NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lidköpings rådhus

Lidköpings rådhus är ett byggnadsminne på Nya stadens torg i Lidköping. Byggnaden var från början Magnus Gabriel de la Gardies jaktslott på Kållandsö, uppfört efter ritning av Matthias Holl. Den nedtogs 1672 och fraktades till Lidköping, där den återuppfördes på det som skulle bli Nya stadens torg. På en ny bottenvåning av sten uppbyggdes en tvåvånig träbyggnad, täckt av en stor huv och krönt av ett torn i två avsatser med ekspånsbeklätt tak. Kring bottenvåningen byggdes en krans av salubodar under ett platt tak, senare ersatt av ett högre karnissvängt tak. Rådstugan stod färdigt att tas i bruk 1676 och innehade denna funktion till 1883, då det blev säte för rådhusrätt och magistrat. Under olika tider inrymde det även polisstation, spruthus, provisoriskt museum och slutligen kommersiella lokaler. Huset har genom århundradena genomgått en del förändringar; på 1740-talet panelades väggarna och tillkom en fritrappa till andra våningen, en balkong i tredje våningen och ett tornur. Byggnaden eldhärjades 1960 varvid endast bottenvåningen och delar av mellanvåningen blev kvar, men i skadat skick. Den rekonstruerade efter gamla ritningar under ledning av arkitekten Stig Hermansson. Byggnaden har omväxlande varit målad gul eller röd. Högst upp pryds den av Justitia med förbundna ögon och vågskålar. I dag inryms Lidköpings turistbyrå och ett kafé i byggnaden. Efter branden år 1960 tillkom klockspelet som spelar olika melodier kl 9, 12, 15 och 18. De melodier som spelas är kl 9 "Klanger" av Birger Telander från Lidköping, kl 12 en 1500-talsmelodi, kl 15 "Rådhusmelodi" av Telander och kl 18 "Norna", en 9-tonsmelodi av kantor Otto Andersson från Rackeby. Referenser Källor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lidköpings rådhus.
Kraftwerk Ligga

Das Kraftwerk Ligga ist ein Wasserkraftwerk in der Gemeinde Jokkmokk, Provinz Norrbottens län, Schweden, das am Stora Luleälven, dem nördlichen Quellfluss des Lule älv liegt. Es wurde von 1951 bis 1954 errichtet. Das Kraftwerk ist im Besitz von Vattenfall und wird auch von Vattenfall betrieben. Absperrbauwerk Das Absperrbauwerk besteht aus einem Staudamm mit einer Länge von 350 m an der Dammkrone und einer Höhe von 35 m über der Gründungssohle. Die Breite der Dammkrone liegt bei 10 m. Die Wehranlage mit drei Wehrfeldern befindet sich auf der linken Flussseite. Über die Wehranlage können maximal 2200 m³/s abgeleitet werden. Auf der rechten Flussseite befindet sich eine weitere Wehranlage, die derzeit aber nicht genutzt wird und die durch eine Betonmauer verschlossen ist; über diese Wehranlage könnten maximal 800 m³/s abgeleitet werden. Stausee Bei einem Stauziel von ca. 205 m über dem Meeresspiegel fasst der Stausee 6 Mio. m³ Wasser. Kraftwerk Mit dem Bau des Kraftwerks wurde 1951 begonnen; es ging 1954 in Betrieb. Das Kraftwerk verfügt mit drei Kaplan-Turbinen über eine installierte Leistung von 324 (bzw. 326 327 332 345 oder 346) MW. Die durchschnittliche Jahreserzeugung liegt bei 790 (bzw. 791 794 oder 1656) Mio. kWh. Die Fallhöhe beträgt 39 (bzw. 40 oder 41) m. Der maximale Durchfluss liegt bei 520 (bzw. 1040 oder 1050) m³/s. Das Kraftwerk ging ursprünglich mit zwei Turbinen, die jeweils 68 (bzw. 77,7 oder 85) MW leisteten, in Betrieb; die dritte Maschine mit einer Leistung von 181,7 (bzw. 182 oder 189) MW wurde 1982 installiert. Die Nenndrehzahl der Turbinen liegt bei 125 Umdrehungen pro Minute für die ersten beiden Maschinen und bei 107,1 für die dritte Maschine. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in Schweden Liste von Talsperren der Welt (Schweden) Weblinks Einzelnachweise
Centrale hydroélectrique de Ligga

Ligga (en same de Lule Liggá) est une centrale hydroélectrique située dans la commune de Jokkmokk, au nord de la Suède. Elle est située entre les centrales de Harsprånget et celle de Messaure sur le cours du fleuve Luleälven. C'est la première centrale de Suède contrôlée à distance, la station étant à Harsprånget. Voir aussi Articles connexes Hydroélectricité en Suède Portail des énergies renouvelables Portail de la Suède Portail de la Laponie Portail des barrages Portail des lacs et cours d'eau
Ligga (vattenkraftverk)

Ligga (lulesamiska: Liggá) är ett vattenkraftverk i Lule älv vid Ligga-Dämningsområde alldeles nedströms om Harsprånget. E45 mellan Jokkmokk och Porjus går över Liggas damm vilket ger utsikt från vägen. Ligga har ett ställverk och flera 400 kV-ledningar går därifrån söderut. Källor
Ligårds mosse

Ligårds mosse är en större vattensamling som ligger cirka 500 meter väster om Svankälla våtmarkspark i primärområdet Kärra i Göteborgs kommun. Mossen är till större delen omgiven av sankmark, vilket gör den väldigt svåråtkomlig. Själva mossens vegetationsrika miljö består till större delen av vass och näckrosor. Området lockar till sig fågelarter som bland annat kanadagäss. I mossen ska det finnas fiskarter som bland annat gräskarp, fjällkarp och ruda. Storleken på dessa varierar, rudor på 3-4 hekto är vanliga liksom gräskarpar på flera kilo. Det finns dock inga detaljerade uppgifter om fjällkarparnas storlek, eftersom de endast existerar i ett fåtal. Se även Svankälla våtmarkspark
Lill-Jans plan

Lill-Jans plan är en öppen plats på Östermalm i Stockholms innerstad, vid korsningen av Valhallavägen och Engelbrektsgatan. Historik Platsen fick sitt namn 1887 och är uppkallad efter krogen Lill-Jans som drevs av skogvaktaren och hovjägaren Lill-Jan Persson, vilken även gett namn åt Lill-Jansskogen. Den lilla krogen var egentligen grindstugan till Lill-Jan Perssons gård. 1731 kallas platsen Lilla Jans och 1733 upptas namnformen Lill-jans i en förteckning över Djurgårdskrogar. Stället besjöngs av Carl Michael Bellman i Fredmans epistel nummer 32: "...och denna Liljans krog är hamnen jag tror, och krögar-mor hon är hvalfisken, Bror...". Stället omnämns även August Strindbergs debutroman Röda rummet från 1879. Här höll Mäster Palm sina första möten för att starta arbetarrörelsen. Det drog mycket folk till platsen och blev en god affär för krögaren. Vid Lill-Jans plan 4 återfinns det byggnadsminnesförklarade Whitlockska huset (fastigheten Tallen 21). Kvarteret Tallens namn erinrar om den i närheten belägna Lill-Jans krogen. Referenser Källor Björn Hasselblad; Monica Eriksson (1982). Djurgårdsvandringar: villor och andra sevärdheter på Södra och Norra Djurgården: en introduktion till Kungl. Djurgården. Stockholm: Kungliga Djurgårdens förvaltning. sid. 109. Libris 7791397. ISBN 91-970418-0-7 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lill-Jans plan. Stockholmskällan har media som rör Lill-Jans plan
Parc de Lilla Blecktorn

Le parc de Lilla Blecktorn (en suédois : Lilla Blecktornsparken) est un parc du quartier de Södermalm à Stockholm en Suède. Description Lilla Blecktornsparken est situé dans le coin sud-ouest de l'intersection de Katarina Bangata et Ringvägen et au nord de Stora Blecktornsparken. Le parc Lilla Blecktornsparken est situé en contrebas rues environnantes et est encadré par de grands arbres. Il compte une aire de sport extérieure, des courts de tennis et des terrains de jeux de balle au sud-ouest et à côté de Katarina Bangata se trouve une pataugeoire en forme d'étoile. Au centre du parc se trouvent de grandes zones de pelouses et des arbres isolés. Les plantes vivaces se trouvent principalement dans les parties nord-est du parc. Il y a également un bâtiment entouré d'un escalier en bois qui abrite un restaurant avec terrasse en été. Au sud, le parc est délimité par une pente naturelle. Histoire Le parc tire son nom du manoir Lilla Blecktornet, construit en 1787 pour le fabricant Niklas Sjöberg et qui existe toujours dans la partie sud-est du parc. Une partie du parc et du jardin du manoir fait désormais partie du Lilla Blecktornsparken. Le parc a été construit entre 1929 et 1937 selon les dessins de Per Olof Hallman. Le parc s'appelait auparavant Hammabylunden, mais son nom actuel a été choisi en 1963. Dans le parc, à l'entrée sur la rue Katarina Bangata, se trouve le restaurant Bleck. Deux autres terrains de balle ont été construits en 1946. La pataugeoire en forme d'étoile et bordé de pierres a été conçu par l'architecte paysagiste Erik Glemme et a été achevé en 1947. De 2015 à 2017, le parc a fait l’objet de vastes rénovations. le parcours de mini-golf a été déplacé, de nouvelles plantations, une salle de sport extérieure et des équipements de jeux ont été ajoutés, et la pataugeoire et les terrains de balle ont été rénovés. L'intention était que le parc soit « développé comme un parc de quartier accueillant avec des destinations attrayantes pour différents âges, en mettant l'accent sur l'activité et les rassemblements ». Le caractère original du parc, basé sur le parc d'activités des années 1940, est préservé et raffiné. Galerie Références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Lilla Blecktornsparken

Lilla Blecktornsparken är en park i stadsdelen Södermalm i Stockholm. Den ligger i det sydvästra hörnet till korsningen av Katarina Bangata och Ringvägen. Historik Parken har sitt namn efter malmgården Lilla Blecktornet som uppfördes 1787 för fabrikören Niklas Sjöberg och som fortfarande finns kvar i parkens sydöstra del. Delar av malmgårdens park och trädgård ingår idag i Lilla Blecktornsparken. Exempelvis finns en liten rest efter gårdens askallé fortfarande bevarad i parkens södra del. Parken anlades 1929–1937 efter ritningar av Per Olof Hallman. Ett tidigare namn var Hammabylunden, sitt nuvarande namn fick parken 1963. Den stensatta dammen ritades av trädgårdsarkitekten Erik Glemme. I parken, med ingång från Katarina Bangata, ligger restaurangen Bleck. Åren 2015 till 2017 utfördes en omfattande upprustning av parken. Meningen var att parken skall "utvecklas som en inbjudande kvarterspark med attraktiva målpunkter för olika åldrar med fokus på aktivitet och samling". Parkens grundkaraktär som bygger på 1940-talets aktivitetspark bevaras och förädlas. Se även Stora Blecktornsparken Blecktornsområdet Källor Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: AWE/Geber. sid. 165. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4 Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. sid. 213. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 Informationstavla på platsen. Stockholms stad: Södermalm, Lilla Blecktornsparken.
Lilla Dalens begravningsplats

Lilla Dalens begravningsplats är en begravningsplats i Botkyrka kommun, Stockholms län. Det är en av få religionsneutrala begravningsplatser i Sverige. Lilla Dalens begravningsplats når man från Hågelbyleden och ligger i ett vidsträckt naturområde mellan Hågelby gård och Tullingesjön. Platsen invigdes 1989. Namnet Namnet härrör från dagsverkstorpet "Lilla Dalen" som byggdes på 1800-talet och som låg under Elvesta gård. Det fanns även torpet "Stora Dalen", som dock inte längre existerar. Den nuvarande byggnaden är från början av 1900-talet. Av uthusen finns bara grunderna kvar. Idag ägs Lilla Dalen av Botkyrka kommun, men disponeras av Vårby-Fittja hembygdsförening. Begravningsplatsen och ceremonibyggnad Begravningsplatsen omfattar en yta på 58 hektar med plats för ca 2 270 gravplatser och gestaltades av W. Bauer – J. Karon AB Landskapsarkitekter. I anslutningen finns även en minneslund. Centralt, intill en spegeldamm, ligger en låg ceremonibyggnad med fasader i gult tegel och koppartak. Byggnaden och den intilliggande klockstapel ritades av BLP Arkitekter. Ceremonibyggnaden är en symbol för det mångreligiösa och mångkulturella Botkyrka. Här kan begravningar förrättas oavsett religionstillhörighet. Efter en ombyggnad av ceremonibyggnaden 2008-2009 har antal sittplatser ökats till 70 och en konstnärlig utsmyckning i form av ett blyglasfönster sattes upp. Det föreställer ett träd ”Tid och evighet” och är formgivet av konstnären Karin Bernerstedt. Bilder Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lilla Dalens begravningsplats. Botkyrka kommun: Lilla Dalens begravningsplats.
Lilla Edets sluss

Lilla Edets sluss er den ældste sluse i Sverige og ligger på vestsiden af Göta älv i byen Lilla Edet i Lilla Edets kommun i Västra Götalands län. Arbejdet med slusen i Lilla Edet påbegyndtes i 1580'erne efter et forslag fra Johan 3.. Den kunne tages i brug i 1607. Slusen blev beskadiget flere gange under krigen med danskerne men blev genopbygget. I 1832 fuldført Nils Ericson Ströms kanal på vestsiden af floden med en sluse af samme format som dem i Götakanalen. Den sluse som anvendes i dag er bygget i 1916 og indgår i Trollhätte kanal. Ved den gamle sluse findes en mindesten som i 1930 rejstes til minde om de 47 soldater, fra Västgöta-Dals regemente, som drunknede efter at have slukket den store brand i Lilla Edet den 29. august 1830.
Lilla Edets sluss

Lilla Edets sluss är namnet slussen östra sidan av fallet vid Lilla Edet, De slussarna har fört båttrafiken förbi ett fyra meter högt vattenfall i Göta älv. Lilla fallet = Lilla Edet Den ursprungliga slussen från 1607 (ibland omnämnd som Sveriges första sluss) har senare ersatts av nyare slussar på västra sidan fallet. De heter Ströms Slussar med Ströms kanal 1832. Dagens sluss Ströms sluss klar 1916 ingår i Trollhätte kanal. I äldre tid var det fyra meter höga fallet vid Lilla Edet ett hinder för båttrafiken på Göta älv, och man var tvungen att ta upp båtarna på land och dra dem förbi fallet. Detta skedde bland annat 1064 när Norges kung Harald Hårdråde färdades med 60 vikingaskepp uppför älven till Vänern. Den äldsta slussen Arbetet med Lilla Edets sluss inleddes på 1580-talet, efter ett förslag från Johan III. Slussen stod färdig 1607, som den första slussen – alternativt en av de första slussarna – i Sverige. Slussen kom därefter till stor användning och bidrog till att öka trafiken på Göta älv. Slussens tidiga historia var händelserik. Slussen förstördes delvis och reparerades ett antal gånger under 1600-talets första hälft. Mellan 1613 och 1619 tillhörde slussen Danmark, som tog det omkringliggande området som pant i samband med betalningen av andra Älvsborgs lösen. En ombyggnad av slussen slutfördes 1642 och samma år fastställdes även en ny förordning med slussavgifter baserad på fraktade varor. År 1651 tog Göteborgs stad över driften av slussen i utbyte mot en tredjedel av slussintäkterna. Efter att slussen förstörts under de krig med Danmark som Sverige var inblandat i återuppbyggdes slussen 1784. Öster om Lilla Edets kraftverk kan man än i dag beskåda delar av den gamla 1600-talsslussen. Här finns även en minnessten som restes 1930 till minne av de 47 soldater, från Västgöta-Dals regemente, som drunknade efter att ha släckt den stora branden i Lilla Edet den 29 augusti 1830. Ströms kanal År 1832 blev Nils Ericson Ströms kanal färdig. Den låg på Inlandsön på den västra sidan av älven, byggnadsprojektet som tog sex år, med två slussar med samma mått som de i Göta kanal. Dessa ersatte den då underdimensionerade Lilla Edets gamla sluss på den östra sidan av fallområdet. Ströms sluss Slussen på Inlandsön ersattes 1916 av den nuvarande Ströms sluss. Den var en enda och större sluss, vid den norra av de båda dåvarande slussarna. Efter att den nuvarande slussen tagits i drift, revs den södra av de båda slussarna. Vattennivån i Ströms kanal jämnades därmed ut med den nedre delen av Göta älv. Senare fylldes även den äldre norra slussen igen. Framtida större sluss Trafikverket planerar (2025) en ny och större sluss vid nuvarande Ströms sluss, att placeras väster om dagen sluss. Den nya slussen planeras få en triangulär form, vilket leder till mindre ingrepp i naturen än en traditionell sluss. Det ska också minska risken för att fartyg ska segla på slussportarna. Bildgalleri Se även Gustaf Adolfs sluss Trollhätte kanal Kommentarer Källor Noter
Lilla Harrie kyrka

Lilla Harrie kyrka är inte längre församlingskyrka i Lilla Harrie. Den är sedan år 2006 en av sex kyrkor i Kävlinge församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Ursprungliga kyrkan i romansk stil uppfördes troligen under senare delen av 1100-talets av Mårten stenmästare. Under 1400-talet revs absiden och koret fick en rak avslutning i öster. Under samma århundrade försågs innertaket med valv. En teckning på den gamla kyrkbyggnaden finns av Erik Dahlberg under Slaget vid Lund 1676.[1] Under början av 1850-talet tillkom det med långhuset jämnbreda tornpartiet. Den 24 oktober 1854 rasade sydöstra delen av tornet och förstörde även en del av valvet i långhuset men takstolen stod kvar. Kyrkklockorna klarade sig. Vid en restaurering 1939 - 1940 upptäcktes grunden till den ursprungliga absiden. 1942 återuppfördes absiden för att tjäna som sakristia. 1956 fick tornet sitt enkla sadeltak. Kyrkan fick därmed sitt nuvarande utseende. 2013 gjordes en större renovering och tillgänglighetsanpassning av kyrkan. Östra ingången breddades och en stensatt gång som leder fram till den anlades. I koret togs altarring och altaruppsats bort för att ersättas av ett mindre stenaltare. Altartavlan fick en ny plats på gamla orgelläktaren. En ny orgel installerades på gamla klockarebänkens plats under/framför predikstolen. Inventarier Altartavlan är utförd 1942 av Pär Siegård. Dess motiv är: Jesus välsignar lärjungarna före himmelsfärden. Dopfunten har en runinskrift som berättar att Martin eller Mårten gjorde mig, vilket syftar på Mårten Stenmästare. Tillhörande dopfat av mässing är från 1500-talet. Dopfatets motiv är ängeln Gabriels besök hos jungfru Maria i Nasaret. På altaret står ett par ljusstakar av malm från 1642. Predikstolen från 1599 har en tydlig renässansprägel. Vid restaureringen 1942 konserverades predikstolen och dess ursprungliga färger återställdes. Av de båda kyrkklockorna göts storklockan 1395 och lillklockan anses härstamma från 1500-talet. Orgel 1934 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en pneumatisk orgel med 9 stämmor. 1984 byggde Anders Persson Orgelbyggeri, Viken en mekanisk orgel, som numera är borttagen och ersatt med en Johannus Vivaldi 25 digitalorgel. Bildgalleri Referenser Noter Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 413, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Demografisk Databas Södra Sverige kyrkor i Lunds stift Externa länkar Kävlinge församling Wikimedia Commons har media som rör Lilla Harrie kyrka.
Lilla Hasselbacken

Lilla Hasselbacken är en anrik restaurang vid Djurgårdsslätten 78 på Södra Djurgården i Stockholm. Historia Ursprungligen låg Lilla Hasselbacken lite längre söderut med ingång från Långa gatan. 1896 blev Lilla Hasselbacken krog och verksamheten flyttades då till sin nuvarande plats i ett tidigare bostadshus kallat Braumveckska huset. Restaurangens stamgäster bestod av många cirkus- och varietéartister som hade sina uppträdanden på den närbelägna Gröna Lund och Cirkus. Efter 1923 var Lilla Hasselbacken även värdshus med övernattningsmöjlighet och fram till 1980-talet var det ett café. Här fanns även ett postkontor som lades ner 1990. Efter en brand i juni 1960 restaurerades Lilla Hasselbacken till sitt ursprungliga utseende med punschveranda och snickarglädje. Sedan 1981 drivs Lilla Hasselbacken som restaurang och café. Historiska bilder Fotografier från Stockholmskällan. Se även Hasselbacken, Stockholm Villa Hasselbacken Källor Lilla Hasselbacken, historik. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lilla Hasselbacken. Stockholmskällan har media som rör Lilla Hasselbacken Officiell webbsida
Lilla Isie kyrka

Lilla Isie kyrka är en kyrkobyggnad i Västra Torp på Söderslätt i Skåne. Den tillhör Källstorps församling i Lunds stift. Vid kyrkomuren lär det finnas en sten som spår väder genom att bli våt innan regnet kommer. Kyrkobyggnaden Kyrkan är uppförd i vitputsad tegel åren 1857-1858. Samtidigt revs den medeltida kyrkan i Lilla Isie en kilometer mot nordväst. Ritningarna utfördes av fd byggmästaren Magnus Cederholm. Dennes son byggmästaren Johan Cederholm svarade för uppförandet av kyrkobyggnaden. Magnus Cederholm blev under sin tid som byggmästare ofta anlitad av professor Carl Georg Brunius. Påverkad av Brunius arkitektur kommer detta till uttryck i kyrkoexteriörens medeltidsinspirerade dekorativa detaljer. Kyrkan består av ett långhus med en skärmvägg som skiljer koret från den bakomliggande rundformade sakristian. Tornet är försett med spetsgavlar och en spira krönt av en korsglob. Själva kyrkorummet präglas av låga kryssvalv. Kyrkan invigdes den 8 augusti 1858. Inventarier Altartavlan skänktes 1883. Den är målad av konstprofessorn Mårten Eskil Winge och föreställer Jesus och Marta. Den medeltida dopfunten från den gamla kyrkan, utförd i sandsten, har ett dopfat från 1500-talet. Öppen bänkinredning från 1910. Orgel 1879 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 12 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1966 av J. Künkels Orgelverkstad AB, Lund och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1879 års orgel. Referenser Noter Tryckta källor Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 1 Skåne och Blekinge. Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1993. Sid 172-174. ISBN 91-7192-774-3 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Externa länkar Källstorps församling informerar Information från kommunen Demografisk Databas Södra Sverige Wikimedia Commons har media som rör Lilla Isie kyrka.
Lilla Malma kyrka

Lilla Malma kyrka är en kyrka som tillhör Dunker-Lilla Malma församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger ganska centralt i Malmköping, mellan genomfartsleden Landsvägsgatan och den gamla militärexercisplatsen Malma hed. Kyrkobyggnaden Kyrkobyggnadens äldsta delar är troligen från runt år 1200 och byggnaden bestod då av ett långhus om 9 x 6 meter och ett smalare kor. Mot slutet av 1300-talet förlängdes kyrkorummet mot öster till en total längd om ca 16 meter och ytterligare cirka hundra år senare slogs tegelvalv upp inuti kyrkan. Under 1700-talet utvidgades kyrkan återigen. Bland annat tillkom sidoskeppet mot norr, den så kallade "nykyrkan". Nästa större förändring ägde rum först 1872, då vapenhuset som fram till dess tjänat som sakristia, revs. En ny sakristia byggdes i vinkeln mellan koret och nykyrkan. Under 1890-talet ersattes koret av ett nytt tresidigt kor i tegel, fönstren vidgades och hela nordväggen revs ned och återuppbyggdes. Även de gamla gavlarna revs och ersattes med trappgavlar. År 1957 förlängdes kyrkan ytterligare fem meter åt väster varvid nytt vapenhus och orgelutrymme tillkom. Samtidigt revs den västra trappgaveln. Inventarier Altaret är från 1986, murat med en skiva av kalksten. Det pryds sedan 1897 av en glasmålning i östfönstret. Dessförinnan fanns där en altaruppsats i senbarock förfärdigad 1745 av mäster Johan Ullberg. Denna altaruppsats finns nu uppsatt i nykyrkans norra vägg. Dopfunten i kalksten är skänkt 1931, tillsammans med ett tennbäcken och en dopskål av silver. Predikstolen, som är införskaffad 1648, satt tidigare på kyrkans sydvägg, men är nu placerad i vinkeln mellan det gamla långhuset och sidoskeppet. Som dekoration har den de fyra evangelisterna med deras symboler. Mästarens namn är okänt. Klockstapeln är från 1684 och har två klockor. Den mindre klockan är gjuten i Stockholm 1687 medan den större är från senmedeltiden och har helgonen Maria och Johannes ingraverade. Omgivning Stigluckan på kyrkogårdens södra sida anses vara från 1400-talet. Under dess valv finns två järnhällar uppställda, som förr legat över gravar inne i kyrkan. Ett nytt gravkapell uppfördes under 1970-talet väster om stigluckan och utanför kyrkogårdsmuren. Det ersatte då det äldre kapellet från 1913. Bilder Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 226. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation www.malmkoping.se Wikimedia Commons har media som rör Lilla Malma kyrka.