NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tengdahlsparken

Tengdahlsparken är en park belägen öster om Vita Bergen och söder om Bondegatan på Södermalm i Stockholm. Parken anlades på 1930-talet och gestaltades av stadsträdgårdsmästaren Holger Blom. Tengdahlsparken var i sin ursprungliga form ett tidigt exempel för Stockholmsstilen, där parken skulle innehålla sociala funktioner som en funktionsanpassad lekplats. Gällande Tengdahlsparken skulle den ge lek och förströelse för barnen i de närbelägna barnrikehusen. Parken delades upp för barn i olika åldrar, som "Koltbarnens lekplats" med sandlåda och soffor och "Skrammelplats" med lekredskap, stor sandlåda och plaskdamm med dusch. För fri lek fanns en bollplan och en gräsyta. Plaskdammen är i drift under sommaren. De senaste åren har parkens besökstryck ökat väsentligt i och med nya bostadskvarter i Norra Hammarbyhamnen. Stockholms stad har rustat upp parken mellan åren 2003 och 2005. Parken är uppkallad efter den socialdemokratiska riksdagsledamoten och kommunalpolitikern Knut Tengdahl. Södermalms stadsdelsförvaltning ansvarar för renhållning och underhåll av parken. Alkoholförbud gäller i Tengdahlsparken. Referenser Holger Blom (1940). Stadsparken, särtryck ur Samfund S:t Eriks årsbok. Stockholm: P.A. Norstedts & Söner Stockholms Stad Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tengdahlsparken.
Tengene kyrka

Tengene kyrka är en kyrkobyggnad i Tengene församling i Skara stift. Den ligger invid ett gammalt vadställe vid Nossan i Grästorps kommun. Kyrkobyggnaden Byggnaden är av sten och av medeltida ursprung. Det nuvarande utseendet är resultatet av flera om- och tillbyggnader. År 1708 utvidgades långhuset åt väster och 1798 tillkom det fullbreda rundade koret, en sakristia i norr och ett vapenhus i väster. Vid den stora ombyggnaden 1915 revs vapenhuset och ersattes av ett kyrktorn. Interiören är nyklassicistisk. Brädvalvet dekorerades 1822 av C. F. Kunckell. Inredningen har tillkommit vid olika tidpunkter. Klockstapel och klockor Öster om kyrkan står en klockstapel. Där hänger en lillklocka som är av samma typ som den i Saleby kyrka och saknar inskrift. Inventarier Altaruppsatsen är ett barockarbete från 1742. Predikstolen från 1600-talet fanns från början i Skara domkyrka. Den köptes in 1721 för 30 daler silvermynt. Dopfunten och tre träfigurer härstammar från medeltiden. Orgel 1877 flyttade Johan Anders Johansson en orgel hit från Svarttorps kyrka. Den var byggd 1763 av Jonas Wistenius, Linköping med 6 stämmor. Fasaden ljudande. 1915 byggde Nordfors & Co, Lidköping en mekanisk orgel med 7 stämmor. Den utökades 1960 av samma firma. Fasaden och de ljudande fasadpiporna härstammar från 1763 års orgel. Ryggpositivets fasad är från 1960. Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 170. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Tore Johansson, red (1989). Inventarium över svenska orglar: 1989:I, Skara stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wadbring.com Bebyggelseregistret Wikimedia Commons har media som rör Tengene kyrka.
Tennispaviljongen

Der Tennispaviljongen (deutsch Tennispavillon) ist eine denkmalgeschützte Sportstätte in der schwedischen Hauptstadt Stockholm. Sie befindet sich neben dem Östermalms IP und ist wenige Meter vom Olympiastadion entfernt. Geschichte Der Tennispaviljongen wurde ursprünglich 1896 im Stockholms idrottspark erbaut. Da der Stadtpark 1910 jedoch dem Olympiastadion weichen musste, wurde das Gebäude an seinen heutigen Standort verlegt und 1911 eröffnet. Bei den Olympischen Sommerspielen 1912 in Stockholm wurden hier die Hallenturniere im Tennis ausgetragen. Literatur Bengt af Klintberg: Tennispaviljongen i Stockholm. In: Nordic Journal of Settlement History and Built Heritage. Band 40, 2000, S. 103–110 (schwedisch). Weblinks
Tennispaviljongen

Tennispaviljongen är en byggnadsminnesmärkt tennishall på Norra Djurgården i Stockholm som uppfördes vid den nyanlagda Stockholms idrottspark 1896, men flyttades 1911 ett hundratal meter till nuvarande plats intill Södra Fiskartorpsvägen 20. Byggnaden ligger inom Tennisstadions område, och kallas även dess C-hall. Arkitektur Tennispaviljongen restes efter ritningar av arkitekten Gustaf Améen vilka bearbetats av hans kolleger Fredrik Lilljekvist och Rudolf Arborelius. Dess utformning är starkt nationalromantiskt inspirerad. Träbyggnaden består av två parallella skepp med takljus, däremellan reser sig ett "kyrktorn" mot entrésidan. Höga gavlar inramar stora, högt placerade fönster till tennisbanorna. Tennispaviljongen liknar en stor villa från sekelskiftet 1900 och gestaltades av arkitekterna i samma anda som byggnaderna på Stockholmsutställningen 1897. Historik Paviljongen byggdes ursprungligen 1896, samma år som Stockholms idrottspark invigdes på nuvarande Stockholms stadions plats. Vid sidan om Stockholms idrottspark fanns två tennisplaner och två större paviljonger, varav Tennispaviljongen var den östra och inrymde bland annat två täckta tennisplaner med trägolv. Den västra paviljongen kallades "Skridskopaviljongen", och innehöll bland annat en större samlingshall. Stockholms idrottspark revs 1910 för att ge plats för Stockholms stadion som byggdes till olympiska sommarspelen 1912. Tennispaviljongen monterades då ner och flyttades till sin nuvarande plats vid Fiskartorpsvägen. Paviljongen återinvigdes året därpå. Under 1970-talet renoverades C-hallen med bidrag från Wallenbergstiftelsen och Riksantikvarieämbetet. 1983 utnämndes C-hallen till byggnadsminne. Till 100-årsjubileet 1996 målades hela byggnaden om. Tennispaviljongen och Olympiska spelen i Stockholm 1912 Olympiska spelen i Stockholm öppnades redan söndagen den 5 maj med en inomhusturnering i tennis i Tennispaviljongen. Klockan 13:15 slogs den första serven av Carl Kempe i en match med J. Heinz från Böhmen. Kempe vann denna match, och tog så småningom silver i herrdubbel inomhus.tillsammans med Gunnar Setterwall. I publiken i öppningsmatchen bland andra Gustav V. Herrsingelsegrare blev fransmannen André Henri Gobert. Under Olympiska spelens huvudperiod spelades även tennis på utomhusbanor. Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från Nordisk familjebok, Idrottspark,Stockholms, 1904–1926. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tennispaviljongen. Stockholmskällan har media som rör Tennispaviljongen
Tennisstadion, Stockholm

Tennisstadion, Stockholm ligger vid Södra Fiskartorpsvägen 20 på Norra Djurgården i Stockholm, inte långt från Östermalms IP. Historik Tennisstadions så kallade A-hall uppfördes åren 1928–1930 i en funktionalistisk arkitekturstil efter arkitekt Ture Wennerholms ritningar, där arkitekt Torben Grut var projektledare. Grut var själv elitspelare. Den 12 juni 1930 invigdes Tennisstadion formellt. År 1960 stod B-hallen färdig. Tennisentusiasten Gustaf V hade en egen bana i A-hallen och han var en av de drivande krafterna bakom att Davis Cup spelades på Tennisstadion. Under 1950- och 1960-talen spelades curling på Tennisstadions konstfrusna banor. År 1967 restes ett plasttält över banorna och anläggningen kallades Curlingstadion. 1976 upphörde verksamheten på grund av ekonomiska problem. År 1999 tillkom badminton. I huvudbyggnaden inryms restaurang Jakthornet med traditioner ända från början av 1930-talet. Kung Gustav V invigde restaurangen och har sedermera varit gäst där. Idag finns tio tennisbanor och en badmintonbana i hallarna samt två utomhusbanor. Anläggningen är privatägd och drivs av familjen Brännvall med personal. I samma kvarter ligger även Tennispaviljongen (C-hallen) från 1896, som flyttades 1911 till sin nuvarande plats och B-hallen från 1959. Se även Kungliga tennishallen Tennispaviljongen Bilder Källor Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 202. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Uppgift enligt Tennisstadion Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tennisstadion, Stockholm. Tennisstadions webbsida
Tensta Church

Tensta Church (Swedish: Tensta kyrka) is a medieval Lutheran church in the Archdiocese of Uppsala in Uppsala County, Sweden. It is a representative example of the Brick Gothic style in Sweden. History and architecture Tensta Church was probably commissioned by a local aristocratic family, perhaps the owners of Salsta manor house, and built during the last years of the 13th century. The only part of the church which is of later date is the church porch, which was added during the 14th century. Internally, an original wooden ceiling was also replaced by a vaulted brick ceiling in the 1430s. Just outside the church is a preserved runestone (Uppland Runic Inscription 1034). The exterior of the church is rather sophisticated in comparison with most comparable churches in Uppland, thanks to the more dynamic material used, i.e. brick rather than granite. It is decorated with blind arches and supported by buttresses. The western end of the church seems to have been built as a separate chapel from the start, perhaps as a family chapel for the commissioning family, or as a chapel to house the baptismal font. The interior of the church is richly decorated with frescos, the oldest of which are signed by the master Johannes Rosenrod in 1437. These frescos depict the life of Jesus and Mary, as well as the life of Saint Bridget. In addition, the frescos include a full-figure portrait of Bengt Jönsson Oxenstierna, kneeling in a suit of armour next to his coat of arms. The portrait is said to be the first deliberate portrait in Swedish history of art. Bengt Jönsson Oxenstierna was the owner of Salsta manor at the time and for this reason it has been suggested that this is a portrait of the church donor. There are also a few later frescos, painted circa 1480 and during the 16th centuries, respectively. The church has two medieval baptismal fonts. The altarpiece is a work from the 1480s, made in Stockholm. Unfortunately, only the central part remains. There is also an iron chandelier in the choir, dating from the 15th century. See also List of Brick Gothic buildings List of church frescos in Sweden References External links Official site (in Swedish) Media related to Tensta Church at Wikimedia Commons
Tenstakyrkan

Tenstakyrkan är en frikyrka belägen i Tensta, nordvästra Stockholm. Den tillhör Tenstakyrkans Missionsförsamling, en del av samfundet Equmeniakyrkan. Signifikativt för kyrkan är dess rika musikliv med starkt fäste i gospel, det sociala arbetet samt mångfalden av olika inriktningar av kristenheter i samma gemenskap. Verksamhet Tenstakyrkans Missionsförsamling grundades i och med flera tidigare församlingar inom Svenska missionskyrkan (idag Equmeniakyrkan) i Spånga. I början av 1970-talet bestämde sig den nya missionsförsamlingen för att bygga kyrkolokaler i det nya Tensta, vilka stod färdiga år 1973. Förutom den huvudsakliga missionsförsamlingen har Tenstakyrkan genom åren varit hem åt olika församlingar. Flera av medlemmarna i dessa församlingar är människor som tvingats fly sina hemländer i Levanten och Mellanöstern, där kristna än idag är svårt förföljda. I dagsläget gäller det församlingarna Syriansk-katolska församlingen i Spånga, tillhörande Syrisk-katolska kyrkan, en del av Katolska kyrkan i Sverige, samt Sankta Maria ortodoxa församling. Även Svenska kyrkans Spånga församling bedriver viss verksamhet i kyrkan. Denna mångfald av olika verksamheter och människor med olika bakgrunder är något som skapat en mycket unik gemenskap. Vidare har även Hela människan dagverksamhet i kyrkans lokaler. Det sociala arbetet är något som varit utmärkande för Tenstakyrkans Missionsförsamling och har drivits i olika former under åren i Tensta. Ett av de mest tydliga framgångsrika av dessa är projektet med Tensta Gospel Choir. Det är den mycket uppmärksammade gospelkören med Tenstakyrkan som hemlokaler. Denna grundades år 1996 som ett projekt för integration mellan olika kulturer. Därför har kören, likt hela kyrkans kristna gemenskap, blivit en blandad grupp av människor med olika kulturella, socioekonomiska och religiösa bakgrunder. Församlingen driver också desto fler körer - Tensta Gospel's Joyful Noise, Espérance's, Tensta Gospel Revelation, Sound of Gospel och Tenstakyrkans kör. Källor Externa länkar Officiell webbsida Stockholmskällan har media som rör Tenstakyrkan
Terrasshuset, Sköndal

Terrasshuset är en byggnad som ligger vid Sköndalsvägen/Dalbobranten i Sköndal, södra Stockholm. Bostadshuset ritades i slutet av 1950-talet av arkitekten Axel Kandell. Hustypen är ovanlig och sällsynt i Stockholm. Byggnaden har en annorlunda och mycket välgestaltad arkitektur, med bevarande av ursprungliga detaljer. Fastigheten har därför blivit blåmärkt av Stockholms stadsmuseum vilket innebär kulturhistoriska värden som motsvarar fordringarna för byggnadsminnen i kulturmiljölagen. På en brant, södervänt tomt i kvarteret Predikanten 2, hörnet Dalbobranten / Sköndalsvägen uppfördes 1959-1965 ett stort terrasshus med 32 lägenheter. Arkitekten, Axel Kandell, hade tidigare ritat en av Sköndals stadsplaner och nu visade han hur en brant tomt kunde bebyggas genom att placera entréerna inne i byggnadskroppen. Från tre genomgående korridorer förs man in till bostäderna ovanför och nedanför. Lägenheterna är om fyra rum och kök och de fem lägenheterna som är högst belägna har dessutom ateljé. Varje lägenhet har tillgång till en egen terrass på 18 m². Fasaderna är putsade i ljusfärgat spritputs, taken är täckta med taktegel. I sin motivering till blåmärkning menar Riksantikvarieämbetet bland annat följande: Bilder Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Terrasshuset, Sköndal.
Parc Tessin

Le parc Tessin (en suédois : Tessinparken) est un parc public situé dans le quartier de Gärdet à Stockholm en Suède. Description Le parc Tessin est en forme de T et commence au sud à Valhallavägen et s'étend jusqu'à Askrikegatan au nord. Il fait partie du parc national urbain royal. L'entrée sud du parc à Valhallavägen se compose d'une petite place avec des tilleuls et des bacs à fleurs. La partie sud du parc est construite symétriquement autour d'un axe central de plantations et de rangées de chênes. Le parc est encadré d'allées de châtaigniers et de sentiers pédestres. De grandes pelouses rejoignent l'étang de la fontaine au centre du parc. Près de la fontaine se trouve un café avec des sièges en plein air. Au nord, le parc présente un tracé plus libre avec des affleurements rocheux et des buissons. Il y a une aire de jeux avec des terrains de jeux de balle et une pataugeoire. Vers Värtavägen à l'est, le parc a un caractère ouvert avec de grandes pelouses et un espace pour le jardinage urbain. Histoire Le parc Tessin a été nommé en 1931 et a été construit entre 1932 et 1940 en lien avec la construction des logements environnants. Le parc porte le nom de « l'un des noms les plus célèbres de l'histoire culturelle de Stockholm, Tessin » : les architectes Nicodème Tessin l'Ancien, son fils Nicodème Tessin le Jeune. et son petit-fils Carl Gustaf Tessin. Le parc, comme le plan d'urbanisme de Gärdet, a été conçu par l'architecte Arvid Stille. Il constitue un prolongement symétrique du Karlaplan vers le nord. La partie sud du parc est conçue dans un style baroque contemporain avec des plantations et des allées de gravier droites ainsi qu'une fontaine. L'un des objectifs de la fontaine du parc était de servir de pendant à la fontaine de Karlaplan. La partie nord du parc avec la pataugeoire a été construite entre 1938 et 1939. Dans cette partie prévaut l'idéal de parc plus inspiré par la nature et adapté au site, connu sous le nom de style Stockholm. Le parc de jeux dans la partie nord a été ajouté dans les années 1940. La partie nord abrite la sculpture ludique d'Egon Möller-Nielsen, L'Œuf. De chaque côté du parc s'étendent des rues bordées d'arbres : Hedinsgatan à l'ouest et De Geersgatan à l'est. Galerie Bibliographie (sv) Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders, Stockholms gatunamn: innerstaden., Stockholm, Liber/Allmänna förlaget, coll. « Monografier utgivna av Stockholms stad », 1986 (ISBN 91-38-90777-1, LIBRIS 7269073) Références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Tessinparken

Tessinparken är en park på Gärdet i Stockholm. Parken är T-formad och börjar i söder vid Valhallavägen och sträcker sig till Askrikegatan i norr. Den är belägen inom Kungliga Nationalstadsparken. Historik Tessinparken fick sitt namn 1931 och anlades 1932–1940 i samband med att bostäderna runt omkring byggdes. Parken är uppkallad efter "ett av vår kulturhistorias mest kända namn, det Tessinska" (enligt Namnberedningen): arkitekterna Nicodemus Tessin d.ä., hans son Nicodemus Tessin d.y. och sonsonen Carl Gustaf Tessin. Parken, liksom Gärdets stadsplan, ritades av arkitekten Arvid Stille. Den utgör en symmetrisk fortsättning av Karlaplan mot norr. Parkens södra del är formgiven i en nutida barockstil med planteringar och raka grusgångar samt en fontän. Den norra delen är i mer modern stil med Egon Möller-Nielsens lekskulptur Ägget och en plaskdamm. I parken finns även en parklek. På ömse sidor om parken löper trädkantade gator: Hedinsgatan i väster och De Geersgatan i öster. Skulpturer Husmorssemester, 1973, Olof Thorwald Ohlsson Ägget, 1952, Egon Möller Nielsen Se även Gator och torg på Gärdet Källor Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. sid. 101. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tessinparken.
Thorildsplans gymnasium

Thorildsplans gymnasium är en gymnasieskola belägen vid Drottningholmsvägen 82 i västra Kungsholmen i Stockholm. Historia Thorildsplans gymnasium grundades 1938 eftersom riksdagen hade beslutat att ett treårigt statligt tekniskt gymnasium och en treårig fackskola skulle öppnas i Stockholm. Från början var lokalerna belägna på Polhemsgatan under namnet Tekniska läroverket i Stockholm. Byggnad År 1944 beslutades det att lokaler till skolan skulle byggas där den finns idag, vid Drottningholmsvägen 82 i Kristineberg. Arkitekt till skolan är Paul Hedqvist och byggmästare var Nils Nessen. I motsats till många andra av Hedqvist gestaltade skolbyggnader som ofta var hållna i ljusa, putsade fasader valde arkitekten här gult fasadtegel. Hela anläggningen består av fem hophängande byggnadskroppar som vänder sin långsida mot Drottningholmsvägen. I separata byggnader finns aula, bibliotek och idrottshall. När den nya skolan öppnades 1946 bytte den namn till Högre tekniska läroverket i Stockholm. Bilder Organisation I början hade skolan en egen styrelse, men detta ändrades 1962 när skolan underställdes Stockholms skolförvaltning. I samband med detta byttes även namnet på skolan till Tekniska gymnasiet I (där Tekniska gymnasiet II var det tekniska gymnasiet vid Åsö gymnasium). År 1966 var det återigen dags för ett namnbyte i samband med ändring av skolform från tekniskt gymnasium till teknisk linje och denna gång valdes namnet Thorildsplans gymnasium, samtidigt som Vasa Gymnasium inrättades som den tredje stockholmsskolan med denna linje. Thorildsplans gymnasium hade 3-årig teknisk gymnasieutbildning till 1969, då sista klasserna i 3-årigt gymnasium avlade examen. Man fortsatte med tvåårig och fyraårig teknisk linje fram till slutet på 1980-talet, då ändring av de statliga bidragsbestämmelserna desavouerade[källa behövs] specialiserade skolor, varför man även inrättade klasser på samhällsvetenskaplig linje. Den ingenjörsutbildning som inrättades i Stockholms skolor Electrum (i Electrum i samverkan med KTH Kista) blev organisatoriskt lagd under Thorildsplans gymnasium. Skolan idag Skolan har för närvarande ca 1500 elever uppdelat på sex olika program med flera inriktningar: El- och energiprogrammet (EE) Elteknik Dator- och kommunikationsteknik Ekonomiprogrammet (EK) Ekonomi Naturvetenskapsprogrammet (NA) Naturvetenskap Samhällsvetenskapsprogrammet (SA) Beteendevetenskap Samhällsvetenskap Teknikprogrammet (TE) Design och produktutveckling Samhällsbyggande och miljö - profil Arkitektur Informations- och medieteknik Teknikvetenskap Introduktionsprogrammet (IM) Individuellt alternativ för elever med Aspergers syndrom eller näraliggande funktionsnedsättningar. Språkintroduktion Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Thorildsplans gymnasium. Thorildsplans gymnasium Fishcam med pågående miljöexperiment och loggning av fysikalisk/kemiska data. Ritningar och foton över skolan från Arkitekturmuseet
Thuenska huset

Även kallat Hebbeska huset. Se även Hebbeska huset (olika betydelser) Thuenska huset är en byggnad i kvarteret Phoebus fastighet nr 10 vid Skeppsbron 36 i Stockholm. På 1600-talets mitt gick en smal gränd tvärs genom kvarteret (Mäster Simon Skräddarens gränd). Den östra delen av kvarteret köptes 1674 av handelsmannen Peter (eller Petter) Thuen (1625-1681). Han byggde ett hus med utnyttjande av grändens yta. Byggnaden skapades av arkitekt Nicodemus Tessin d.ä. och kallades Thuenska huset. På Södermaln ägde han två väderkvarnar som kallades efter honom "Stora och Lilla Tuna". Byggnaden kallades senare även "Hebbeska huset" efter Christian Hebbe d.ä. som invandrade till Stockholm från Greifswald på 1710-talet där han till en början arbetade hos köpmannen Georg Bernhard von Schewen. Efter hand övertog Hebbe firman som blev ett av Stockholms ledande handelshus med säte i fastigheten Skeppsbron 36 som Hebbe köpte 1733. Av Christian Hebbes söner fortsatte de två äldsta att driva företaget som under resten av 1700-talet kallades handelshuset Chr. Hebbe & söner. En av dem var Simon Bernhard Hebbe som blev rikast och var firmans huvudman. Sitt kontor hade han kvar i stamhuset vid Skeppsbron 36, men som bostad köpte han ett palats på Riddarholmen som kallades sedermera Hebbeska palatset. Sonen Christian Hebbe d.y. köpte på 1760-talet föregångaren till nuvarande Skeppsbron 18 och sonen Johan Fredrik Hebbe förvärvade efter 1760 ännu ett Skeppsbropalats; Skeppsbron 32, även det kallat "Hebbeska huset". År 1789 sålde Hebbes arvingar huset till firmans förre bokhållare Fr. Fabricius som kompletterade byggnaden med en attikavåning på 1790-talet. Den mest prominente ägaren mellan byggherren Peter Thuen och familjen Hebbe var drottning Kristinas svenske resident, den lärde assessorn Stiernmarck. Fasaden är utförd i en ljusrosa avfärgad puts med horisontella band och vertikala pilastrar i ljusgrå färg. Fredric Bedoire menar i sin bok “Stockholms arkitektur” att …[fasaden] bildar en klassiskt balanserad komposition, [där] harmonin och lättheten i yttermodelleringen fullföljs i en konstfull taklist. Noter Källor capitex.se Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift. Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. Libris 1445167 Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Fogelström, Per Anders (1995). Ur det försvunna - stockholmska spår och tecken. Stockholm: Bonniers Förlag. ISBN 91-0-056123-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Thuenska huset.