NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Morastugan, Länna

Morastugan är en parstuga från 1800-talet. Den ligger på fastigheten Mora 2:2 i Bergshamra, Länna socken, Norrtälje kommun. Det är en timrad parstuga med faluröd lockribbpanel och vita knut-, dörr, och fönsterfoder. Stugan har åstak täckt med enkupigt taktegel. Byggnaden uppfördes av kyrkvärd Per Jansson och Kjerstin Jansdotter omkring 1815-17, efter storskiftet i Mora by. I byggnadens anderstuga finns dalmålningar som bland annat föreställer Napoleon I och hans kejsarinna Joséphine. Vem som målat dem är okänt men det kan vara någon av dalkarlarna Björn Anders Hansson eller Daniel Andersson. Målningarna är de enda av sitt slag i Stockholms län. 1834 såldes gården till Eric Ersson. 1845 övertogs gården av Jonas Henrik Gistren, som Ersson var skyldig stora summor pengar. Gistren arrenderade ut gården till Jan Ersson och Eric Olsson. Den senare köpte gården 1849. 1860 köptes Morastugan av Anders Ersson. Han installerade byns första järnspis i stugan. 1920 övergavs stugan och på gården byggdes ett nytt större boningshus. Morastugan blev då drängstuga och senare snickarbod. Morastugan byggnadsminnesförklarades 1980. Det går att hyra stugan för föreningsmöten. Galleri Källor Byggnadsminnesförklaringen 1980-10-31 ( PDF) Morastugans historia, Länna Hembygdsföreningom, läst 2011-03-11 Hembygdsgårdar, din hembygd.se, läst 2011-03-11 Länets byggnadsminnen, Länsstyrelsen Stockholms län, läst 2011-03-11 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Morastugan, Länna.
Moritzska gården

Moritzska gården är en äldre träbyggnad i centrala Umeå, ritad av arkitekten Carl Fridolf Engelbert Sandgren (1854–1936). Den rikt utsmyckade byggnaden uppfördes 1891 i kvarteret Idun, vid korsningen mellan Rådhusesplanaden och Skolgatan invid nuvarande Vasaplan, som bostad åt Carl Gustaf Moritz, ägare till Sandviks Ångsågs AB. Moritz donerade vid sin död 1897 gården till Umeå stad , på villkor att hans syster, änkefru Malin Corin: Liknande villkor uppställde Moritz även för sin ogifta syster Carolina. Moritz uttryckte också sin önskan om att en del av gården skulle anvisas som bostad för läroverkets rektor, men någon sådan kom aldrig att flytta in. Istället har det använts för vitt skilda ändamål. Åren 1908–1912 fungerade huset som lokal för de blå dragonernas kavalleriskola. År 1917 blev huset brandstation när Umeå stads första brandkår flyttade in; cheferna intog huvudbyggnaden, fotfolket fick bo i gårdshusen, och såväl hästdragen brandspruta som hästdragen ambulans fick plats i ett uthus. Längre fram på 1920-talet inrymdes både aftonskola och kontor för beredskapsarbeten. Senare hyresgäster inkluderar stadsfogdekontoret, elverket, pensionärsverksamhet, lokaltrafikens busschaufförer och undervisningslokaler för måleri och teckning. År 1965 beslöt stadsfullmäktige – understödda av universitetsstudenter som demonstrerade för en rivning – att huset skulle jämnas med marken för att ge plats åt ett efterlängtat kulturhus. Rivningen verkställdes dock inte, istället fick huset 18 år senare flyttas för att ge plats åt ett nytt stadsbibliotek och Folkets hus Sedan 1985 är Moritska gården ett byggnadsminne, och inhyser numera huvudkontoret för AB Bostaden. Flytten till nuvarande plats 1983 flyttades gården till sin nuvarande plats i korsningen mellan Östra Kyrkogatan och Storgatan, mitt emot Döbelns park. På denna tomt, Härmod 1, låg tidigare stadsförsamlingens prästgård, ritad 1895 av samma arkitekt, Carl Fridolf Engelbert Sandgren. I samband med flytten brann den västra delen av byggnaden ner och fick rekonstrueras. Den 1 april 1983 hade Västerbottens-Kuriren ett aprilskämt om att den som mätt upp den nya tomten hade använt taiwanesiska stålmåttband som inte klarade vintern och huset skulle därför hamna ett par decimeter in på körbanan på Östra Kyrkogatan. Galleri Referenser Noter
Morjärvs kyrka

Morjärvs kyrka ligger högt på en tallbevuxen rullstensås invid Kalix älv i Morjärv, Kalix kommun. Den tillhör Kalix församling i Luleå stift. Bakgrund Kyrkan uppfördes 1928-1929 av byggmästare S. A. Englund, Kalix, efter ritningar utförda av Torben Grut. Den invigdes i augusti 1929 av biskop Olof Bergqvist. Bygget utfördes av en stiftelse, som hade stöd av en till en början anonym donator, som senare visade sig vara Lotty Bruzelius. Hon anlitade arkitekt och bestämde även vem som skulle måla altartavlan. Först 1950 kom kyrkan att tillhöra församlingen. Kyrkobyggnaden Byggnaden är en långkyrka med koret i söder. En lång och brant trappa leder upp till huvudingången i öster, som ligger i bottenvåningen till det sidoställda, kampanilliknande klocktornet i tre avsatser. Långhuset är högt, med slät vitmålad lockpanel som ger intryck av slät vägg. Sadeltaket är täckt med svart plåt. Fönstren är smala och höga och fönster- och dörromfattningar är målade i gråblått. På västra långväggen ansluter vid västra långväggen en utanpåliggande sakristia. Interiör Kyrkorummets tunnvälvda tak är illusoriskt målat som ett kassettak med gråa fält på gul botten. Golvet är av trä och bänkinredningen är fast. Väggarna har träpaneler och pilastrar marmorerade i vitt-blått, gult-rött. Orgelläktaren ligger i norr. All inredning ritades av arkitekten, som även färgsatte interiören i ljusa oljefärger. År 1958 målades kyrkan om under ledning av konstnären Fritiof Erichson. Kyrkan restaurerades 1975-1976 under Bertil Franklins ledning, då den ursprungliga färgsättningen övergavs till förmån för starkare kulörer i ljusblått, gult och rödbrunt. I slutet av 1990-talet uppfördes en tillbyggnad med pulpettak vid övergången mellan torn och långhus Inventarier Altartavlan är utförd av Gerda Höglund i Stockholm och har motivet den uppståndne Jesus. Omgivning Norr om kyrkan ligger församlingshemmet som är ett gammalt EFS-kapell från 1910-talet. Den muromgärdade kyrkogården ligger uppe på åsen väster om kyrkan och avskiljd från denna genom ett tallskogsparti. På kyrkogården ligger ett litet gravkapell i samma arkitektur som kyrkan. Mellan kyrkan och kyrkogården står ett modernt, lågt servicehus insprängt i tallskogen. Referenser Kempe, Margareta (2006). Försvinnande spår : boken om Lotty Bruzelius. Örnsköldsvik: Kempestiftelserna. Libris 10260033. ISBN 91-631-8197-5 (inb.) Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 655 Åman, Anders; Järnfeldt-Carlsson, Marta (1999). Träkyrkor i Sverige / foto: Sune Jonsson. Stockholm: Natur och kultur/LT. sid. 144-147. Libris 7230875. ISBN 978-91-27-35248-3 . Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Länsstyrelsen i Norrbottens län (Worddokument) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Morjärvs kyrka.
Morkarla kyrka

Morkarla kyrka är en kyrkobyggnad i Morkarla i Uppsala stift och tillhör Dannemorabygdens församling. Kyrkobyggnaden Morkarla kyrka har rektangulärt långhus med rakslutet korparti, sakristia i norr och vapenhus i söder. Kyrkan uppfördes under senmedeltiden, men sakristian är dock äldre, och härstammar eventuellt från 1200-talet eller 1300-talet. De blottade murarna består av natursten, tegel har använts till omfattningar samt översta delarna av långhusets och vapenhusets gavelrösten. Kyrkan täcks av ett brant sadeltak, den vitputsade sakristian har brutet och valmat tak. Kyrkorummet nås via vapenhuset. Kyrkans medeltida exteriör är välbevarad. Fönstren förstorades 1745, och sakristians nuvarande tak tillkom vid en ombyggnad 1778. Interiören präglas främst av kalkmålningarna, som enligt Rhezelius utfördes 1584 av Erik Nilsson från Gävle. 1897 förändrades interiören i nygotisk stil vid en restaurering under ledning av arkitekten J. A. Ekholm. Kyrkans ursprungliga karaktär återställdes i möjligaste mån vid en omfattande restaurering 1955 - 1956 efter program av arkitekten Erik Fant. Östfönstrets insida murades igen, målningarna, som överkalkades första gången 1740, avtäcktes och konserverades, bänkinredningen gjordes om, och fick bänkdörrar som kopior av gamla bevarade dörrar från 1750. Vidare tillkom bänkpyramider efter ritningar av arkitekten Jörgen Fåk. Inventarier Dopfunten från 1200-talet är kyrkans äldsta inventarium. Funten är gjord av grå sandsten och har en rödskiftande cuppa av marmor. Predikstolen tillverkades 1622 och flyttades 1778 till kyrkorummets norra sida. 1897 försågs den med ett ljudtak, men vid restaureringen 1956 när predikstolen skulle återställas till ursprungligt skick togs ljudtaket bort. Altartavlan är ett svenskt arbete från mitten av 1700-talet av en okänd konstnär. Dess motiv är Jesu sista måltid med lärjungarna före korsfästelsen. Orgel En tidigare orgel byggdes av Anders Victor Lundahl, Malmö, under 1800-talet, och blev ombyggd av orgelbyggaren Norblom oktober 1904 samt avsynad och godkänd av Musikdirektör Emil Andreas Anjou i Hille. Nuvarande orgel byggdes 1957 av Grönlunds Orgelbyggeri. Omgivning På en liten kulle vid kyrkplatsen står en klockstapel, uppförd 1748. I stapeln hänger två klockor. Storklockan är från 1500-talet medan lillklockan är från 1731. Den göts av Meyers klockgjuteri och var en gåva av Ludvig de Geer. Väster om kyrkan vid skogsbrynet ligger församlingshemmet som färdigställdes 1937. Bildgalleri Källor och information Litteratur Våra kyrkor, sidan 33, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Webben Redogörelse för Morkala kyrka, dess inventarier och kalkmålningar Bebyggelseregistrets anläggningspresentation www.roslagen.se Noter
Mortorps kyrka

Mortorps kyrka är en kyrkobyggnad i Mortorp och tillhör Växjö stift. Liksom sin medeltida föregångare har den varit sockenkyrka i Mortorps socken, nu är den församlingskyrka i Karlslunda-Mortorps församling. Kyrkobyggnaden Mortorps första kyrka byggdes av allt att döma i 1200-talets mitt. Under följande århundraden har den förändrats genom renoveringar och tillbyggen, vilket fått till följd att spåren av medeltid är ytterst få. Kanske kan det konsekrationskors som påträffats vid renoveringen 1988-89 på kyrkorummets västra mur, sprida lite ljus över dess medeltida ursprung. Korset som daterats till 1400-talet har med all sannolikhet tillkommit vid en kyrkoinvigning efter en ombyggnad under medeltiden. Enligt medeltida tradition skulle tolv kors, lika med apostlarnas antal, tecknas i kyrkorummet när detta togs i bruk. Om långhusets murar har medeltida anor, så har det rakslutna koret förmodligen tillkommet under 1600-talet. Sakristian som först legat i söder flyttades 1791 till norra sidan. Det nuvarande vapenhuset uppfördes så sent som 1988-89. Interiören präglas av olika stilarter med dominans av rokoko. Taket i kyrkorummet blev vid restaureringen 1988-89 prytt med kopierad 1800-tals dekor. Kyrkans som är tornlös har en klockstapeln belägen sydväst om kyrkan. Den uppfördes 1737 och har två klockor. Äldst är Lilla klockan som göts 1659 och den Stora klockan göts 1710. Inventarier Medeltida primklocka i koret. Altartavlan utgörs av en Golgatascen ur ett senmedeltida altarskåp. Tavlan omramas av en altaruppställning från 1765 i rokoko bestående av två sidopelare och rundformat överstycke krönt med en strålsol. Predikstolen i rokoko är tillverkad av Anders Georg Wadsten 1796. Dess uppgång är från sakristian. Ljudtaket har formen av en krona. Golvur från 1700-talets tidigare hälft. Bänkindelningen tillkom under 1600-talet. Orgelläktaren byggdes 1741. Läktarbarriären är prydd med tolv tavlor med målningar som föreställer Jesus och elva av hans tolv apostlar. Bildgalleri Orgel Kyrkans första orgeln installerades 1745. Orgeln hade 8 stämmor. Den nuvarande orgeln och orgelfasaden som byggdes 1891 eller 1892 av orgelbyggaren E.A. Setterquist & Son, Örebro hade till en början tio stämmor. Vid renoveringen 1952-53 utökades registret med ytterligare tio stämmor. Detta arbete utfördes av orgelbyggare Frederiksborg Orgelbyggeri. Orgeln är mekanisk och den äldre fasaden användes. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1200-talet. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Historiska museet: Medeltidens bildvärld Riksantikvarieämbetet Mortorps kyrka Kalmar museum.Mortorps kyrka Wikimedia Commons har media som rör Mortorps kyrka.
Morups Tånge

Morups Tånge, tidigare Mothorp, är ett område strax söder om Glommen, Falkenbergs kommun i Halland. Området som ligger i Morups socken är en stenig landtunga som sträcker sig långt ut i havet (därav namnet tånge, besläktat med tunga och som i detta fall betyder udde). I området finns en 27,6 meter hög fyr och ett naturreservat med samma namn. Det är omnämnt sedan åtminstone 1585, då det fanns utmärkt på holländska sjökort. Fyren och Glomstenen Området har varit känt för att vara svårt att segla i. Under hundra år hade ett tjugotal fartyg förlist på reven utanför tången. Därför började man anlägga en fyr 1841 som tändes 1 november 1843. Innan fyren byggdes användes ett flyttblock, Glomstenen, av fiskarna för orientering. Kring fyren växte upp en fiskehamn som först kallades Glummen men som idag går under namnet Glommen. De flesta av byggnaderna runt fyren byggdes 1870-1871. Fyren elektrifierades 1930 och blev obemannad 1962. Den renoverades 1975 då den fick ett ytskikt av stålfiberbetong. Naturreservatet Morups Tånge är en populär fågellokal där ornitologer både skådar höst- och vårsträcket över havet, samt söker av revlarna och tångbankarna efter vadare. Området blev naturreservat 1946 och har en yta på 210 hektar, varav 90 hektar land. Det är privatägt. Guldfyndet vid Morups tånge Inom arkeologin är Morups tånge känt för ett guldfynd i form av en armring. Armringen är vriden av två breda guldtenar och ändarna är omlindade och typen kallas i arkeologiska kretsar för en svf 601-typ. På armringen sitter en mindre oornerad och enkel fingerring i guld, samt tre fragment av en punsornering fingerring i samma material. Armringen, som stilmässigt dateras till vikingatiden, betraktas av vissa som ett depåfynd, av andra som ett lösfynd, och hittades tillsammans med ringarna vid bärgning av tång under 1900-talets första decennium, och har eventuellt legat länge i havet. Armringen är mycket tjock och ett av de få guldfynd från vikingatiden som gjorts i Halland. Se även Korsholmsvraket Källor Noter Vidare läsning Malmberg, Gert; Sveningson Ulf (1999). Fyrar: från Falsterbo till Færder. Partille: Warne. sid. 94-95. Libris 7757818. ISBN 9186424890 Externa länkar Morups Tånge, Länsstyrelsen i Hallands län
Judiska begravningsplatsen Aronsberg

Judiska begravningsplatsen Aronsberg är en äldre begravningsplats vid Alströmergatan 47 på Kungsholmen i Stockholm. Historik År 1776 ansökte Aaron Isaac, grundaren av Judiska församlingen i Stockholm, då kallad Mosaiska församlingen, om att få anlägga en begravningsplats för stadens judar. Staden beslöt den 10 juli 1776 att avsätta ett område om cirka 1300 kvadratmeter vid den nuvarande Alströmergatan. Platsen fick sitt namn efter Aaron Isaac, som dog 1816 och själv ligger begraven där. Den första begravningen ägde rum år 1782. Begravningsplatsen användes till 1888 och har 300 gravplatser, men alla gravstenar är inte bevarade. Moderna hyreshus omger nu gravplatsen på tre sidor. Mosaiska församlingen ägde även mark i kvarteret Färjan norr om Alströmergatan som förvärvades på 1920-talet av HSB. Här byggdes 1928–1929 Skandinaviens största bostadshus efter ritningar av Sven Wallander. Bilder Se även År 1787 skapades en andra judisk begravningsplats i Stockholm, Judiska begravningsplatsen Kronoberg. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Judiska begravningsplatsen Aronsberg. Stockholmskällan har media som rör Judiska begravningsplatsen Aronsberg
Wasserturm Mosebacke

Der Wasserturm Mosebacke (schwedisch: Mosebacke vattentorn) ist ein Wasserturm im Stockholmer Stadtteil Södermalm. Der heute als Pumpstation genutzte Wasserturm liegt im nördlichen Teil Södermalms, an der Adresse Mosebacke torg 7, südlich der Fiskargatan. Geschichte und Architektur Der achteckige, aus Backsteinen errichtete Turm entstand nach Plänen des Architekten Ferdinand Boberg auf dem höchstgelegenen Punkt der Umgebung und wurde im Jahr 1896 fertiggestellt. Er ist 32 Meter hoch, fasste 104 m³ Wasser und diente zur Erhöhung des Wasserdrucks im Katarinaberget-Viertel. Im Turm entstand auch eine Wohnung für Mitarbeiter. Als Wasserturm war die weithin sichtbare Anlage bis 1960 in Betrieb und wird seitdem als Pumpstation genutzt. Weblinks Informationen zum Wasserturm (schwedisch)
Mosebacke vattentorn

Mosebacke vattentorn, ovanpå Mosebacke pumpstation var en vattenreservoar vid Mosebacke torg / Fiskargatan på Södermalm i Stockholm. Tornet ritades av arkitekt Ferdinand Boberg och stod färdigt 1896. Genom det höga läget är tornet framträdande i stadsbilden. Arkitektur Syftet med vattentornet var att öka vattentrycket för Katarinabergets högre bebyggelse i förhållande till det allmänna lågtrycksnätet. Anläggningen består av en separat pumpstation och ett 32 meter högt torn med en behållare högst upp som rymmer 104 m³ vatten. Vattnet kom i rörledning från Skanstullsverket vid Årstaviken. Mosebacke vattentorn planerades och utfördes av Stadens Byggnadskontor medan fasaderna och tornets planer ritades av Ferdinand Boberg. Vid fasadgestaltningen inspirerades Boberg möjligtvis av hörntornen för borgen i Coca i Spanien. Den åttkantiga tornbyggnaden kläddes med rött Helsingborgstegel i mönstermurade partier och hög rundbågsfris av formtegel. Mot detta kontrasterarar en rik ornering av naturstensdetaljer. Tornets överdel har långsmala, inskurna nischer och uppskjutande hörnplintar i granit. Boberg vidareutvecklade sedan samma tema i Centralposthuset torn. Tornets teknik Anläggningen drevs av två pumpverk tillverkade på Ludwigsbergs verkstad vilka enligt beskrivningen i Teknisk Tidskrift 1896 "hvardera, med en pistonhastighet af 30 meter, kunna uppfordra 600 minutliter vatten till tornbehållaren". Remmar stod för kraftöverföringen från en åtta hästkrafters gasdriven ottomotor. Bräddavloppet vid högsta vattennivå låg på 80,5 m höjd över slusströskeln och vattennivån kunde avläsas från pumprummet på en elektrisk vattenståndsmätare tillverkad av L M Ericsson. Genom klaffventiler insläpptes vatten från det allmänna nätet till högtryckszonen. I tornet fanns även en maskinistlägenhet som upptog två av de sju planen. Vattentornets behållare togs ur bruk 1960 och idag fungerar bara anläggningen under tornet som pumpstation medan själva tornet är omvandlat från maskinistbostad till privatbostad Bilder Källor SSM - Värdefulla industrimiljöer i Stockholm (1984) - kv. Fiskaren Mindre 16 Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 258. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Walton, Ann Thorson; Boberg Ferdinand (1994) (på engelska). Ferdinand Boberg - architect: the complete work. Document / Swedish Council for Building Research, 0347-0962 ; 1993:11 (1. ed.). Cambridge, Mass.: MIT Press. sid. 127. Libris 8280834. ISBN 0-262-23176-X Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Mosebacke vattentorn. Stockholmskällan har media som rör Mosebacke vattentorn Mosebacke vattentorn
Moskosels kyrka

Moskosels kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Arvidsjaurs församling i Luleå stift. Kyrkan ligger i samhället Moskosel omkring fyra mil norr om Arvidsjaur. Invid kyrkan finns en kyrkogård. Kyrkobyggnaden Träkyrkan är uppförd 1965 efter ritningar av arkitekt Göte Lundström. Kyrkan har en stomme av trä och består av ett rektangulärt långhus med kor i öster och ingång i väster. Ytterväggarna är klädda med gråmålad stående träpanel. Östra och västra taknocken pryds med varsitt kors. Kyrktorn saknas. Inventarier På korväggen hänger ett grovt tillyxat kors. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 664. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Arvidsjaurs församling
Mossbystrands naturreservat

Mossbystrands naturreservat är ett strandområde invid Östersjön i Västra Nöbbelövs socken öster om Abbekås mellan Ystad och Trelleborg i Skurups kommun i Skåne län. Strandområdet har också inrättas som en naturreservat som även omftatar gräsmarkerna ovanför stranden där det finns en fin torrängsflora. Hotell Mossbylund ligger invid stranden. Länsväg 101 ansluter till Riksväg 9 i Mossbystrand. Källor Länsstyrelsen naturreservat Mossbystrand
Mostorp

Mostorp är en herrgård i Getinge socken, Halmstads kommun, Halland. Verksamheten på Mostorp består i uppfödning av nötkreatur, slakteri och gårdsbutik. Gården blev byggnadsminne 16 juni 2003. Historia Mostorp nämns första gången 1566 i ett brev från Fredrik II. 1854 köpte Ludvig von Segebaden en del av Mostorps by. Därefter utökades egendom efter hand och vid slutet av 1800-talet var den en Hallands största gårdar. Slottet byggdes 1878–1880 av granit i medeltidsromantisk stil. Ludvig von Segebadens dotter Ester och hennes man Rolf von Braun övertog Mostorp 1893. Gården tillhör fortfarande släkten von Braun. Referenser Noter Webbkällor Mostorps gård Mostorps gård, Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 25 september 2016. Externa länkar Mostorps gård, Karta, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Mostorp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883 Mostorp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Mularps kyrka

Mularps kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Åslebygdens församling (tidigare Mularps församling) i Skara stift. Den ligger i Mularp i östra delen av Falköpings kommun. Kyrkobyggnad Mularps romanska absidkyrka är en av Falbygdens minsta och allra äldsta med ett troligen medeltida västtorn. Långhuset och koret har vitkalkade senmedeltida kryssvalv. Sedan medeltiden har endast sakristia och vapenhus tillkommit. I absidens ena yttervägg sitter ett ursprungligt romanskt fönster som återupptogs vid en restaurering i början av 1900-talet då även altaruppsatsen flyttades och ett medeltida triumfkrucifix återfick sin ursprungliga placering. Inventarier Kyrkans äldsta föremål är en kistformad lockhäll med runor från 1200-talet. Dopfunten från 1100-talet är huggen i ett stycke sandsten och försedd med tömningshål. Vid valvet till koret är ett triumfkrucifix från 1300-talet placerat. En stående madonnaskulptur i skåp från sent 1400-tal utförd i ek. Figurens höjd 115 cm och skåpets 150 cm. Rikt bemålad. Kalk och paten skänktes till kyrkan av Johan Göransson Uggla och hans maka Christina Kefle på 1600-talet. Altaruppsatsen i barock, som är skulpterad 1735, är placerad över dörren till sakristian och föreställer den korsfäste Kristus som omges av Aron och Mose. Bänkinredningen är oförändrad sedan 1880-talet. Klockor Den campanulaformade lillklockan är av en tidig 1200-talstyp och saknar inskrifter. Byggnaden Inventarier Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 116. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 171. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Mularps kyrka.