NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Skogslyckans kyrka

Skogslyckans kyrka är en kyrkobyggnad i Växjö stift. Den ligger i stadsdelen Hov och är sedan 2014 församlingskyrka i Växjö stads- och domkyrkoförsamling, Växjö. Kyrkobyggnaden Skogslyckans kyrka var när den uppförts 1943 avsedd att vara ett begravningskapell med krematorium. Kapellet som är uppförd i Nordisk klassicism ritades av arkitekten Adolf Wiman, Växjö. Den 6 juni 1943 invigde biskop Yngve Brilioth kapellet på den nyanlagda Skogskyrkogården. Byggnaden bestod från början av ett långhus med högt ställda fönster orienterad i syd- nordlig riktning med kor absid i norr och ett klocktorn i form av en takryttare i söder. Vid vardera sida av långhuset löpte pelargångar. Korabsiden pryddes av en glasmålning "Chistus Consolator",utförd av konstnär Simon Gate. . Eftersom befolkningen i Växjö växte gjorde sig behovet av en kyrka i norra delen av staden gällande. 1966 byggdes kapellet om till kyrka. Under ledning av arkitekt Hans Lindén utvidgades byggnaden. De ursprungliga pelargångarna ombyggdes till sidoskepp och försågs med färgade glasfönster. Taket sänktes. Gates målning byggdes in bakom en stor kormosaik utförd av konstnär David Ralson som hämtat tema från Lukasevangeliets 15:e kapitel som handlar om den förlorade sonens hemkomst. . Kyrkan fick ett antal nya inventarier formgivna och tillverkade av Lindshammars glasbruk. Den 21 december 1966 återinvigde biskop David Lindquist kapellet som därmed blev kyrka. Inventarier Altare av glas. 1966, tillverkat av Lindshammars glasbruk. Kristusbild i koret ,mosaik av David Ralson,1966. Dopfunt av glas.1966,tillverkad och formgiven av Lindshammars glasbruk. Trärelief vid dopfunten utförd av Eva Spångberg.Tema:Låt barnen komma till mig. Kormatta i rölakansteknik komponerad av Ulla Gowenius. Ljusträde i smide. Öppen bänkinredning. Orglar 1955 flyttades en orgel till Skogslyckan från Uråsa kyrka, som var byggd 1894 av Carl Elfström, Ljungby med 7 1/2 stämmor. 1966 byggde Anders Perssons Orgelbyggeri ett mekaniskt orgelverk som bibehöll fasaden från Elfströms orgel. År 1990 tillkom en orgel med nitton stämmor, byggd av A. Magnussons Orgelbyggeri. Bildgalleri Exteriör Interiör Referenser Noter Tryckta källor Kyrkobyggnader i Kronobergs län. Länsstyrelsen i Kronobergs län.1998 ISBN 91-89285-00-X Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 294. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Skogslyckans k:a .Utg.Sv.Kyrkan Orglar i Växjö Vidare läsning Liepe, Anita (1971). Växjö och Öjaby kyrkor : Växjö, Småland band IV:2. Sveriges kyrkor ; 143. Småland ; 4:2. Stockholm: Almqvist & Wiksell. sid. 298-302. Libris 19512993. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6988 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skogslyckans kyrka.
Skogsö kapell

Skogsö kapell är ett kapell som ligger på Skogsö kyrkogård och hör till Saltsjöbadens församling i Stockholms stift. Kyrkogården är Saltsjöbadens församlings begravningsplats och ligger på halvön Skogsö vid Baggensstäket. Kyrkobyggnaden Kapellet är murat och vilar på en hög sockel av granit. Det har ett smalare, rakt avslutat kor i väster och ett symmetriskt utformat vapenhus i öster med ingång för besökare. Fönstren är höga och rundbågiga och tre på vardera sidan. Yttertaket är format som en karnissvängd huv, krönt av en öppen lanternin med kors högst upp. Kapellets kupoltak såväl som korets och vapenhusets sadeltak är täckta med grön kopparplåt. Det panelade innertaket har ursprungliga dekormålningar av Filip Månsson. Det trånga koret har skrånande innerväggar och putsat innertak. Altaret står i en invändig, rundbågig nisch. Kapellets golv är av mönsterlagt tegel, medan vapenhusets golv är av huggna kalkstensplattor. Historik Kyrkogården anlades 1919-21 samtidigt som kapellet uppfördes. Allt utfördes efter ritningar av arkitekt Erik Bülow Hübe. Kapellet invigdes på Kristi Himmelsfärds dag den 5 maj 1921 och var från början enbart avsett som begravningskapell. Under ett halvsekel brukades det nästan enbart för jordfästningar. En invändig restaurering ägde rum 1986 då interiören målades i ljusare färger. 1991 genomfördes en mer genomgripande renovering då kapellets inredning anpassades för gudstjänster, dop, vigslar och andra kyrkliga sammankomster. Inventarier Altarfront, predikstol, dopfunt, psalmtavla och orgel är samtliga från 1991. De är utformade och dekorerade av konstnär Gunvor Westelius. Ett stort träkrucifix hänger över altaret. Krucifixet är tillskuret av bildhuggaren August Filip Pettersson. En ljusbärare som symboliserar livets träd är formgiven år 1996 av Elwing Brask i Haninge kommun. Kyrkomiljön Klockstapeln strax öster om kapellet är en öppen klockbock av trä och är ritad av Erik Bülow-Hübe. Ursprungligen var det tänkt att klockan skulle hänga i kapellets lanternin, men på grund av risken för att klockringningen skulle orsaka sprickor i kapellet lät man uppföra en fristående klockstapel. En minneslund tillkom 1972 vid kyrkogårdens östra del. Längre norrut på samma halvö ligger Boo gamla kyrkogård. Vid Baggensstäket finns resterna efter Stäket redutt. Källor och information Litteratur Christina Nilsson: Kyrkguiden: vägledning till kyrkorna i Stockholms stift, Svenska kyrkan. Stockholms stift, ISBN 978-91-975146-5-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skogsö kapell. Skogsö kapell, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Kersti Lilja, Foto: Mattias Ek Saltsjöbadens församling Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Skogsö kapell, Ny entré tillgänglig för alla
Kirche Skokloster

Die Kirche Skokloster ist ein Überbleibsel des Zisterzienserinnenklosters in Håbo, Uppsala län, Schweden. Sie liegt beim Schloss Skokloster auf einer Halbinsel im Mälaren. Geschichte Vier Jahre vor seiner Königskrönung nahm der Gutsherr Knut Långe im Jahr 1225 einige Nonnen auf seinem Hof auf. Sie kamen aus dem 1170 gegründeten Kloster Byarum bei Vaggeryd in Småland, das aus unbekannten Gründen um 1230 aufgegeben worden war. Die erste urkundliche Erwähnung des Klosters datiert aus dem Jahr 1244. Mit dem Bau der Klosterkirche wurde in der Mitte des 13. Jahrhunderts begonnen. Das Kloster wurde 1527 von der Krone Schweden eingezogen. 1611 kam es als Lehen an den Reichsrat und Feldmarschall Hermann von Wrangel. Dieser ließ 1633 die Wrangelsche Grabkapelle errichten. Klosterkirche Von der Klosteranlage ist die Klosterkirche erhalten. Sie ist eine dreischiffige Backsteinbasilika ohne Querhaus mit nicht ausgeschiedenem Chor, die Parallelen zur Marienkirche von Sigtuna zeigt. Die Ostseite ist mit drei großen Lanzettfenstern sorgfältig ausgeführt. Vor der Westfront liegt eine dreischiffige, tonnengewölbte Vorhalle, vor dieser eine Treppe aus dem Jahr 1894. Die Gewölbe wurden erst nach einem Brand am Ende des 13. Jahrhunderts eingezogen. Die ursprünglich nördlich der Kirche gelegenen, nach dem Brand auf die Südseite verlegten Konventsgebäude sind nicht erhalten. Die Kirche ist reich ausgestattet, darunter mit einer Kanzel, die ebenso wie der Altaraufsatz als Kriegsbeute aus dem Kloster Oliva bei Danzig hierher kam, einem Triumphkreuz aus der Zeit um 1250 und einer thronenden Maria mit Kind aus der Zeit um 1300, beides schwedische Arbeiten. Sie beherbergt außerdem ein zweimanualiges Orgelpositiv aus dem Jahr 1667, ein Geschenk von Carl Gustaf Wrangel, das ursprünglich wohl von Joachim Richborn gebaut wurde. Der dänisch-schwedische Orgelbauer Mads Kjersgaard restaurierte und rekonstruierte das Positiv 1964. Von den zehn Registern sind sieben noch erhalten. In der von dem Bildhauer und Stuckateur Daniel Anckermann ausgestalteten quadratischen Wrangelschen Grabkapelle steht eine steinerne Tumba, die von einer Liegefigur des Feldmarschalls bekrönt wird. An der Westwand befindet sich ein großes Gipsrelief der Schlacht bei Górzno am Ende des Polnisch-Schwedischen Krieges (1629). Im Süden der Kapelle sind drei Seiten eines Sechsecks angefügt. Unter ihr befindet sich eine Gruft. Sie wird von einem Glockendach mit einer geschlossenen Laterne im Stil der niederländischen Renaissance gekrönt. Literatur Rudolf Zeitler: Reclams Kunstführer Schweden. Stuttgart 1985: Philipp Reclam jun., S. 192–195, ISBN 3-15-010335-5. Bengt Kylsberg: Sekeringar. Klosterkyrkan på Sko. Övergrans pastorat, 2001, ohne ISBN. Weblinks Einzelnachweise
Skorpeds kyrka

Skorpeds kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Skorpeds församling i Härnösands stift. Kyrkan ligger i Skorpeds kyrkby i Örnsköldsviks kommun. Kyrkobyggnaden 1775 bildades ett kapellag i Skorpeds socken och ett kapell uppfördes 1776. 1844 revs kapellet. Nuvarande träkyrka i empirstil uppfördes efter ritningar av Lars David Geting. 1843 var långhuset var färdigt och kyrkan togs i bruk. 1847 Uppfördes ett kyrktorn och kyrkklockan flyttades över från gamla kyrkans klockstapel som revs. 1848 ägde invigningen rum. Inventarier En takkrona i trä fanns i tidigare kapell. Predikstolen är tillverkad 1846 av Nils Olov Nylén. Altartavlan är utförd av Doris Belfrage och skänkt 1930 till kyrkan av Forss AB. Läktarorgeln kom till kyrkan 1891. En fristående orgel byggd av Grönlunds Orgelbyggeri tillkom 1970. Begravningskapellet Ett fristående begravningskapell byggdes någon gång under senare delen av 1950-talet under kyrkoherde John V Linds ledning. Det finns byggnadsritningar i Riksarkivet från Skorpeds kyrkoarkiv 1955-1958. Kapellet är byggt i en mer modern stil men har klassicistiska ornament som frontoner ovanför portik och fönster. Bakom altaret finns ett enkelt träkors. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 610. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Noter Externa länkar Anundsjö och Skorpeds församlingar Wikimedia Commons har media som rör Skorpeds kyrka.
Skredsviks kyrka

Skredsviks kyrka är en kyrkobyggnad sedan 2010 i Bokenäsets församling (tidigare i Skredsviks församling) i Göteborgs stift. Den ligger i Skredsvik i Uddevalla kommun. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes efter ritningar av Albert Törnqvist i vitkalkad sten 1855–1856 på en plats omedelbart söder om den gamla kyrkogården. Den uppfördes av Sandhultsbyggmästare och ersatte en medeltidskyrka som då revs. Planen utgörs av ett rektangulärt långhus med smalare halvrunt kor i öster. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia som tillkom 1925. Långhuset har genomgående nyklassicistiska stildrag, medan det fyrkantigt tornet i väster är medeltidsinspirerat. Tornmurarna genombryts av dubbla rundbågiga öppningar i flera våningar och tornet har sadeltak med en liten korskrönt spira. År 2006 undergick kyrkan en omfattande renovering, både utvändigt och invändigt, inför kyrkans 150-årsjubilemum som firades 24 september samma år. Inventarier Altartavla i barockstil från 1600-talet återger Kristus på korset och donerades troligen av Rutger von Ascheberg. Predikstolen med rund korg och ljudtak är från 1855. Dopfunt Dopfunten i täljsten från 1200-talet är i tre delar och har höjden 96 centimeter. Cuppan saknar uttömningshål, men ett sådant finns i foten. Det finns stora skador. Funten är ett av Knippekolonnmästarens tre kända verk. Cuppan är cirkulär och indelad i fjorton arkadfält vari finns följande figurer och figurscener skulpterade i hög relief. Drake som slukar en människa. Däröver liljor och bakom draken en gestalt med ett kors i vardera handen. Gestalt med stav i handen. Gestalt med krona på huvudet och med högra handen lyftad. Martyrscen. Gestalt med händerna parallella över livet. Gestalt i profil. Man och kvinna som hållar varandra i händerna. Skaftet är utformat som en knippekolonn. Med dubbla vulster upptill och nedtill. Foten är en fyrkantig skiva på vilken en drake med fjäll, ben och vingar ligger. Dess öppna gap hålls över en liggande gestalt, iklädd mantel och en stor huvudbonad. Han håller en yxa i handen. Orgel Orgeln med tretton stämmor har två manualer och pedal. Den tillverkades ursprungligen 1932, men dispostionsförändrades 1970 och renoverades 1987. Bilder Referenser Mellgren, Maria (2009). Kyrkor i Göteborgs stift : rapport över kyrkobyggnadsinventering och karakterisering 2001-2007. Göteborgs stifts skriftserie, 1402-5329 ; 2009:1. Göteborg: Göteborgs stift. Libris 11485399. ISBN 9197431680 Vår svenska kyrka [Göteborgs stift] / redaktionskommitté Elis Malmeström ... Göteborg: Kulturhistoriska förlaget. 1950. sid. 121. Libris 904466 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 502. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Vidare läsning Olsson, Per-Allan (2006). Skredsviks, Högås och Herrestads kyrkor : kort historik och beskrivning. Göteborg: [Per-Allan Olsson]. Libris 10652203 Externa länkar Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Wikimedia Commons har media som rör Skredsviks kyrka.
Skridskopaviljongen

Skridskopaviljongen (har även kallats Kungliga skridsko- och roddklubbens paviljong) är en tegelbyggnad på Kastellholmen i Stockholm och är ett statligt ägt byggnadsminne sedan 1993. Huset uppfördes 1882 av Kungliga Skridskoklubben (samma år som klubben grundades av Oscar II) och Kungliga Svenska Segelsällskapet och arkitekt (tillskriven) var Adolf Emil Melander. Paviljongen var i slutet av sekelskiftet en mycket populär mötesplats för den unga societeten. Huset är en liten historieromantiserande borg i rött tegel och skiffertak, med ett kärntorn och en tourell samt ett hörntorn. På fasaden är även två vapenmedaljonger inlemmade. Den ena är Oscar II:s medaljong sammanflätad med SSS för det kungliga segelsällskapet, KSSS som höll till där under somrarna medan i drottning Sofia av Nassaus monogram hänger ett par skridskor. Interiört finns intakta takmålningar bevarade sedan byggnadstiden. Under våren och sommaren 2007 renoverades byggnaden. Idag driver Nobis-koncernen restaurang- och konferensverksamhet i lokalen. Referenser Skridskopaviljongen - Statens fastighetsverk Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skridskopaviljongen.
Skrängstasjön

Skrängstasjön är en fågelsjö i södra Njurunda socken i Sundsvalls kommun i Medelpad som ingår i Ljungans huvudavrinningsområde. Sjön är 4 meter djup, har en yta på 0,732 kvadratkilometer och befinner sig 20,1 meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön. Via Stångån avvattnas Skrängstasjön till Ljungan. Delavrinningsområde Skrängstasjön ingår i delavrinningsområde (690496-158218) som SMHI kallar för Utloppet av Skrängstasjön. Medelhöjden är 43 meter över havet och ytan är 6,47 kvadratkilometer. Räknas de 24 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 204,27 kvadratkilometer. Stångån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 6,6 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (46 procent), öppen mark (12 procent) och jordbruk (22 procent). Avrinningsområdet har 0,69 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 10,7 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,1 kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Braxen Gärs Gädda Löja Mört Se även Lista över insjöar i Sundsvalls kommun Mingen Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Skrängstasjön på VISS
Skubbhults naturreservat

Skubbhult är ett naturreservat i Färgaryds socken i Hylte kommun i Småland (Hallands län). Reservatet omfattar 22 hektar och är skyddat sedan 1993. Det ingår i Natura 2000 och är beläget öster om Hyltebruk vid sjön Mellan-Färgens östra strand. Delar av bokskogen i området har visat sig vara relativt orörd gammelskog med en intressant lavflora. Skogen växer på en sluttning ner mot sjön. Här har påträffats många odlingsrösen. Bland många djur kan bivråk nämnas. I området förekommer lunglav, havstulpanlav, korallav, fjädermossa och fällmossa. Smålandsstugan i Slottsskogen i Göteborg kommer från Skubbhult (Femsjö socken). Stugan är från 1750-talet och flyttades till Slottsskogen i början av 1900-talet. Intill naturreservatet ligger Kulls vingård som länge bedrivit utställningsverksamhet. Källor Skubbhult, Länsstyrelsen i Hallands län Slottsskogen i Göteborg
Skurup Church

Skurup Church (Swedish: Skurups kyrka) is a church in Skurup, Scania, Sweden. History and architecture The oldest parts of Skurup Church are the chancel, the apse and parts of the tower, built during the 12th century. A new tower was built in the 14th century, and during the same century the vaults of the chancel were constructed. In 1543 the church was enlarged towards the west, and in 1590 the church was expanded through the addition of a burial chapel for the owners of nearby Svaneholm Castle. The tower was rebuilt again in 1595. In 1817 the church porch on the south side of the church was demolished. With the arrival of the railway to Skurup in the middle of the 19th century, the population grew and the church was subsequently enlarged. Two transepts were built between 1856 and 1858, designed by Carl Georg Brunius. At the same time, large parts of the nave were rebuilt. The church was renovated between 1950 and 1951, when medieval murals were also discovered under layers of whitewash and restored. The murals in the chancel date from the 1340s and depict scenes from the childhood of Christ. In the apse there are additional murals depicting Christ in Majesty and the twelve apostles and other saints. The baptismal font of the church dates from the 13th century. Both of the church bells are from 1595 and made in Copenhagen. The pulpit is from 1605 and decorated with reliefs and sculptures depicting the evangelists and Moses. The burial chapel built for the owners of Svaneholm Castle contains the grave of politician and land reformer Rutger Macklean. References External links Media related to Skurups kyrka at Wikimedia Commons
Kattrumpan

Kattrumpan är en stadsdel som utgör den östra och avsmalnande delen av Kvarnholmen i Kalmar. Namnet har oklart ursprung. Namnet kan syfta på den gamla fortifikationstermen ”katt” som betydde att det fanns en förhöjning i försvarsvallen. Rumpa i ortsnamn används för ett område som ligger längst bort eller ytterst. Längst ut på Kvarnholmen låg på den tid Kvarnholmen var befäst Holmporten, som låg i Storgatans östra ända i ett mindre torn, som raserades vid mitten av 1800-talet. Från Holmporten ledde i Storgatans förlängning mellan 1681 och slutet av 1700-talet träbron Holmbron till Laboratorieholmen, som i slutet av 1600-talet hette Södra Knarrholmen och var lokal för skeppsvarv. Holmporten låg ungefär där Kattrumpans badplats ligger idag. På Kattrumpan, vid Kvarnholmens nordvästra strand mot Varvsholmen, ligger Klapphuset. Bildgalleri Se även Laboratorieholmen Källor Kattrumpan i Kalmar lexikon, sidan 302 Noter Externa länkar Skiss av Holmbron på Kattrumpan och Södra Knarrholmen på 1690-talet av Erik Dahlberghpå torgetbloggen.blogspot.com den 15 augusti 2020 Södra Långgatan i riktning Kattrumpan, bild från 1887
Skylten

Skylten är ett kulturhus i Linköping, beläget på Södra Oskarsgatan i det gamla industrikvarteret Gjuteriet öster om Linköpings centralstation. Huset ägs av Mannersons fastigheter och verksamheten drivs genom kultur- och fritidsnämnden i Linköpings kommun. Fastighetens historia Fastigheten uppfördes 1889 av byggmästare Oscar Nylander efter ritningar av Janne Lundin och inhyste ursprungligen Linköpings Träförädling, som dock gick i konkurs 1892. Fabriken övertogs 1895 av grosshandlaren Heinrich Sackmann i Stockholm som återupptog produktionen. I huset tillverkades bland annat möbler, urfodral och tillbehör till symaskiner, som Sackmann importerade från Tyskland. Vid sekelskiftet 1900 hade fabriken cirka 175 anställda. 1922 flyttade Svenska Maskinskylten in i huset där de bedrev tillverkning fram till 1980-talet. Namnet kommer från Svenska Maskinskyltens fabrik som tidigare fanns i huset. De gamla fabrikslokalerna gjordes om till musikhus i mitten av 1980-talet på initiativ av rockföreningen Rock d'amours. Genom åren har föreningar och studieförbund haft repetitionslokaler och arrangerat konserter i huset. Bland annat har Linköpingsartister som Lars Winnerbäck och Louise Hoffsten haft sina repetitionslokaler där. Huset inhyser även ateljéer tillhörande konstnärer från Konstnärsföreningen Alka. Mellan 2008 och 2013 bedrev studieförbundet Sensus musikverksamhet i huset på uppdrag av kultur- och fritidsnämnden. Efter en renovering togs musikverksamheten över av Studiefrämjandet året därpå. I december 2017 stängdes huset för en totalrenovering och öppnades på nytt i september 2018 i form av ett kulturcenter. I samband med renoveringen 2017–2018 tillkom ett konstverk av Gunilla Samberg på Skyltens tak bestående av texten "Konsten gör livet större än konsten", vilket ursprungligen är ett citat av Robert Filliou. I september 2023 såldes fastigheten, som en del i kvarteret Gjuteriet, av Linköpings kommun som sedan 2011 låtit det kommunala bolaget Sankt kors förvalta den till fastighetsbolaget Mannersons fastigheter. Källor
Skytteanum

Skytteanum är ett kanikhus i kransen runt Uppsala domkyrka (på Dombergets västra strand). Huset är idag ett byggnadsminne. Historia Delar av byggnaden härrör från 1300-talet och har ingått i tegelringmuren på Domberget (runt domkyrkan). Till fastigheten hör också en lägre nyare byggnad, som numera huvudsakligen fungerar som arbetsrum för personal vid statsvetenskapliga institutionen. I själva Skytteanum finns bibliotek (främst Gyllenhielmska biblioteket), lärosalar och arbetsrum för samma institution. Den södra sidan av Skytteanum inramas av en trädgård, på vars andra sida affärsbebyggelsen vid Drottninggatan finns. Skytteanum inköptes av den Skytteanska stiftelsen som bostad åt innehavaren av den Skytteanska professuren i vältalighet och statskunskap, som inrättades av Johan Skytte genom en donation år 1622. Det är idag Uppsala universitets enda tjänstebostad, och innehas för närvarande av professor Li Bennich-Björkman. Fasaden pryds av ankarslutsbokstäverna H I S F R F M N T G, vilka står för Herr Iohan Skytte Friherre Riksråd Fru Maria Nääf Till Grönsöö. Personerna som åsyftas är Johan Skytte och hans fru Maria Näf, som bodde i huset under 1600-talets början. Valvgatan Genom Skytteanum går Valvgatan. Gående och cyklister tillåts passera direkt från Fyristorg upp mot Riddartorget och Värmlands nation. Tidigare har genomfarten även trafikerats av motorfordon, men detta upphörde på 1960-talet. Referenser Noter Vidare läsning Herdin, Karl Wilhelm (1934). Bygge och bo. 2, Gamla gårdar och deras ägare, "Skytteanska gården". Bidrag till Uppsala stads byggnadshistoria; II. Uppsala. Libris 1950971 Sundquist, Nils (1934). "Hur Skytteanum växte fram. Ur det gamla uppsalahusets äldsta historia" i Upsala Nya Tidning 24 december 1934 Se även Gillbergska genomfarten Byggnadsminnen i Uppsala län Uppsala domkyrka Externa länkar Skytteanum från Uppsala Akademiförvaltning