NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vinbergs naturreservat

Vinberg är ett naturreservat i Vinbergs socken i Falkenbergs kommun i Halland. Reservatet ligger strax söder om samhället Vinberg. Det är skyddat sedan 2003 och omfattar 14 hektar. Området är ett kommunalt bildat naturreservat och förvaltas av Falkenbergs kommun. Här finns öppna marker, lövskogar och rinnande vatten. Genom reservatet rinner Vinån och längs denna har det bildats branta kanter. Längs ån finns alskog. Lummiga alskogspartier kantar ån. Här växer kärrbräken, lundelm, rankstarr, tuvstarr, springkorn, kärrfibbla och missne. Det löper även en upplyst motionsslinga genom reservatet. Vinbergsbor kallar reservatet för: "Dalarundan".[källa behövs] Referenser Externa länkar Vinberg, Länsstyrelsen i Hallands län
Kirche von Etelhem

Die Kirche von Etelhem (schwedisch Etelhems kyrka) ist eine Landkirche auf der schwedischen Insel Gotland. Sie ist eine der Gemeindekirchen der Kirchengemeinde (schwed. församling) Garde und gehört zum Bistum Visby. Der älteste Teil der heutigen Kirche ist der kräftige Turm vom Anfang des 13. Jahrhunderts. Chor und Langhaus wurden um 1300 im gotischen Stil errichtet und ersetzten die jeweiligen im romanischen Stil. Die Sakristei wurde im 17. Jahrhundert hinzugefügt. Auf den Innenwänden im Osten, Süden und Westen sind im Langhaus Kalkmalereien aus dem 14. Jahrhundert erhalten geblieben, während auf der Nordseite der Passionsmeister einen Passionsfries hinterließ. Außerdem sind die mittelalterlichen Glasmalereien in einigen Fenstern erhalten. Inventar Der Taufstein, der die Leiden Christi und Samson beschreibt, stammt noch aus der romanischen Kirche und wird dem Steinmeister Hegvald zugeschrieben. Das Triumphkreuz aus dem 14. Jahrhundert hängt an seinem ursprünglichen Platz im Triumphbogen. Der Altaraufsatz aus Sandstein wurde 1690 in Burgsvik hergestellt und der Predigtstuhl aus dem Jahr 1648 wahrscheinlich in Visby. Der Name Etelhem wird erstmals als Eytelem in einer Abschrift aus dem 14. Jahrhundert erwähnt. Der erste Teil enthält das gotländische Dialektwort ajtel und bezieht sich entweder auf den in der Umgebung von Etelhem vorhandenen Kalkstein oder ist ein Spitzname für die Bewohner der Gegend. Der zweite Teil des Wortes bedeutet Hof oder Wohnplatz. Weblinks guteinfo (schwedisch) Webgalleri Gotland (schwedisch) Orgelanders (schwedisch) Garde församling (schwedisch, Seite der Kirchengemeinde) PaGotland (Memento vom 30. August 2010 im Internet Archive) (schwedisch) Gebäuderegister beim Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Literatur Sveriges kyrkor. Konsthistoriskt inventarium. Gotland, Band 2: Rute setting. Red. Johnny Roosval, Generalstabens Litografiska Anstalts Förlag, Stockholm 1935. Våra kyrkor. Klarkullens förlag, Västervik 1990, ISBN 91-971561-0-8, S. 690. Einzelnachweise
Etelhem Church

Etelmhem Church (Swedish: Etelhems kyrka) is a medieval church on the Swedish island of Gotland. The largely Gothic church contains medieval murals and a 12th-century baptismal font by the sculptor Hegvald. The church is used by the Church of Sweden and part of Diocese of Visby. History and architecture The first church erected on the site was probably a small Romanesque stone church, of which only fragments remain. The oldest part of the presently visible, mainly Gothic church is the tower, erected in the early 13th century and still in Romanesque style. The choir and nave seem to have been built circa 1300. The vestry is the latest addition to the church, stemming from the 17th century. The exterior of the church displays a few sculpted elements of Romanesque origins, and a likewise Romanesque northern portal. Inside, the church is decorated with murals from two different periods. The oldest ones, dating from the 14th century, are fragmentary, while the somewhat later (15th century) depict apostles and the Passion of Christ. These later paintings were made by the artist known as the Master of the Passion of Christ (Passionsmästaren). A few original stained glass windows also remain. The most noteworthy item among the furnishings is the 12th century baptismal font by the sculptor, or possibly workshop, named Hegvald. It is signed in runes. The triumphal cross is from the 14th century and still in its original place. Most later furnishings are from the 17th century. The church was renovated in 1957-58. It belongs to the Diocese of Visby of the Church of Sweden. References Further reading Lagerlöf, Erland (1965). Etelhems kyrka (in: Kyrkor på Gotland, Garde ting). Sveriges kyrkor, konsthistoriskt inventarium (in Swedish). Vol. 105. Stockholm: Generalstabens Litografiska Anstalts Förlag. pp. 95–164. ISSN 0284-1894. External links Media related to Etelhem Church at Wikimedia Commons
Kościół w Etelhem

Kościół w Etelhem – świątynia należąca do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajduje się w południowej części Gotlandii. Architektura Pierwszym kościołem, jaki stanął w tym miejscu, był niewielki kamienny kościółek romański, z którego zachowały się jedynie fragmenty. Obecna świątynia jest w przeważającej mierze gotycka. Najstarszą jej częścią jest wieża wzniesiona na początku XIII wieku, utrzymana jednak w stylu romańskim. Prezbiterium i nawa powstały prawdopodobnie około 1300 roku. Najmłodsza jest zakrystia, która została dobudowana w XVII wieku. W zewnętrznej architekturze kościoła, z epoki romańskiej pozostał portal północny oraz kilka elementów rzeźbiarskich. Wnętrze Wnętrze świątyni zdobią freski z dwóch różnych okresów. Najstarsze pochodzą z XIV wieku, a zachowały się jedynie ich fragmenty. Nieco późniejsze datowane są na XV wiek i przedstawiają apostołów oraz mękę Chrystusa; ich autorem miał być Mistrz Męki Pańskiej. W oknach pozostało również kilka oryginalnych witraży. Na szczególną uwagę zasługuje XII-wieczna chrzcielnica z piaskowca autorstwa Hegvalda. Znajdują się na niej wyryte runy. Krzyż triumfalny pochodzi z XIV wieku. Ołtarz z obrazem Ostatniej Wieczerzy datowany jest na 1690 rok. Ambona z 1648 roku przedstawia wizerunki Mojżesza, Chrystusa i Jana Chrzciciela. Kościół przechodził renowację w latach 1957-1958. Przypisy
Etelhems kyrka

Etelhems kyrka är en kyrkobyggnad i Visby stift. Den är församlingskyrka i Garde församling. Kyrkobyggnaden Den kraftiga tornbyggnaden är kyrkans äldsta del. Tornet uppfördes under början av 1200-talet, medan långhuset och koret byggdes under 1300-talet. Sakristia tillkom på 1600-talet. Tornet anses tillhört en tidigare mindre romansk kyrka. När långhuset och koret uppfördes under 1300-talet satte gotikens spetsbågestil sin prägel på utförandet vilket märks i valven, triumfbågen, det stora korfönstret och inte minst i den rikligt ornamenterade korportalen. De fyra valven i kyrkorummet vilar på en mittpelare. Målningsfragment från kyrkans byggnadstid finns på murarna, som annars domineras av Passionsmästarens 1400-tals fris av Kristi lidande på norrväggen. Det gotiska korfönstret innehåller välbevarade glasmålningar från 1300-talet. Interiör Rikt skulpterad dopfunt av sandsten från 1100-talets senare hälft. Utförd av stenmästaren Hegvald. Altare av huggen kalksten med fem invigningskors och relikgömma. Altaruppsats av skulpterad och förgylld sandsten 1690.Mittbilden har motiv:Nattvarden. Triumfkrucifix snidat under 1300-talets slut . Predikstol av snidat och målat trä utförd 1648. I vardera av korgens tre fälten bilder av Moses, Kristus och Johannes döparen. Korbänk från 1600-talet. Öppen bänkinredning som tillkom 1957-58. Orgel Orgeln är tillverkad 1883 av Åkerman & Lund i Stockholm. Fasaden tillverkades efter ritningar av arkitekt J. Fåk i samband med kyrkans restaurering 1957-58. 1957 utökades och omdisponerades orgeln av Lindegren Orgelbyggeri AB, Göteborg. Orgeln är mekanisk. Diskografi Musik på Åkerman & Lund-orgeln i Etelhems kyrka / Wallenström, Bruno, orgel. CD. Peroas Records PACD003. 2006. Bildgalleri Tryckta källor Kyrkor på Gotland, Lye och Etelhem, Gotland band V:1 Garde ting södra delen, volym 105 av Sveriges kyrkor, konsthistoriskt inventarium av Erland Lagerlöf (1965). Gotlands kyrkor av Erland Lagerlöf och Gunnar Svahnström. Tredje upplagan. Kyrkorna på Gotland. Text: Fil.Dr.Bengt G Söderberg. Foto: Hans Hemlin. Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:II, Linköpings stift, Visby stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Orglar på Gotland Etelhem kyrka och sevärdheter i närheten Wikimedia Commons har media som rör Etelhems kyrka.
Gräberfeld Smålandsstenar

Das Gräberfeld Smålandsstenar liegt zwischen Varberg und Värnamo in der Gemeinde Gislaved im Nordwesten der Provinz Småland in Schweden. Das Gräberfeld besteht aus fünf mittelgroßen Steinkreisen, die Brandgräber umgaben. Es steht äußerlich im Gegensatz zu gotländischen oder öländischen Gräberfeldern, die zumeist aus ungeordnet aufgestellten Monolithen bestehen. Steinsetzungen dieser Art werden in Schweden Domarringarna genannt. Einer der fünf Steinkreise ist unvollständig. Der größte Steinkreis hat einen Durchmesser von etwa 20 m und besteht aus mehr als 20 Steinen. Es wird angenommen, dass das Gräberfeld früher größer war, aber Steine für andere Zwecke entfernt wurden. Die Brandgräber wurden durch Ausgrabungen in die späte Eisenzeit datiert. Das entspricht in Mitteleuropa der Völkerwanderungszeit. Literatur Tore Artelius: Domarringar i Västsverige. Kronologi och topografi. In: Arkeologi i Sverige II, S. 39–54. Stockholm 1993 Weblinks Gräberfeld Smålandsstenar – Eintrag in der Datenbank „Fornsök“ des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Beschreibung, Bilder und Plan Beschreibung (schwedisch)
Domarringarna Smålandsstenar

Domarringarna Smålandsstenar eller Smålands stenar som ligger i Villstads socken i Gislaveds kommun, är ett av Smålands mest imposanta domarringsgravfält och anlades på äldre järnåldern. Namnet Områdets äldre namn var Skäppekullen, vilket kan komma av det fornsvenska ordet skipa i betydelsen skipa rättvisa, ordna, besluta. Alltså kullen där man fattade beslut. 1805 ändrades det till Smalestenar, där smale antingen syftar på får och getter, eller så kan det vara bildat av små land (bygder), som ingår i landskapet Småland. I kyrkans längder från 1816-1820 kallas platsen "Smålandsstenar". Namnet på gravfältet överfördes på den järnvägsstation som byggdes i närheten, och som sedan kom att ge namn åt det samhälle, Smålandsstenar, som uppstod kring stationen. Geografi Gravfältet är beläget på ett plant, sandigt område väster om en dubbelkrök av Nissan och 1,5 km nordost om centrala delen av samhället Smålandsstenar. Intill gravfältet ligger Villstads hembygdsgård. Beskrivning av gravfältet Gravfältet utgörs av fem eller sex stora domarringar. Domarringarna består av sex till tjugo stående, eller nu kullfallna stenar, medan en av ringarna har ett block i sin mitt. I den största där tjugo stenar ingår är diametern hela 20 m. Fler gravar, vars stenar plockats bort för att ingå i andra byggnationer, har sannolikt funnits. Först i början på 1800-talet när prästen Daniel Nordin (även kallad "biskopen av Västbo") påtalade att området innehöll oersättliga fornminnen insåg man att det borde bevaras. Förr trodde man att här varit en viktig mötesplats för smålänningar, hallänningar och västgötar, en föreställning som nu enligt Länsstyrelsen anses sakna historisk bakgrund. Läget utmed Nissan och den urgamla Nissastigen utesluter dock inte att här ändå varit en mötesplats av betydelse, eller en anhalt för alla dem som färdades förbi på väg och vatten. Referenser Noter Tryckta källor Med arkeologen Sverige runt, utg 1987 av Bokförlaget Forum. Kapitlet Småland, Jönköpings län, av Lars Löthman Länsstyrelsen i Jönköpings län Våra ord, deras uttal och ursprung, av Elias Wessén, utg 1998 av Norstedts Ordbok AB. Svenska språknämnden. Webbkällor Villstad 52:1, Riksantikvarieämbetet.
Hamra Church, Gotland

Hamra Church (Swedish: Hamra kyrka) is a medieval church in Hamra, Gotland, Sweden. History Hamra Church was initially planned as a basilica, three bays wide, but only the chancel, the transept and the tower above the crossing were built. A nave was never built. This first construction phase was in the middle of the 13th century. In the early 14th century, the church was then heavily altered. The chancel and the south transept were demolished, and the church transformed into a two bay wide nave with a narrower chancel. Several parts of the demolished building were at the same time re-used. The church was renovated in 1953 and again in 1973–74. Architecture and furnishings The church is characterised by its complex building history, which is discernible in the different parts of the building both outside and inside. Even so, the church as it stands today has a plan typical for churches on Gotland with a broad nave and a narrower chancel. The inside of the church is decorated with church murals, both from the 15th century (by the so-called Passion Master) and from the 18th century. The church contains several medieval wooden sculptures. The rood cross and the figures belonging to it are from the middle or late 14th century. Another group of sculptures is from around 1280, stylistically related to the large rood cross in Öja Church. Furthermore, three wooden sculptures from the 15th century (depicting Christ, Saint George, and the Coronation of the Virgin) also belong to the church. The decorated baptismal font is also medieval, made at the end of the 12th century by the Romanesque sculptor known by the notname Semibyzantios. The reliefs around the basin depict scenes from the childhood of Christ and Saint Michael. References Sources cited Jacobsson, Britta; Johansson, Eva; Johansson, Per; Andersson, Rolf (1990). Våra kyrkor [Our churches]. Västervik: Klarkullens förlag AB. ISBN 91-971561-08. Lagerlöf, Erland; Svahnström, Gunnar (1991). Gotlands kyrkor [Churches of Gotland] (in Swedish) (4th ed.). Stockholm: Rabén & Sjögren. ISBN 91-29-61598-4. External links Media related to Hamra kyrka at Wikimedia Commons
Kościół w Hamrze

Kościół w Hamrze – świątynia należąca do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajduje się w południowej części Gotlandii. Architektura Tutejszy kościół w zamierzeniu budowniczych miał być bazyliką o trzech nawach. Ostatecznie wzniesiono jedynie prezbiterium i transept oraz wieżę w miejscu ich skrzyżowania. Nawy nigdy nie zbudowano. Pierwsza faza wznoszenia świątyni miała miejsce w połowie XIII wieku. Na początku następnego stulecia kościół był już przebudowywany. Rozebrano prezbiterium i południowe ramię transeptu, uzyskując w ten sposób coś na kształt nawy. Zmniejszeniu uległo wówczas prezbiterium. Renowację kościoła przeprowadzono w 1953 roku oraz w latach 1973-1974. Wnętrze Wnętrze świątyni zdobią polichromie pochodzące z XV wieku (autorstwa Mistrza Męki Pańskiej) oraz z XVIII wieku. We wnętrzu znajduje się kilka średniowiecznych rzeźb wykonanych w drewnie. Krzyż triumfalny i towarzyszące mu figury pochodzą z drugiej połowy XIV wieku. Inna grupa rzeźb datowana jest na około 1280 rok i stylistycznie nawiązuje do okazałego krzyża w łuku tęczowym w kościele w Öja. Znaleźć tu można także trzy drewniane rzeźby z XV wieku, które przedstawiają Chrystusa, św. Jerzego oraz koronację Maryi Panny. Ze średniowiecza pochodzi także chrzcielnica (XII wiek), wykonana przez rzeźbiarza epoki romańskiej, znanego pod pseudonimem Semibyzantios. Płaskorzeźby na chrzcielnicy przedstawiają sceny z dzieciństwa Jezusa oraz św. Michała Archanioła. Ołtarz z piaskowca ukończony został w 1792 roku. Krzyż triumfalny pochodzi z połowy XIV wieku. Ambona wykonana została w epoce renesansu. Cały komplet ławek to meble z XVIII wieku. Przypisy
Hamra kyrka, Gotland

Hamra kyrka är en kyrkobyggnad på Storsudret, Gotland, som tidigare tillhörde Hamra församling. Kyrkobyggnaden Den ursprungliga kyrkan byggdes troligen på 1100-talet och blev en centralkyrka med korsarmar. Under början av 1300-talet byggdes kyrkan om helt och fick sitt nuvarande utseende. Kyrkan är tvåskeppig och har ett snedställt torn i väster. Orsaken till att tornet är snedställt är att man hade tänkt bygga en treskeppig basilika, men det södra skeppet blev aldrig färdigställt. Istället erhöll kyrkan förutom det tvåskeppiga långhuset ett smalare rakt avslutat kor. År 1729 byggdes den nuvarande sakristian på nordsidan. Interiören avslöjar på sitt sätt skillnaden mellan den äldre kyrkans bestående valv och de senare tillkomna valven. Den norra väggen pryds av delar från Passionsmästarens fris målad på 1400-talet. Frisen börjar med nattvardens instiftelse och avslutas med pingstundret. Övriga målningar i valven härrör från 1700-talet. Inventarier Altaruppsats av sandsten förfärdigad 1792. Den hade tidigare ett lamm med korsfana i centrum. 1955 ersattes den av en kalvariegrupp från 1280. Triumfkrucifix dateras till 1300-talets mitt. Dopfunt från slutet av 1200-talet tillskrivs Semibyzantios. Predikstol med ljudtak är utförd i renässans. Delar av ett altarskåp från 1400-talet med Marie kröning. Bänkinredningen är i sin helhet från 1700-talet. Orgel Orgel byggd 1887 av M J Lindegren, Göteborg. Omdisposinerad 1953 av Andreas Thulesius, Klintehamn och omändrad 2002. Orgeln är mekanisk och har följande disposition. Ett köp av denna orgel beslöts vid en kyrkostämma i oktober 1887. Diskografi Orgelresa på Gotland / Linder, Alf, orgel. LP. SR Records RMLP 1097. 1971. Exteriör Interiör Kastal Öster om kyrkan, på andra sidan landsvägen, finns ett försvarstorn, en så kallad kastal. Idag finns endast en ruinhög kvar, vilken är rund till formen och drygt två meter i diameter samt 2,2 meter hög. Kastalruinen är bevuxen med lövträd och ska enligt uppgift även ha använts som kalkugn. Det är inte ovanligt med kastaler invid gotländska kyrkor, den kanske bäst bevarade finns vid Gammelgarns kyrka. Referenser Fotnoter Tryckta källor Öja kyrka, en vägledning av Erland Lagerlöf. Gotlands kyrkor av Erland Lagerlöf och Gunnar Svahnström. Tredje upplagan. Kyrkorna på Gotland. Text: Fil.Dr.Bengt G Söderberg.Foto:Hans Hemlin. Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:II, Linköpings stift, Visby stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hamra kyrka, Gotland. guteinfo Orgelanders Hoburgs församling
Svågertorp

Svågertorp is een wijk in het stadsdeel Hyllie van de Zweedse stad Malmö. De wijk heeft een oppervlakte van 0,93 km². Svågertorp heeft beschikking over een spoorwegstation. De wijk telt diverse bedrijven, zoals Bauhaus, K-rauta, Ilva, Siba Aktiebolag, Stadium, Plantagen, Harald Nyborg en Biltema. Tevens is er een IKEA met een oppervlakte van 44.000 m² in de wijk gevestigd. Deze werd op 20 oktober 2009 geopend, het filiaal in Bulltofta werd hierdoor gesloten. Dichtbij is ook het winkelcentrum Emporia gelegen. Galerij
Svågertorp

Svågertorp är ett delområde beläget i sydligaste Malmö, samt ett handels- och industriområde i Vintrie. Ursprungligen var Svågertorp en småfolksbebyggelse i Fosie socken som byggdes upp kring sekelskiftet 1900. Många av de lantarbetare som arbetade på de stora gårdarna i utkanten av Malmö bodde här. I samband med byggandet av Öresundsbron revs hela bebyggelsen 1995-2000 för att ge plats åt ett industriområde som Malmö stad planlade nära brofästet. Svågertorp har ett stort handelsområde, där exempelvis Bauhaus, K-rauta, Ilva, Stadium, Plantagen, Ikea och Biltema finns. Enligt SCB:s statistiska avgränsning för handelsområden för år 2010 hade Svågertorps handelsområde 26 arbetsställen för handel med 950 anställda. Enligt avgränsningen för år 2015 som gjordes med annan metod ingick Svågetorp i ett handelsområde med koden H1280001. Detta område hade alltjämt 26 arbetsställen med 1050 anställda. Ikea har ett 44 000 kvadratmeter stort varuhus vid Svågertorp. Detta varuhus är världens tredje största Ikea-varuhus och invigdes den 20 oktober 2009. Det nya varuhuset ersatte det tidigare som låg i delområdet Bulltofta. I Svågertorp finns även Svågertorps station som trafikeras av Pågatåg mot Trelleborg, medan tågen mot Ystad/Simrishamn enbart passerar, och Öresundstågen mot Köpenhamn som förr stannade på stationen går via Hyllie nuförtiden. Det bor inte så många i närheten, utan stationen är till för byten mellan färdmedel, i första hand från tåg till egen bil eller stadsbuss. Svågertorp är ändhållplats på linje 7,10 och 13. Många danskar har skaffat bostad med passande stadsbussförbindelse eller kort bilresa till Svågertorp då bostadspriserna är mycket lägre än i Köpenhamn. Denna funktion har dock ersatts av närbelägna Hyllie station sedan Citytunnelns öppnande i december 2010. Svågertorp har även en park, Svågertorpsparken, med inslag av återskapningar av stenålderslämningar, samt informationskyltar om områdets historia. Galleri Se även Vintrie park Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Svågertorp. Sydsvenskan: Nöjespark vid Svågertorp kan locka 700 000 (12 februari 2008) Fotnoter
Gustaf Vasa Church

Gustaf Vasa Church (Swedish: Gustaf Vasa kyrka) is a church located in the Vasastaden district of Stockholm, Sweden. Inaugurated in 1906 and named after 16th-century King Gustav Vasa, it was designed by architect Agi Lindegren in the Baroque Revival style. Situated between two busy avenues partially lined with trees, its dome rises 60 metres (200 ft) above the nearby Odenplan plaza. The floor plan is in the shape of a Greek cross and and a total of 1100 people are allowed to stay there at one time, making it one of the largest churches in Stockholm. Interior The 15 metres (49 ft) high altarpiece was designed and built by Burchard Precht in his workshop between 1728 and 1731. It is Sweden's largest sculptural work in the Baroque style, originally created for Uppsala Cathedral. Stored away at the Skansen museum for several years, it finally ended up at the Gustaf Vasa Church in 1906. Viktor Andren painted the interior of the dome and features an interpretation of the Transfiguration of Jesus. The church also has several other frescoes done by the same artist, depicting the Four Evangelists, the Baptism, the Last Supper, the Gospel and the Decalogue. The church organ was built to the wishes of composer Otto Olsson, who was also the church organist from 1907 to 1956. The organ has 76 voices spread over three manuals and pedals. The crypt beneath the church was originally used as a burial chapel and was expanded in 1924 with what is most likely Sweden's first columbarium. See also List of churches in Stockholm References External links Official website Panorama of the interior
Iglesia de Gustavo Vasa

La iglesia de Gustavo Vasa (en sueco, Gustaf Vasa kyrka) es una iglesia situada en el distrito de Vasastaden, en Estocolmo, Suecia. Fue concluida en 1906, y toma su nombre del célebre monarca del siglo XVI, Gustavo Vasa, siendo proyectada por el arquitecto Agi Lindegren en llamativo estilo neobarroco. Descollante es su cúpula de 60 metros de altura sobre la aledaña plaza Odenplan. Su planta es de cruz griega y puede acoger 1200 personas, convirtiéndola en una de las iglesias más grandes de la capital sueca.​​ El retablo de la iglesia, obra de Burchard Precht y su taller entre 1728 y 1731, es considerado el mayor trabajo en escultura de estilo barroco en Suecia, y en origen, se realizó para la Catedral de Upsala. Depositado en el museo Skansen durante años , fue colocado en la nueva iglesia en 1906. Las pinturas sobre la Transfiguración de Jesús que ornamentan la cúpula fueron pintadas por Viktor Andren. Otros frescos con temas de la vida de Cristo, también corresponden a este artista. El gran órgano es asimismo obra destacable.​ Referencias Enlaces externos Sitio web oficial