsson. Stockholm: Natur och kultur/LT. sid. 96-99. Libris 7230875. ISBN 978-91-27-35248-3 Jokkmokks församling Kyrkkåtor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kvikkjokks kyrka.