NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Klippans naturreservat

Klippan är ett naturreservat i Björketorps socken i Härryda kommun i Västergötland. Naturreservatet bildades 1983 och utökades 2014. Det omfattar 106 hektar och är beläget två kilometer söder om Hindås. Landskapet domineras av tre moränåsar i nord-sydlig riktning. Dessa är bevuxna med drygt 150 år gammal tallskog. I denna urskogsliknande skog finns gott om lågor och torrakor som är hemvist för ett mossor, lavar och svampar. Inom reservatet finns även sänkor med sumpskog där det växer gran, björk och klibbal. Man kan inom Klippan finna på sällsynta och rödlistade kan nämnas hållav, lunglav, brödtaggsvamp, stubbtrådsmossa orkidén knärot och fjärilsarten violettkantad guldvinge. Stenmurar och odlingsrösen omgärdar de forna åker- och slåttermarkerna kring det nu förfallna hemmanet Klippan. På en del öppna ängsytorna växer slåttergubbe och stormåra. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen. Bilder Referenser Källor Klippan, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Kraftwerk Klippen

Das Kraftwerk Klippen (schwedisch Klippens kraftverk) ist ein Wasserkraftwerk in der Gemeinde Storuman, Provinz Västerbottens län, Schweden, das am Ume älv, ca. 10 km westlich der Ortschaft Hemavan, liegt. Es ging 1994 in Betrieb. Das Kraftwerk ist im Besitz von Skellefteå Kraft und wird auch von Skellefteå Kraft betrieben. Absperrbauwerk Das Absperrbauwerk besteht aus einem Steinschüttdamm mit einer Höhe von 10 m, der sich am Abfluss des Ume älv aus dem See Överuman befindet. Die Hochwasserentlastung befindet sich auf der linken Seite des Damms. Vom Staudamm führt ein Tunnel zum Kraftwerk. Der Staudamm befindet sich ca. 1 km flussaufwärts der Ortschaft Umfors und ungefähr 10 km flussaufwärts des Kraftwerks. See Das maximale Stauziel des Sees Överuman liegt bei 524,6 m über dem Meeresspiegel, das minimale bei 520,2 m. Der See erstreckt sich über eine Fläche von 85 km² und fasst 357 Mio. m³ Wasser. Kraftwerk Mit dem Bau des Kraftwerks wurde 1990 begonnen; es ging 1994 in Betrieb. Es verfügt über eine installierte Leistung von 26 (bzw. 27) MW. Die durchschnittliche Jahreserzeugung liegt bei 100 (bzw. 102) Mio. kWh. Die Fallhöhe beträgt 65 m. Der maximale Durchfluss liegt bei 50 m³/s. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in Schweden Einzelnachweise
Klippens kraftstation

Klippens kraftstation är ett vattenkraftverk i den övre delen av Ume älv. I kraftstation tillvaratas 65 m fallhöjd mellan den befintliga regleringsdammen Över-Uman och Ahasjön vid Hemavan. Vattnet leds från intaget i Över-Uman genom en 8 km lång tunnel till en bergförlagd kraftstation strax norr om samhället Klippen och vidare genom en ca 3 km lång avloppstunnel och kanal tillbaka älven. Kraftverket byggdes åt Vattenfall av det helägda dotterbolaget Kraftbyggarna. Bygget startade 1990 och slutfördes 1994. I augusti 2000 köpte Skellefteå Kraft kraftverket av Vattenfall tillsammans med flera andra kraftverk. Byggnation Genom att tillopps och avlopps tunnlarna borrades med en fullortsborrmaskin som lämnade släta tunnelväggar kunde tunnlarna utföras med mindre tvärsnitt jämfört med en sprängd tunnel utan att strömningsförlusterna ökade. Den hårda berggrunden krävde en kraftig borrmaskin men gav också fördelar som minimal vatteninträngning och bra möjligheter för maskinen att ta spjärn i berget. Bergmassorna från borrningen användes som fyllnadsmassor vid utbyggnaden av Hemavans flygplats. Referenser Noter Webbkällor Kuhlin, Leif. ”Klippen”. vattenkraft.info - Vattenkraften i Sverige. http://vattenkraft.info/?id=252. Läst 24 juni 2013.
Klosstjärnen (Nås socken, Dalarna)

Klosstjärnen är en sjö i Vansbro kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Vansbro kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Rhyzeliusgården

Rhyzeliusgården, tidigare även kallat Klostret, är en stadsgård med en bevarad medeltida stenbyggnad i kvarteret Absalon i centrala Linköping. Medeltida historia Stenhuset utgjorde ursprungligen huvudbyggnad i en residensgård som hörde till Allhelgonaprebendet, Omnium Sanctorum, vid Linköpings domkyrka. Prebendet grundades 1251 i samband med kung Valdemar Birgerssons kröning i domkyrkan. Redan då donationen gjordes skänktes en gård i Linköping till prebende. Om det redan då handlade om gården på samma plats som senare så bör det vara en av Linköpings äldsta gårdar, äldre än den egentliga stadsbebyggelsen. Huset byggdes förmodligen vid 1300-talets slut, vid en tid då kanikerna vid domkyrkan flyttade in till staden från sina gårdar som tidigare legat på landet. Stenhusen utgjorde undantag i en tid då städerna bestod nästan helt av träbebyggelse, de kan vad beträffar materialval och utformning sägas utgöra små motsvarigheter till lantliga adelsgårdar. I Linköping har de funnits minst ett 20-tal sådana gårdar med stenhus som haft anknytning till domkyrkan, placerade i en krans öster om domkyrkan. Idag utgör stenhuset på Rhyzeliusgården och den så kallade Stenhusgården, samt några källare, de bevarade resterna. Stenhuset bestod ursprungligen av en våning med källare. Senare byggdes byggdes huset ut så det blev lite mer än dubbelt så stort och det fick dessutom ytterligare en våning (samt en hög vind). Huset smyckades med trappstensgavlar och blinderingar i gavelfälten. Dessutom fick fönstren nya järnluckor som har precis samma utformning som luckorna till sakramentsskåpen i domkyrkan. De luckorna är daterade till omkring år 1500, därför är det troligt att utbyggnaden av stenhuset ägde rum ungefär då. Kring det stora stenhuset har det funnits andra byggnader i trä och ytterligare en stenbyggnad, den är nu delvis inbyggd i ett av husen från 1700-talet. De medeltida husen var grupperade kring, och vände sig med sina ingångar mot, en gårdsplan. På husets baksida, mot gatan, finns en öppning för ett privet. Senare historia Efter reformationen, då biskopen fråntagits biskopsborgen, nuvarande Linköpings slott, blev Allhelgonagården istället den nya biskopsgården. Från 1592 användes den som domprostgård. Från 1600-talet finns det uppgifter om att det funnits ekonomibyggnader både öster och väster om stenhuset. Domprosten använde då stenhuset som magasin. I början på 1700-talets byggde domprosten Anders Rhyzelius de bevarade träbyggnaderna. Efter honom fick gården också sitt namn. Efter tiden som domprostbostad har byggnaden fungerat som spannmålsmagasin och materialbod, idag används byggnaden av Östergötlands museum som museum för kyrklig stenskulptur. Fram till 1900-talets slut trodde man att Linköpings franciskankonvent hade legat norr om domkyrkan på platsen för den nuvarande biskopsgården, och att stenhuset på Rhyzeliusgården ursprungligen också skulle ha varit en del av den anläggningen, uppgifter som hade sitt ursprung i skrifter utgivna av domprosten Rhyzelius på 1700-talet. Som en följd därav fick stenhuset i folkmun benämningen "Klostret". Referenser
Klädesholmens kyrka

Klädesholmens kyrka är en kyrkobyggnad belägen på Koholmen i Klädesholmens samhälle, Tjörns kommun. Den tillhör Rönnängs församling i Göteborgs stift och Svenska kyrkan. Kyrkobyggnaden Kyrkan i nyklassisk stil har vitmålad träpanel och tegeltak. Den invigdes som kapell 1793 och är därmed Tjörns äldsta nu brukade kyrka. Den ingår i den serie av kustkyrkor som uppfördes längs Bohuskusten i slutet av 1700-talet i samband med den stora sillperioden 1747–1809. Planen består av ett enskeppigt långhus, ett rakavslutat kor i öster med samma höjd och bredd, en sakristia intill korets nordvägg samt ett lågt torn i väster med pyramidtak. Tornets bottenvåning fungerar som vapenhus. Exteriören är i stort sett oförändrad sedan byggnadstiden. Innertaket är tunnvälvt och vitmålat liksom väggarna. Inventarier Altarmålningen är i olja och avbildar korsfästelsen och uppståndelsen. Dopfunten i grå huggen bohusgranit är från 1916. Predikstolen, daterad 1797, har förgyllda pilastrar och blåmålade fält. Dopskålen av nysilver är från 1890. Orgel 1906 byggdes en orgel av Olof Hammarberg, Göteborg och hade 5 stämmor. 1947 byggde John Grönvall Orgelbyggeri, Lilla Edet en pneumatisk orgel. Fasaden är från 1906 års orgel. Den nuvarande orgeln har tolv stämmor, två manualer och pedal. Den byggdes 1989 av Hammarbergs Orgelbyggeri AB, Göteborg och innehåller pipmaterial från äldre orglar. Orgeln är mekanisk och fasaden är från 1906 års orgel. Orgelns Disposition: Referenser Noter Tryckta källor Mellgren, Maria (2009). Kyrkor i Göteborgs stift : rapport över kyrkobyggnadsinventering och karakterisering 2001-2007. Göteborgs stifts skriftserie, 1402-5329 ; 2009:1. Göteborg: Göteborgs stift. sid. 38. Libris 11485399. ISBN 9197431680 Vår svenska kyrka [Göteborgs stift] / redaktionskommitté Elis Malmeström ... Göteborg: Kulturhistoriska förlaget. 1950. sid. 123. Libris 904466 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 557. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:III, Göteborgs stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Klädesholmens kyrka.
Knapptjärnen (Säters socken, Dalarna)

Knapptjärnen är en sjö i Säters kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Säters kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Knutstorps naturreservat

Knutstorp är ett naturreservat i Knäreds socken i Laholms kommun i Halland. Reservatet är 54 hektar stort och beläget några kilometer nordost om samhället Knäred. Det är skyddat sedan 2010. Området består till stor del av gammal tallskog och lövblandskog. Här växer flera hotade arter av mossor och lavar, minst 8 rödlistade arter förekommer. Flera av dessa växer på de gamla bokarna. Här finns även våtmarker av varierande slag. Knutstorp var från början namnet på ett gammalt frälsehemman med anor från 1600-talet. Sedan 1944 har gården varit obebodd medan de omgivande åkrarna brukades fram till 1954. Rester finns efter en linbasta och en skvaltkvarn. Källor Knutstorp, Länsstyrelsen i Hallands län
Knätte kyrka

Knätte kyrka är en kyrkobyggnad i den nordöstra delen av Ulricehamns kommun. Den tillhör sedan 2006 Redvägs församling (tidigare Knätte församling) i Skara stift. Historia Kyrkan, som är uppförd på medeltiden, ligger på en hög kulle ovanför byn. Sannolikt anfölls kyrkan av danskarna 1520 vid slaget på Åsundens is. Kulhål i en medeltida dörr tyder på det. Kyrkobyggnaden De ursprungliga delarna är långhuset och koret, som har branta sadeltak, täckta med tjärade spån. Byggnaden har romansk plan, men koret är ovanligt stort och troligen yngre än långhuset. Det spetsbågiga fönstret i korets gavelröste tyder på att byggnaden uppförts omkring 1300. Nuvarande vapenhus vid västra sidan och nuvarande sakristia norr om koret uppfördes 1929. De byggdes av gråsten och ersatte tidigare vapenhus och sakristia byggda av trä. Den nya sakristian försågs med två medeltida dörrar. Sakristian har ett flackt sadeltak som är täckt med enkupigt lertegel. En altaruppsats, som tillkom 1812, ersattes 1888 av ett omdanat epitafium. År 1921 flyttades epitafiet till korets sydvägg. Allan Berglunds restaurering 1929 har präglat interiören. Då tillkom ny inredning, varm färgsättning och ett barockinspirerat dekormåleri. Korets östra fönster försågs samma år med en glasmålning utförd av Yngve Lundström. Klockstapel och klockor Den rödmålade klockstapeln uppfördes 1685 och har två klockor. Den renoverades 1981. Inventarier Dopfunt av sandsten tillverkad under slutet av 1100-talet i två delar. Höjd: 87 cm. Cuppan är cylindrisk med buktande undersida. Upptill och nedtill finns repstavar och däremellan en palmettfris. Foten är halvsfärisk och avslutas upptill med en kraftig repstav. Dekoraterad på sidorna med liljor och kors. Centralt uttömningshål. Den har utslagna partier och sprickor. Predikstolen är från 1600-talet och har ovanliga små skulpturer i trä av de fyra evangelisterna. Den inköptes 1725 från Habo kyrka. En skulptur härstammar från en altaruppsats från 1812 utförd av Jöns Lindberg. Orgel Åren 1879-1899 användes harmonium. Därefter sattes en orgel upp tillverkad av Liareds orgelbyggeri och med en fasad ritad av Agi Lindegren. Verket ersattes 1929 av ett nytt pneumatiskt från Nordfors & Co med sju stämmor. Nuvarande mekaniska orgelverk på åtta stämmor fördelade på manual och pedal byggdes 1975 av Mårtenssons orgelfabrik. Två av stämmorna är från 1929 års orgel och Lindegrens stumma fasad från 1899 har bevarats. Bilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 91. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 313-314. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 205. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Knätte kyrka.
Kocktorpssjön

Kocktorpssjön är en sjö i kommundelen Boo i Nacka kommun i Uppland och ingår i Norrström-Tyresåns kustområde. Se även Tollare naturreservat, där Kocktorpssjön ingår delvis. Lista över insjöar i Nacka kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Kocktorpssjön på Nacka kommuns webbplats Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Koljöns naturreservat

Koljön är ett naturreservat i Morlanda socken i Orusts kommun i Bohuslän. Denna ö ligger i Koljö fjord nordväst om Ellös på Orust. Reservatet är skyddat sedan 1974 och 116 hektar stort. Det omfattar hela ön och en del kringliggande vatten. Ön är låglänt och lättillgänglig. På flera ställen finns sandstränder och flacka berghällar. Större delen av ön är täckt av sand- och grusavlagringar. Den inre delen av ön består av orörd tallskog. Där växer t.ex. kråkris, skogsstjärna och vårfryle. På en saltäng i sydost växer havssälting, knutarv och kustarun. Området förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Källor Koljön, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Korpbergets naturreservat, Uddevalla kommun

Korpberget är ett naturreservat i Uddevalla kommun i Bohuslän. Det är beläget inom den historiska Uddevalla stads område. Reservatet ligger strax söder om Uddevalla och är 21 hektar stort. Det är skyddat sedan 1987. De båda naturreservaten Emaus och Korpberget bilder en sammanhängande yta som ansluter direkt till Uddevalla stadsbebyggelse. På andra sidan vägen och järnvägen vidtar Gustafsbergsområdets naturvårdsområde. Korpberget utgörs av en storblockig sluttning mot väster ned till Bodeleåns dalgång. Området är klätt med hällmarkstallskog, lövblandskog och örtrik ädellövskog. I ädellövskogen kan man hitta lundlosta, strävlosta, skogsstarr, blåsippa, underviol, nästrot, sårläka, springkorn, trolldruva och skogsbingel. Områdets är sådant att det gynnar fågellivet. Många småfåglar häckar i området men även korp och hackspettar syns. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000 och förvaltas Gustafsbergsstiftelsen. Referenser Externa länkar Korpberget, Länsstyrelsen i Västra Götalands län
Lya ljunghed med omgivningar

Lya ljunghed med omgivningar (tidigare benämnt Korup med Älemosse och Lya ljunghed är ett naturreservat i Östra Karups socken i Båstads kommun i Halland (Skåne län). Reservatet är beläget på Hallandsåsens höjdplatå, 4 km sydväst om Östra Karups kyrka. Det utgör ett omväxlande och kuperat landskap med värdefulla kultur- och naturmiljöer. Landskapet kring Korup och Lya har varit öppet. Ljungmarkerna har nyttjats till bete. Här finns spår efter ett småskaligt odlingslandskap, till exempel hålvägar, stensgärdsgårdar, odlingsrösen och torpruiner. Skåneleden löper genom området. Källor Lya ljunghed med omgivningar, Länsstyrelsen i Skåne län
Kottjärnen (Nås socken, Dalarna)

Kottjärnen är en sjö i Vansbro kommun i Dalarna och ingår i Göta älvs huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,0789 kvadratkilometer och ligger 321,8 meter över havet. Delavrinningsområde Kottjärnen ingår i det delavrinningsområde (667452-141027) som SMHI kallar för Mynnar i Gullspångsälven. Medelhöjden är 320 meter över havet och ytan är 45,3 kvadratkilometer. Räknas de 11 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 141,59 kvadratkilometer. Svartälven (Yngtjärnsälven) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 407 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (80 procent). Avrinningsområdet har 0,36 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 0,8 procent. Se även Lista över insjöar i Vansbro kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Kottjärnen på VISS
Krakvät

Krakvät är en våtmark i Hablingbo socken på Gotland, som utgör ett Naturreservat och natura 2000-område. Krakvät är påverkat av dikning genom en kanal som går genom området. Trots det har området behållit sin karaktär av våtmark då kanalen vintertid inte klarar av att svälja vattenmängden i kanalen och då översvämmar skogsområdet runt krakvät. Under sommartid torkar dock området upp. Då blommar kärrnycklar rikligt i området. Bland andra arter i reservatet märks dvärgviol, sumpgentiana, toppfrossört, strandmaskros, ängsnycklar, kärrknipprot och honungsblomster. Källor Jörgen Pettersson & Gun Ingmansson. Gotlands Flora - en guide s. 78. Om Krakvät, Länsstyrelsen i Gotlands län
Krogen Amerika

Krogen Amerika är en rödmålad timmerbyggnad vid Läroverksgatan i centrala Linköping. Den byggdes 1704 och är en av få byggnader som fortfarande finns bevarad i stadskärnan sedan 1700-talet. Numera används byggnaden som grafikverkstad. Byggnadens historia Krogen Amerika byggdes ursprungligen av lektorn vid Linköpings gymnasium Arvid Borænius 1704. Borænius tidigare gård hade förstörts i den stora stadsbranden 1700. Borænius erhöll 100 daler silvermynt av Kronan som återuppbyggnadsersättning. Den färdigställda gården var en typisk stadsgård för en välbärgad borgare. Till gården hörde även den ursprungligen medeltida stenbyggnad, kallad stenhusboden, som ligger mot Storgatan. Mot Läroverksgatan låg salen och i övrigt fanns fem rum och kök. Taket var förmodligen brantare och spånklätt. Troligen runt sekelskiftet 1800 inreddes vinden och taket fick en flackare sluttning. Borænius blev 1714 kyrkoherde i Vreta kloster, men behöll sin stadsgård i Linköping. Hans arvingar sålde 1737 fastigheten till en annan lektor, Martin Lidén. Hans son, Johan Hinric Lidén, ägde gården till 1796. Därefter ägde ett stort antal olika personer fastigheten i början av 1800-talet, ett flertal av dem var handlare som använde stenhusboden som butik. Under 1820-talet fanns det ett behov av smålägenheter och bostadshuset delades då upp i flera lägenheter. 1841 köpte källarmästaren Johan Petter Stillman gården och bedrev krogverksamhet. Sannolikt var det då gården fick sitt nuvarande namn. När källarmästaren avled tog hans änka över verksamheten och drev den vidare, trots att hon inte mindre än fem gånger blev dömd till fängelse för olaga brännvinsutskänkning. Ännu under början av 1900-talet drevs en krog i byggnaden. Gården köptes av Linköpings stad 1950, med syftet att bevara stenhusboden. Planen var dock länge att riva övrig äldre bebyggelse i kvarteret Eolus. Om det blev det dock en mångårig debatt. 1981 togs till slut beslut om att istället rusta upp Krogen Amerika, vilket tog två år. Grafikcentrum Från 1983 har Krogen Amerika använts till kollektiv grafikverkstad för konstnärer i Östergötland. Krogen Amerika används även som namn på den grafiska verksamheten. Källor Externa länkar Krogen Amerika fyller 30 år, hämtat 2013-11-21 Linköpings historia, sidan skapad av Linköpings universitet och Östergötlands museum.
Kroktjärnen (Floda socken, Dalarna, 669541-144051)

Kroktjärnen är en sjö i Gagnefs kommun i Dalarna och ingår i Norrströms huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,112 kvadratkilometer och ligger 248,1 meter över havet. Delavrinningsområde Kroktjärnen ingår i det delavrinningsområde (669675-144017) som SMHI kallar för Utloppet av Tyren. Medelhöjden är 294 meter över havet och ytan är 34,9 kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 76,73 kvadratkilometer. Norrboån (Tyrsån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter 304 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (76 procent). Avrinningsområdet har 1,88 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 5,4 procent. Se även Lista över insjöar i Gagnefs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Kroktjärnen på VISS
Kronskogen-Stenby äng

Kronskogen-Stenby äng är ett naturreservat i Eskilstuna kommun i Södermanlands län. Området ligger omedelbart väster om Eskilstuna tätort, direkt söder om Parken Zoo. Här finns en funktionsanpassad slinga med anpassade parkeringsplatser. Naturreservatet Kronskogen-Stenby äng är klassat som naturreservat för att kunna skydda floran samt bevara möjligheten till rekreation i området. Den ursprungliga delen Stenby äng är ett natura 2000-område. Eskilstuna kommun anser området vara ett av de viktigaste naturreservaten i Eskilstuna, detta på grund av sitt centrala läge. Här finns skogsmiljö med många arter blandat med odlingslandskap. I mitten av naturreservatet finns området Stenby äng känt för sina stora ekar, varav några sannolikt är 200 år eller äldre. Här finns gamla husgrunder, rösen och fornminnen. I området finns betesmarker för nöt och får. Stenby fornborg ligger i områdets nordvästra spets. I reservatet finns motionsspår på 2,5 km (2 540 meter) och 5 km (5 300 meter), markerade med röd respektive gul markering. Det kortare spåret är ett elljusspår, belyst fram till klockan 22 på kvällar. I området finns även iordninggjorda grillplatser. Förutom motionsspåret finns även en mängd andra stigar och mindre vägar. Närheten till Parken Zoo gör att man i reservatets norra del kan höra rytande kattdjur. Omfattning Området begränsas i öster och söder av Eskilstunas bostadsbebyggelse. Norra gränsen går mot Parken Zoo och västra gränsen är länsväg 230. Planer på att göra området till naturreservat har funnit sedan 1970-talet. Naturreservatet beslutades år 2000, då omfattande enbart Stenby äng. År 2005 utökades området till att även omfatta Kronskogen och då blev området 125 hektar stort. År 2013 utökades det ytterligare till att omfatta närmare 143 hektar. I områdets nordvästra del ligger sedan 1976 en 4H-gård som bedriver verksamhet i naturreservatet. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kronskogen-Stenby äng.