NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Militärflugplatz Uppsala-Ärna

Der Flugplatz Uppsala-Ärna (ICAO-Code: ESCM) ist ein Militärflugplatz der schwedischen Luftwaffe der nördlich von Uppsala gelegen ist. Geschichte In der Kommune Uppsala wurde bereits in den Vorkriegsjahren ein Flugfeld betrieben. Mit Beginn des Zweiten Weltkrieges begann die schwedische Luftwaffe das Flugfeld zu einem Militärflugplatz umzunutzen. So bezog das Geschwader F16, die „Upplands Flygflottilj“, 1944 den Flugplatz. In den 1950er-Jahren erbaute die Luftwaffe eine unterirdische Flugzeugkaverne. Mit Ende des Kalten Krieges reduzierte die Luftwaffe ihre Bestände, sodass sie diesen Militärflugplatz auch für den zivilen Verkehr öffnen wollte. Das Geschwader F16 wurde Ende 2003 außer Dienst gestellt. Sowohl von mehreren Umweltorganisationen als auch einem Bürgerbündnis wurde heftige Kritik an einer Erweiterung des zivilen Flughafens geübt. Laut einer Umfrage von Leuten aus der Gemeinde Uppsala, die im Spätherbst 2010 stattfand, waren 40 für die Erweiterung, wohingegen 39 dagegen waren und 21 % unentschlossen waren. Diese Pläne wurden jedoch nach fünfzehn Jahren Diskussion im Juni 2018 durch die dann herrschende Provinzregierung beendet. Nach Beginn des russischen Überfalls auf die Ukraine 2022 und des daraus resultierenden NATO-Beitritts Schwedens 2024 wird der Flugplatz wieder vermehrt genutzt. Bereits im Vorfeld war das Geschwader F16 im Oktober 2021 reaktiviert worden. Die neuen Frühwarnflugzeuge vom Typ S106 Global Eye sollen hier stationiert werden. Weblinks Alles über den Flugplatz Uppsala-Ärna auf der Website von Uppsala Air (schwedisch) Einzelnachweise
Ärna Air Base

Ärna or Uppsala Air Base (ICAO: ESCM) is an air base located northwest of Uppsala, Sweden. It is a base of the Swedish Air Force. In 2009, it was announced that the Armed Forces had the intention to phase out its airport unit on 1 July 2010 and hand over the operation of the aerodrome to a private operator. However, on 19 December 2009, it was announced by the Supreme Commander that the Armed Forces will continue military air operations. This is because the alternative proposals to locate the flight operations were not feasible. Since 14 October 2021, Uppland Wing (F 16) is based at Ärna Air Base. Commercial flights The company Uppsala Airport AB (formerly Uppsala Air AB), formed in 2004, applied to the government for permission to start commercial aviation at Ärna. The company claimed, based on calculations made in 2009 and 2010, that in five years' time the airport could serve up to 1.6 million passengers every year. The emphasis would primarily have been on low cost flights and charter flights. On 18 April 2011, the Environmental Court (Miljödomstolen) ruled that commercial air traffic at Ärna would be likely to have a significant impact on the environment, and recommended the government to decline Uppsala Airport AB's application. In June 2018, the company released a statement saying that they would withdraw their petition to use Ärna for commercial aviation. Criticism Strong criticism has been expressed both from several environmental organizations and local residents against opening a commercial airport at Ärna. According to a poll among people from Uppsala municipality, conducted in June 2010 by an opinion research institute on behalf of Sveriges Radio, 40% of the 576 respondents were in favour of a commercial airport while 39% were against and 21% were undecided. See also List of the largest airports in the Nordic countries References
Aeroporto militar de Uppsala-Ärna

O aeroporto de Uppsala-Ärna (em sueco: Uppsala-Ärna flygplats; IATA: -, ICAO: ESCM) é um aeroporto das Forças Armadas da Suécia, localizado no bairro de Ärna, na parte norte da cidade de Uppsala, a uma distância de 70 km a norte da capital Estocolmo. A gestão do aeroporto é feita pelo Esquadrão da Uppland (F 16), estando este aeródromo enquadrado na participação da Suécia na NATO. Galeria Referências Ver também Força Aérea da Suécia Forças Armadas da Suécia Ligações externas
Aira (restaurant)

Aira, stylised as AIRA, is a fine dining restaurant in Stockholm, Sweden. Co-owned by chef Tommy Myllymäki and the Swedish restaurant group Svenska Brasserier, it opened on 17 March 2020. It has since received two Michelin stars. History After five years in development, the restaurant was scheduled to open on 17 March 2020, in the midst of the COVID-19 pandemic. The restaurant was jointly owned by chef Tommy Myllymäki and the Swedish restaurant group Svenska Brasserier. It received its first Michelin star on 13 September 2021 and its second on 12 June 2023. Facilities The building was constructed specifically for the restaurant and was designed by architect Jonas Bohlin. The exterior was designed to resemble a shipyard, featuring concrete and rust-coloured sheet metal. Reception In a 2022 review in Svenska Dagbladet's Krogguiden, Aira was described as one of Sweden's most lavish restaurant ventures. It was given 5 out of 6 stars, with the reviewer highlighting culinary craftsmanship, balanced service, and nuanced flavors in a 13-course tasting menu focused on seasonal Scandinavian ingredients. However, the reviewer also felt that given the price level (the bill for two was over 10,000 SEK), there was a lack of bold or surprising flavours. Per Styregård listed Aira as among the 38 best restaurants in Stockholm in an article for Eater. References Citations Sources
Aira (restaurang)

Aira är en restaurang på Biskopsudden på Djurgården i Stockholm som drivs av Tommy Myllymäki tillsammans med Svenska Brasserier. Aira öppnade mars 2020. Den för ändamålet nybyggda lokalen i betong, corténstål och glas ritades av Jonas Bohlin och arkitektkontoret Dinell Johansson. Bohlins inredningsarkitektur belönades med 2020 med Guldstolen för bästa inredningsarkitektur. Restaurangen rymmer 50-talet sittande och serverar såväl à la carte som avsmakningsmenyer med tonvikt på nordiska säsongsbetonade råvaror. Restaurangen belönades 2021 med en stjärna i Guide Michelin. Den fick en andra stjärna i Guide Michelin 2023. Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Aira (restaurang).
Byrums raukar

Byrums raukar nebo Byerums raukar je populární malá přírodní rezervace na západním pásu pobřeží ostrova Öland Baltského moře, u vesnice Byrum v okrese Borgholm v kraji Kalmar v jižním Švédsku. Chráněné území je známé především svými nízkými homolovitými/sloupovými útesy nad pláží (švédské slovo raukar značí geologický sloup). Rezervace má délku cca 0,6 km a patří k ní také štíhlý pás borovicových lesů s pohyblivými písky. Vyskytuje se zde také chráněný hmyz, živočichové a rostliny a také fosilie. Další informace Rezervace byla založena 11. června 1935. Sloupů je zde asi 120 a nejvyšší mají výšku cca 4 m. Platí zde zákaz sběru zkamenělin. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Byrums raukar na Wikimedia Commons
Byrums raukar

Byrums raukar (dt. Rauken von Byrum) ist ein Raukgebiet an der Westküste der schwedischen Insel Öland in der Nähe des Dorfes Byrum. In dem auch zum Naturreservat erklärten Gebiet am Ufer des Kalmarsunds stehen etwa 120 dieser Rauken genannten Kalksteinsäulen. Die größten der Säulen sind etwa vier Meter hoch. Die Säulen entstanden durch die von Meereswellen verursachte Erosion weicherer Kalksteine. Insbesondere im südlichen Teil des Reservats finden sich Fossilien. So wurden Ortoceratiten und Trilobiten gefunden. Die Vegetation wächst in dem kleinen kargen Naturreservat spärlich. Nur an Trockenheit und viel Licht angepasste Pflanzen sind heimisch. Weblinks Byrums raukar in der World Database on Protected Areas (englisch)
Byrums raukar

Byrums raukar are a geological formation of a group of rauks (Swedish term for stacks) on the western shore in the north of Öland, Sweden (the island forming the Kalmar Strait with the Swedish mainland) near the village of Byrum. The group consists of about 120 limestone stacks, rich in fossils, of up to 4 m (13 ft) high on a 600 m (2,000 ft) stretch of beach. The area is about 3 hectares, is a Natural Monument III and a nature reserve since 1935. References External links Byrums raukar Nature Reserve on protectedplanet.net
Byrums raukar

Byrums raukar, eller Byerums raukar, är ett raukområde på norra Ölands västsida. Vid Byrum Sandvik finns ett hundratal raukar längs en 600 meter lång strandremsa. I skogen innanför stranden finns ett tallbevuxet flygsandsområde. I området, som är naturreservat, kan man finna insekter som myrlejon och växter som den fridlysta martornen. Sportdykning Kusten längs med raukområdet är även ett dykmål för sportdykare. Botten består framförallt av sand på ca 5 meters djup. Raukar och klippformationerna som återfinns ovan ytan finns dock ej i någon större utsträckning under vattenytan. Fiskarter som tånglake, smörbult och skrubbskädda återfinns ofta på platsen. Referenser Länsstyrelsen Kalmar https://www.lansstyrelsen.se/kalmar/besok-och-upptack/Naturreservat/byrums-raukar.html Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Byrums raukar.﻿
Båven

Båven er en sø beliggende centralt i det svenske landskap Södermanland. Søen er tredjestørste i landskapet, efter Mälaren og Hjälmaren, og den største som ligger helt indenfor landskapets afgrænsning. Båven ligger i kommunerne Flen, Gnesta og Nyköping. Søen har et areal på 68 km², og den ligger 21 meter over havet. Båven afvandes af Husbyån, som går til søen Långhalsen, som afvandes af Nyköpingsån. Søen er karakteriseret af mange forgreninger og mange øer. Kystlinjen er omkring 500 km lang, og søens gennemsnitsdybde er cirka 10 meter; Det dybeste punkt ligger over 50 meter under overfladen. Søen har forholdsvis rent vand og et rigt fugleliv med mange beskyttede områder for fugle. Malle er en sjælden fisk som lever i Båven. Den eneste by som ligger direkte ved søens bred, er Sparreholm med godt 700 indbyggere. Rundt om Båven ligger flere slotte og herregårde, blandt dem Sparreholms slot, Vibyholms slot, Rockelsta og Skedevi. Inbåven er en vig der ligger mod nord-nordøst i søen, og har forbindelse med resten af Båven via Bocksfjärden og Jälundsund. Navnet Inbåven er også i brug et stykke nedenfor Jälundsund. Inbåven munder ud i gattet mellem Hornet og Klubben. Hornet er den yderste spids på Hyltingeö (se under) og ligger i Gryt sogn. Klubben er en tidligere ø, som for tiden ved tilgroning er blevet forbundet med fastlandet ved Ullabergs herrgård i Björnlunda sogn. Herregården Boxtorp ligger ved Inbåvens nordlige bred. Ca. tre kilometer nordøst for Inbåven ligger Stjärnhov. Hyltingeö er en stor halvø i Båven som har forbindelse med fastlandet via et næs og en bro. Halvøen er delt mellem sognene Gryt og Hyltinge sogn.
Båven

Båven ist der drittgrößte See in der schwedischen historischen Provinz (Landskap) Södermanland. Da die größeren Seen, Mälaren und Hjälmaren, in andere Regionen hineinreichen, ist es der größte See, der vollständig in Södermanland liegt. Der See deckt eine Fläche von 64,2 km² und liegt in den Gemeinden Flen, Gnesta und Nyköping. Der Wasserspiegel des Båven liegt etwa 21 Meter über dem Meer und die mittlere Tiefe beträgt 9,4 Meter. Der einzige Abfluss ist der Husbyån, der später in den Nyköpingsån mündet. Kennzeichnend für den See sind viele Verzweigungen und Inseln. Der Båven wird von vielen Vögeln besucht, für die hier mehrere Schutzgebiete eingerichtet wurden. Die einzige Ortschaft, die direkt am See liegt, ist Sparreholm. Außerdem gibt es hier mehrere Schlösser und Herrenhöfe wie Schloss Sparreholm, Schloss Vibyholm und Schloss Rockelstad. Schiffsverkehr Das aus Eisen gebaute Dampfschiff Munter wurde von Graf Erik Sparre von Torpa bei Ulricehamn für den Passagiertransport auf dem Åsunden 1879 bei Lidköpings Mekaniska Verkstad in Lidköping gebaut. Das Boot wurde 1910 an Åsundens Trafikförening verkauft und zum Yngaren gebracht. Dort war es bis 1943 im Einsatz, verblieb jedoch bis 1955 am See. Danach folgte ein Einsatz am Båven als Schleppschiff für Holztransporte. Seit 2002 lag es in Sparreholm und wurde später renoviert. Das Schiff wird im renovierten Zustand mit Dampf betrieben und für Touren- und Charterfahrten auf dem Yngaren verwendet. Am 28. Mai 2011 wurde die Munter durch den Regierungspräsidenten Bo Konberg in Betrieb genommen. Einzelnachweise
Båven

Båven (Swedish pronunciation: [ˈbǒːvɛn]) is a lake in the municipalities of Flen, Gnesta, and Nyköping in Södermanland, Sweden. The lake is characterized by branches and many islands, with over 500 km of shoreline. Around Båven there are a number of estates and manors, including Sparreholm, Vibyholm and Rockelstad. The lake has relatively clean water and a rich bird life with many bird protection areas. The lake is one of the few lakes or waterways in Sweden with the presence of wels catfish. References
Båven

Båven – jezioro w Szwecji, położone w środkowej części krainy historycznej (landskap) Södermanland na terenie gmin Flen, Gnesta i Nyköping. Powierzchnia jeziora Båven wynosi 64,2 km². Jest trzecim pod względem powierzchni, po Melarze i Hjälmaren, jeziorem Södermanlandu (największym całkowicie położonym w granicach krainy). Jezioro położone jest 21,1 m n.p.m. Głębokość maksymalna dochodzi do 48 m, średnia 9,4 m. Jezioro odwadnia rzeka Husbyån, leżąca w zlewni rzeki Nyköpingsån, uchodzącej do Bałtyku w Nyköping. Jedyną większą miejscowością położoną bezpośrednio nad jeziorem Båven jest Sparreholm. Przypisy
Båven

O Båven é o maior lago da província histórica da Södermanland, na Suécia. Tem uma área de 64,2 km², uma profundidade máxima de 48 m, e está situado a 21,1 m acima do nível do mar. Está localizado nas comunas de Flen, Gnesta e Nyköpng, a 20 km a leste da cidade de Flen. Tem uma forma irregular e recortada, com muitas ilhas, estreitos apertados e pequenas enseadas. No verão é cruzado por inúmeras canoas, e quando gela no inverno é frequentado por inúmeros patinadores do gelo. É um dos locais da Suécia e da Europa com mais águias-pescadoras Referências
Bödakusten östra

Bödakusten östra ist ein Naturreservat auf der schwedischen Ostseeinsel Öland. Das im Nordosten der Insel gelegene Reservat gehört zum Ökopark Böda. Es umfasst den nördlichen Teil der Bödabucht und grenzt im Norden an das Naturreservat Trollskogen. Im Süden des Gebiets befindet sich eines der größten Dünengelände Schwedens. Auch ein großer Teil des an der Bödabucht bestehenden Sandstrands, des längsten Sandstrandes Ölands, gehört zum Reservat. Die durch Flugsandabtragung entstandenen Sand- und Schotterflächen sind prägend für die Landschaft des Gebiets. Auf sandigen mageren Kiefernheiden stehen sehr alte Kiefern. Der Wald hat einen hohen Anteil an Totholz, was eine artenreiche Insektenfauna zur Folge hat. Auch brüten Vogelarten wie Seeadler, Fischadler und Samtente. Die Flora ist jedoch bedingt durch die schwierigen Bodenverhältnisse sehr artenarm. Die Bodenvegetation besteht vorwiegend aus Moosen und Flechten. Zwischen dem Trollskogen und Fagerrör verkehrt die Museumseisenbahn Böda Skogsjärnväg durch das Gebiet des Naturreservats. Weblinks Bödakusten östra in der World Database on Protected Areas (englisch)
Bödakustens östra

Bödakustens östra naturreservat är ett naturreservat nära Ölands norra udde i Borgholms kommun i Kalmar län. Området är naturskyddat sedan 1998 och är 1 021 hektar stort. Reservatet är beläget på nordöstra Öland mellan naturreservatet Trollskogen i norr och Böda Sand i söder. Det består av tallbevuxna sanddyner och sandstrand. Källor Länsstyrelsen naturreservatet Bödakustens östra Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bödakustens östra.﻿
Ellös

Ellös ist ein Ort (Tätort) in der schwedischen Provinz Västra Götalands län und der historischen Provinz Bohuslän. Er gehört zur Gemeinde Orust und liegt auf der gleichnamigen Insel Orust. Die meisten Einwohner lebten früher von der Landwirtschaft, Fischerei, insbesondere wurden Heringe gefangen, und von der Schifffahrt. Mit dem langsamen Verschwinden des Herings ging eine Industrialisierung einher, Ellös beherbergt heute die meisten Industrieunternehmen und -arbeitsplätze der Insel Orust, der größte Arbeitgeber ist die Bootswerft Hallberg-Rassy. In Ellös gibt es eine Grundschule und ein Gymnasium. Einzelnachweise
Ellös

Ellös est une localité de Suède située dans la commune d'Orust du comté de Västra Götaland. Elle couvre une superficie de 1,21 km2. En 2010, elle compte 998 habitants. Histoire Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Ellös » (voir la liste des auteurs). Portail de la Suède
Ellös

Ellös – miejscowość (tätort) w Szwecji, w regionie administracyjnym (län) Västra Götaland, w gminie Orust. Według danych Szwedzkiego Urzędu Statystycznego liczba ludności wyniosła: 1036 (31 grudnia 2015), 1068 (31 grudnia 2018) i 1091 (31 grudnia 2019). Przypisy
Ellös

Ellös är en tätort i Morlanda socken i Orusts kommun, belägen 15 km väster om kommunens centralort Henån. Ellös är den största industriorten på Orust, och hemort för Sveriges största fritidsbåtsvarv, Hallberg-Rassy. Historia Ellös nämns i skriftliga källor första gången 1610 som fiskeläge. Under sillperioderna byggdes två salterier och ett trankokeri. När sillen försvann livnärde sig befolkningen på annat fiske, jordbruk och sjöfart. Under 1900-talet tog livsmedelsindustri och båtbyggeri över som huvudnäringar. Ellös är belägen i Morlanda socken och ingick efter kommunreformen 1862 i Morlanda landskommun. I denna inrättades för orten 30 november 1893 Ellös municipalsamhälle som sedan upplöstes 31 december 1959. År 1900 hade municipalsamhället 261 invånare. Befolkningsutveckling Näringsliv Historisk industri Det KF-ägda livsmedelsföretaget Skandiakonserv byggde en fabrik i Ellös under slutet av 1940-talet. Den blev en del av Foodia som ville avveckla fabriken mot slutet av 1980-talet, men istället såldes den och drevs vidare några år till. Bankväsende År 1905 grundades Orusts lån- och sparkassa i Ellös. Den övertogs av Göteborgs handelsbank år 1916. Denna bank övertogs i sin tur av Skandinaviska banken som behöll kontoret i Ellös. SEB fanns kvar på orten in på 1990-talet, med koncentrerade verksamheten till Henån därefter. En sparbank för området, Tegneby sparbank, bildades 1887. Den bytte senare namn till Orusts sparbank och har alltjämt kontor i Ellös. Utbildning I Ellös finns förskola samt skola för årskurs F-6, medan elever i högre årskurser bussas till Henån. Under åren 1992-2011 fanns på skolan undervisning för samtliga grundskolans årskurser. Se även Morlanda socken Bildgalleri Källor Noter Vidare läsning Brattö, Olof (2003). Ellös: ett kustsamhälles utveckling. Göteborg: Olof Brattö. Libris 9897825. ISBN 91-631-3609-0
Trekantsparken

Trekantsparken ligger i stadsdelen Liljeholmen i södra Stockholm. Parken har sitt namn efter sjön Trekanten vid vars östra sida den är belägen I parken finns Fruktlekparken och Liljeholmens utegym. I områdets södra del hade Liljeholmens Kabelfabrik sin verksamhet innan man 1929 flyttade till Västberga industriområde. Trekantsparkens föregångare var Trekantsplan som fick sitt namn på 1950-talet och låg direkt söder om kvarteret Rosteriet. Nuvarande Trekantsparken anlades på 1980-talet och var då ett grönområde med några promenadvägar. I samband med att Stockholm var Kulturhuvudstad 1998 upprustades parken. På östra delen, nedanför Liljeholmstorget, inrättades Fruktlekparken med lekredskap i form av skulpterade frukter kallade Sebastians lekfulla frukter och formgivna av konstnären Johan Ferner Ström. Närmare sjön märks den klarröd målade sommarpaviljongen En Röd som uppfördes av JM. Idén till sommarpaviljonger i Stockholms parker kom från före detta borgarrådet Carl-Erik Skårman. Enigt honom skulle paviljongerna "vara en plattform för spontana mera folkliga kulturyttringar och bidra till en stämning av fest och uppsluppenhet". År 2016 utökades Trekantsparkens utrustning med ett Liljeholmens utegym, som ligger i parkens södra del. Redskapen är byggda i trä, har olika svårighetsgrader och är anpassade för personer med olika behov och förutsättningar. Intill finns sittplatser och möjlighet att spela boule samt ett kaffe. Genom parken passerar den 1.75 kilometer långa promenadslingan runt Trekanten som är en del av Hälsans stig vilken går genom stadsdelarna Liljeholmen och Gröndal. Bildgalleri Källor Informationstavla om "En Röd" Stockholms stad: Fruktlekparken Stockholms stad: Liljeholmens utegym Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Trekantsparken.
Ramundeboda kyrka

Ramundeboda kyrka är en kyrkobyggnad i Laxå i Strängnäs stift. Den är församlingskyrka i Ramundeboda församling. Kyrkobyggnaden Kyrkan är en spånklädd korskyrka i barock uppförd av brukspatronen Anton von Boij under åren 1686-1688 intill den gamla klosterplatsen invid Borasjöns strand mellan dagens Laxå och Finnerödja. År 1801 tillbyggdes sakristia och vapenhus. Åren 1898–1899 flyttades kyrkan från sin ursprungliga plats vid Borasjön, ner till centrala Laxå där den idag ligger i en park i närheten av järnvägsstationen. Vid flytten byttes de två nedersta stockvarven ut, tornet höjdes och ett nytt vapenhus tillkom. I sin nuvarande form är byggnaden en korskyrka med centraltorn. I västra korsarmen finns kor och sakristia. Norra och södra korsarmen har varsitt vapenhus. Kyrkan är den enda egentliga kyrkan som tillhör Ramundeboda församling och den brukas regelbundet; minst ett par gånger i veckan. Församlingen har även gudstjänster i det lilla huskapellet i församlingshemmet Casselgården. Inventarier Takmålningarna är ursprungliga från byggnadstiden, liksom altaruppsatsen, predikstolen och dopfunten. En dopängel av trä föreställande Carolina Sabina Tersmeden är donerad till kyrkan 1758 av hennes make Erik Tersmeden. Ett krucifix från Tyrolen är från slutet av 1500-talet. Orgel 1899 bygger E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 12 stämmor. Den nuvarande orgeln är byggd 1984 av Finn Krohn's Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark. Orgeln är mekanisk. Fasaden är från 1899 års orgel. Bilder Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 258. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Församlingen informerar om kyrkan Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Externa länkar Pastoratets webbplats Wikimedia Commons har media som rör Ramundeboda kyrka.
Havets Hus

Havets Hus (literalmente Casa do Mar) é um aquário público localizado na cidade sueca de Lysekil na costa da Bohuslän. Apresenta 40 tanques, desde o aquário-túnel contendo 140 000 litros de água salgada até aos mais pequenos aquários de 70 litros. O aquário Havets Hus alberga uma seleção de cerca de 100 espécies de animais e plantas marinhas dos habitats do fiorde Gullmarn e do estreito do Escagerraque. Entre outros, o visitante pode ver safios, anémonas de Gullmarn, tubarões e cações, alabotes-do-Atlântico, raias, grandes bacalhaus, etc… Além da exibição permanente, há exibições temáticas, sendo 2010 o ano dos "Monstros do mar", onde não é esquecida a legendária "Cobra do mar" do Gullmarn. Referências Ligações externas (em inglês) Página oficial do Aquário Havets hus
Havets hus

Havets hus är ett offentligt akvarium i Lysekil vid Sveriges västkust. Akvariet har till syfte att visa ett urval av de djur som lever i Gullmarn och i västerhavet och öppnade 1993. I cirka 40 akvarier visas över 200 arter. Besöket börjar vid strandområdet och fortsätter genom västerhavets olika miljöer ända ner till de djupa bottnarna. Det största akvariet, tunnelakvariet, innehåller 140 000 liter saltvatten. Vattnet till Havets Hus tas in kontinuerligt från Gullmarsfjorden på 32 meters djup. Saltvattnet, 30-33 promille, är här av mycket god kvalitet, det vill säga med god syresättning och fritt från föroreningar.[källa behövs] Akvariet håller öppet dagligen för besökare året runt. Utöver akvarier finns också sälsafari, lägerskolor, lektioner, bangolf, guidningar, konferensfaciliteter, butik och restaurang. Populärkultur Havets hus syns i TV-serien Håll huvet kallt från 1994, vilket ledde till en uppgång i antalet besökande turister från och med sommaren 1995. Artlista (2020) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Havets hus. Havets hus Källor