NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kungliga tennishallen

Kungliga tennishallen, i officiella och marknadsföringssammanhang skrivet Kungl. Tennishallen, är en anläggning för tennis och evenemang vid Lidingövägen 75 i Stockholm. Byggnaden invigdes i oktober 1943 och ritades av arkitekt Sture Frölén. Här spelas den årliga tävlingen Stockholm Open, som hade premiär 1969. Historik Arenan tillkom på initiativ av Kung Gustaf V och kunde realiseras genom ekonomiskt stöd från den tidens främsta entreprenörer med bankmannen Marcus Wallenberg och bilhandlaren Ernst S. Nilson i spetsen. Anläggningen uppfördes efter ritningar av arkitekt Sture Frölén, den kostade tre miljoner kronor att bygga och invigdes den 22 oktober 1943, mitt under andra världskriget. Invigningstalare var Ernst S Nilson i närvaro av bland andra kungafamiljen och statsministern Per-Albin Hansson. Fasaderna är klädda med gult tegel. Entrébyggnaden har fyra våningar med foajé, reception, butik och restaurang på plan 3 och omklädningsrum, gym och squashbanor en våning ner. Till entrébyggnaden ansluter själva tennishallen. Hallens välvda tak bärs upp av en betongkonstruktion bestående av tvåledsbågar i stål och betong. Taket har en fri spännvidd av 48,5 meter. Flera band med takfönster släpper in dagsljus. På 1980-talet förlängdes hallen mot norr med ytterligare fem banor och på senare år har ytterligare fem inomhusbanor tillkommit. Inför anläggningens 50-årsjubilerande 2 februari 1994 skrev Sune Sylvén i en annonsbilaga i Svenska Dagbladet bland annat: "Kungliga Tennishallen är en av idrottssveriges märkligaste byggnader, uppförd mitt under brinnande krig och med en omedelbar popularitet och allmän användbarhet, som gör att publiken villigt strömmar in i anläggningen ännu efter ett halvsekel". Historiska bilder, andra evenemang Verksamhet Den stora hallen användes inte enbart för tennis. Innan Sankt Eriks-Mässan hade en egen utställningshall hyrdes Kungliga tennishallen för utställningar. Under mässan i september 1944 premiärvisades här Volvo PV 444. I hallen arrangerades även proffsboxning med bland andra Bosse Högberg och Ingemar Johansson. I Kungl. Tennishallen uppfördes många internationella konserter och framträdanden, här kan nämnas Louis Armstrong, Beatles och Rolling Stones. Sveriges största årligen återkommande internationella idrottsevenemang - Stockholm Open, spelas här sedan 1969 (med undantag för åren 1989–1994). Hemmaklubb är KLTK. Idag omfattar anläggningen 15 tennisbanor inomhus, 6 utomhus samt 8 squashbanor. I arenan finns även ett gym och rehabcenter som drivs av InMo Medveten Träning. Fastigheten ägs av Kungl. Lawn Tennis Klubben (KLTK) och inrymmer också ett flertal externa hyresgäster, däribland Svenska Tennisförbundet, Stockholms Tennisförbund och ett hyrlager. Exteriörbilder Interiörbilder Se även Tennisstadion med Tennispaviljongen Källor Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 203. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Kungl. Tennishallen: Historik. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kungliga tennishallen. Kungl. Lawn Tennis Klubben om Kungliga tennishallen.
Kumla Church, Östergötland

Kumla Church (Swedish: Kumla kyrka) is a limestone church, built in the 12th century. It is located at the lake Tåkern in Kumla socken in Mjölby Municipality in Östergötland, Sweden. External links http://www.lansstyrelsen.se/ostergotland/SiteCollectionDocuments/sv/samhallsplanering-och-kulturmiljo/skyddad-bebyggelse/kyrkliga-kulturminnen/Kumlakyrka.pdf
Kumla Church, Närke

Kumla Church (Swedish: Kumla kyrka) is located in Kumla in Närke, Sweden. History In the 12th century a church with a tower on the western side of the building was built in the Romanesque style. In the 13th century it was rebuilt and became an aisleless church with a western nave. A few centuries later the church was extended to the south and another nave constructed. Until 1829 the church had a belltower, built of medieval "kastal". The medieval church was demolished when a new neo-classical church was built between 1829–34. The Architect was Per Axel Nyström. In 1968 the church burned down and a new church was built 1971–72, designed by Jerk Alton. It was opened on the first Sunday of Advent by bishop Tord Simonsson. There is a small museum in the bell tower. External links Svenskakyrkan.se Raa.se
Västanfors Church

Västanfors Church (Swedish: Västanfors kyrka) is located at Västanfors in Fagersta Municipality, Västmanland County, Sweden. History Before the church was built, a wood church was built in 1642. Drawings for a new church were established in 1818 by architect Lorens Axel Fredrik Almfelt (1781-1844). The present church building was built in1824–27 and opened in 1830. The last renovation of the church was in 1987–88, according to a drawing by architect Jerk Alton. References External links Västanfors kyrka website
Västanfors kyrka

Västanfors kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Västanfors-Västervåla församling i Västerås stift. Tidigare träkyrka Söder om nuvarande kyrkplats uppfördes 1642 en träkyrka. Strax intill fanns en klockstapel som förstördes vid ett blixtnedslag 1675. Stapeln ersattes med ett kyrktorn vid kyrkans västra sida. Från början bestod ytterväggarna av bara timmerstomme, men åren 1696 - 1697 kläddes dessa in med panel och spån. 1816 fattades beslut att ersätta den förfallna kyrkan med en ny. Nuvarande kyrkobyggnad Ritningar till en ny kyrka upprättades 1818 av arkitekt Axel Almfelt vid Överintendentsämbetet. Kyrkan uppfördes åren 1824-27, men de ursprungliga ritningarna följdes knappast. Istället fick kyrkan gemensamma drag med den trettio år äldre Söderfors kyrka som uppförts efter ritningar av Erik Palmstedt. Av hänsyn till terrängen fick kyrkan en nord-sydlig orientering. 28 november 1830 invigdes nuvarande kyrka och året därpå revs den gamla träkyrkan. Kyrkan har en stomme av sten och består av ett långhus med kor och sakristia i norr. Kyrktornet med huvudingång ligger vid långhusets södra kortsida. Det stora rymliga kyrkorummet täcks av ett trätunnvalv och har vid norra kortsidan ett rundat kor. Mellan det rundade koret och norra kortväggen, som är rak, finns en sakristia med två våningar. År 1890 upptog församlingen ett majestätligt godkänt lån på 10 000 kr. för en skolbyggnad och en kyrkoreparation. Den senaste renoveringen genomfördes 1987-88 under ledning av arkitekt Jerk Alton. Då handikappsanpassades kyrkan och koret gjordes mer flexibelt. Givare Bergsmansänkan Brita Andersdotter skänkte en del till kyrkan. Tidigt 1880-tal skänktes 1000 kronor till kyrkans värmeapparat och 1000 kronor till en ny orgel. År 1884 bekostade hon målningen av koret och beklädnad av schagg på korrundeln. Julen 1885 skänktes två stycken altarljusstakar i nysilver. Inventarier Altartavlan föreställer Jesu uppståndelse och är målad 1873 av Mårten Eskil Winge. I koret finns psalmnummertavlor från 1771. Orgel En orgel skänktes 1732 av bergsrådet Adolph Christiernin och brukspatron Johan Tim. Den var tillverkad av Daniel Stråhle och hade 9 stämmor. 1765 utökades orgeln med Trumpet 8' av Mattias Swahlberg den yngre. Orgeln tillverkades av Walter Thür Orgelbyggen och installerades 1977 då tidigare fasad behölls. 1988 införskaffades en kororgel. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 289. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Västanfors-Västervåla församling Kulturhistorisk karakteristik Västanfors kyrka Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Västanfors kyrka.
Västanfors

Västanfors és un barri del nucli urbà de Fagersta al municipi de Fagersta al comtat de Västmanland a Suècia. És una barri industrial amb presencia d'activitat minera. A Västanfors és destacable l'església de Västanfors kyrka i l'estació de tren Fagersta C. Història A finals de l'edat mitjana, es va establir la ciutat minera d'Aspbenning (Aspebøning) a la riba nord del llac Stora Aspen al riu Kolbäcksån, la qual va ser el precursor de l'actual barri de Västanfors. Al segle XIV i fins a mitjan segle xv, aquesta àrea era propietat del cavaller Nils Bosson de la família Natt och Dag. La farga de Västanfors, amb la mansió, es va fundar el 1611 a la riba occidental (Väster om forsen, d'aquí el nom). La parròquia es va crear el 1642 i va prendre el seu nom de la mansió de Västanfors. Des del segle xvii, propietaris de fàbriques relacionats amb Västanfors hytta han viscut i treballat allà. La fàbrica va ser derrocada a finals dels anys 20 i l'empresa es va traslladar a Fagersta Bruk. Entre el 25 de novembre de 1927 i el 1944, l'actual barri de Västanfors va rebre el títol de municipi, el 1944 es va canviar el seu títol a la categoria de landskommun (municipi rural), pero finalment va passar a convertirse en un barri de Fagersta. Esport El club esportiu Västanfors IF hi destaca la pràctica del bandy, el seu equip ha participat a la lliga Elitserien, la mes important del país, durant 32 temporades. També va guanyar el campionat suec el 1954. Personatges il·lustres L'escriptor i actor Rune Lindström (1916-1973) va néixer a Västanfors; la seva memòria s'honora al Rune Lindström-museet. També l'escriptor Lennart Hellsing (1919-2015) va néixer a Västanfors. Galeria Referències
Västanfors

Västanfors er en bydel i byområdet Fagersta i Fagersta kommun i Västmanlands län i Sverige og kyrkby i Västanfors socken. Det er en klassisk industriby med mængder af fabriksområder og miner som minder om den gamle minedrift. Byen rummer blandt andet Västanfors kyrka og jernbanestationen Fagersta C. Historie Ved Kolbäcksån etablerede sig allerede i den sene middelalder minearbejderbyen Aspbenning (Aspebøning) på søen Stora Aspens nordlige strand, hvilket var forstadiet til dagens Västanfors. I 1300-tallet og et godt stykke ind i 1400-tallet ejedes området med den daværende by Fors af ridderen Nils Bosson af Natt och Dag-slægten. Västanfors bruk med herregård blev anlagt i 1611 på den vestlige strand (Väster om forsen, deraf navnet). Sognet tilkom i 1642 og fik sit navn efter Västanfors herrgård. Siden 1600-tallet har fabriksejere med tilknytning til Västanfors hytta boet og arbejdet der. Fabrikken blev revet ned i slutningen af 1920'erne og virksomheden flyttet til Fagersta Bruk. Västanfors indgik mellem 25. november 1927 og 1944 i Västanfors municipalsamhälle i Västanfors landskommun, som i 1944 sammen med municipalsamhället blev omdannet til Fagersta stad. Idræt Idrætsklubben Västanfors IF har en stærk tilknytning til bandy, med 32 sæsoner i højeste serie og et svensk mesterskab i 1954. Holdet har base på idrætspladsen Västanfors IP. Kendte bysbørn Manuskriptforfatteren og skuespilleren Rune Lindström (1916-1973) blev født i Västanfors; hans minde hædres på Rune Lindström-museet. Også forfatteren Lennart Hellsing (1919-2015) var født i Västanfors. Billeder Referencer
Västanfors

Västanfors is a district (stadsdel) of Fagersta and is located in Fagersta Municipality, Sweden. Notable People From Västanfors Anitra Steen, Swedish civil servant, politician, and spouse of Sweden's former prime minister Göran Persson. Rune Lindström, Swedish screenwriter and actor. Lennart Hellsing, Swedish writer and translator. Per "Pelle" Almqvist, also known as "Howlin' Pelle Almqvist", Swedish singer and songwriter, lead singer of garage rock band The Hives. References
Västanfors

Västanfors är en stadsdel i tätorten Fagersta i Fagersta kommun och en kyrkby i Västanfors socken. Det är en tidigare bruksort med flera hyttområden och många gruvhål som minner om den tidigare bergsdriften. Här finns bland annat Västanfors kyrka och järnvägsstationen Fagersta C. Historik Vid Kolbäcksån etablerade sig redan på sena medeltiden bergmansbyn Aspbenning (Aspebøning) på sjön Stora Aspens norra strand, vilken är ursprunget till dagens Västanfors. På 1300-talet och långt inpå 1400-talet ägdes området med dåvarande byn Fors av riddaren Nils Bosson av Natt och Dag-släkten. Västanfors bruk med herrgård anlades 1611 på den västra stranden (Väster om forsen, därav namnet). Socknen kom till 1642 och fick sitt namn efter Västanfors herrgård. Sedan 1600-talet har brukspatroner med anknytning till Västanfors hytta bott och verkat här. Hyttan revs i slutet av 1920-talet och då flyttades verksamheten till Fagersta Bruk. Västanfors ingick mellan 25 november 1927 och 1944 i Västanfors municipalsamhälle i Västanfors landskommun, vilken 1944 tillsammans med municipalsamhället ombildades till Fagersta stad. Idrott Idrottsföreningen Västanfors IF har starka band till bandy, med 32 säsonger i högsta serien och ett svenskt mästerskap 1954. Laget håller till på idrottsplatsen Västanfors IP. Kända personer Manusförfattaren och skådespelaren Rune Lindström föddes år 1916 i Västanfors. Hans minne hedras i Rune Lindström-museet. Även författaren Lennart Hellsing är född i Västanfors. Bildgalleri Se även Västanforsområdet, som är en del av Ekomuseum Bergslagen. Västanfors gamla kraftstation, som är ett byggnadsminne. Källor Noter
Orsa Church

Orsa Church (Swedish: Orsa kyrka) is a church of the Diocese of Västerås. It is located in the center of Orsa, Sweden. History The 1st stone church was built during the 13th century and maybe it replaced an old stave church. Around 1300 the church was built out in east direction and then maybe the sacristy came. In the middle of the 14th century the church was beamed out to the present beam. In the end of the 15th century it was built out to the present size, except the choir. In 1607 they planned to build the bell tower at the western part of the church, and it was finished in 1639, but demolished and replaced by a new tower which was built in 1853, according to drawings by architect Ludvig Hawerman. The present choirs came when the church was rebuilt 1752–55. In 1979 the church was restored; the roof was rebuilt and a little museum was built in one of the tower rooms. The fore part of the floor was replaced by new limestone floor and the rest of the floor is made of sandstone from Orsa. At the restoration they found remains of two old floors made of stone and brick. Sources Orsa Church on Svenska kyrkan's website [1]
Orsa kyrka

Orsa kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Orsa församling i Västerås stift. Kyrkan ligger centralt i Orsa samhälle. Kyrkobyggnaden Första stenkyrkan uppfördes på 1200-talet och ersatte troligen en stavkyrka av trä. Omkring 1300 förlängdes kyrkan åt öster och då tillkom troligen sakristian. Vid en inventering av kyrkans taklag hittades sprättäljda virkesdelar som kan vara från tiden kring 1300 då sakristian byggdes. Vid 1300-talets mitt breddades kyrkan till sin nuvarande bredd. Vid slutet av 1400-talet utökades kyrkan till sin nuvarande storlek, bortsett från koret. 1607 lades grunden till ett kyrktorn vid västra sidan, men först 1639 färdigställdes tornet. Nuvarande femkantiga kor tillkom vid en ombyggnad 1752 - 1755 under ledning av byggmästare Petter Schulzberg från Västerås. Nuvarande kyrktorn uppfördes 1853 efter ritningar av arkitekt Ludvig Hawerman. Tidigare torn från 1639 revs eftersom dess konstruktion var bristfällig. Rester av ursprungliga 1200-talskyrkan finns kvar i nordvästra hörnet. 1979 genomfördes en stor restaurering då yttertaket lades om och ett litet museum inrättades i ett av tornrummen. I främre delen av kyrkan lades ett nytt kalkstensgolv. Övriga golvet är av sandsten från Orsa. Vid restaureringen fann man lämningar av två äldre golv, ett av sten och ett av tegel. Den befintliga takkonstruktionen uppskattas vara från 1700- eller 1800-talet. Inventarier Triumfkrucifixet är ett nordtyskt arbete daterat till senare delen av 1300-talet. Dopfunten göts 1531. Dess fot har skulpterade drak- och hästhuvuden. I sakristian finns en brudstol från 1600-talet tillsammans med andra möbler från samma tid. En sockenkista med järnbeslag är från 1500-talet. Kistan har tre lås och ring med drakhuvud. I vapenhuset hänger en kyrkklocka gjuten 1531 och samtida med dopfunten. Klockan ersatte en kyrkklocka som Gustav Vasa beslagtog. I tornet hänger tre klockor, gjutna år 1900 av malm från äldre, medeltida klockor. Altartavlan, som köptes in 1755, är en oljemålning som skildrar Kristi himmelsfärd. Samtidigt skänktes två medeltida altarskåp till det kapell som föregick Skattunge kyrka. Orgel Den 12 mars 1631 står det att ett orgelverk är förlorat och 1683 nämns det att orgelverket är borta. Orgeln på läktaren är byggd av Åkerman & Lund 1942, men innehåller flera stämmor från 1878 och 1916 års orglar. Fasaden är från 1916 men utbyggd på sidorna 1942. Tre fria kombinationer, Tutti, MF, Aut. ped.växel, rörv. från, 16' från, registercresc. Kororgeln är tillverkad av Frederiksborg Orgelbyggeri och kom till kyrkan vid restaureringen 1979. Galleri Referenser Noter Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 279, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Tore Östluind, Några blad ur Orsa kyrkas historia, Orsa 1979 Webbkällor Orsa församling Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Wikimedia Commons har media som rör Orsa kyrka.
Björlings gletsjer

Björlings gletsjer er en gletsjer (svensk: glaciär) i Kebnekaise-bjergkæden i Kiruna kommune som ligger på Kebnekaises skråninger nedenfor Kebnekaises sydtop. Gletsjeren går ned mod Kitteldalen. Björlings gletsjerer opkaldt efter Johan Alfred Björling som besteg Sydtoppen via, det nuværende Västra leden. Bræen har et areal på 1,47 km², en maksimaltykkelse på 225 m, en gennemsnitsdybde på 94 m, og en volumen på 139 km³. Galleri
Björlings glaciär

Björlings glaciär är en glaciär i sydöstra kanten av Kebnekaisemassivet i Kiruna kommun. Den ligger på Kebnetjåkkas sluttningar nedanför Kebnekaises sydtopp. Dess tunga går ner mot Kitteldalen. Glaciären är ungefär 1,6 kvadratkilometer stor och har ett högsta djup på 225 meter. Björlings glaciär är uppkallad efter Johan Alfred Björling, som den 19 juli 1889 tillsammans med Axel Hultman och en till kamrat besteg Sydtoppen via nuvarande Västra leden. Källor Om Björlings glaciär på Stockholms universitets webbplats
Vuoggatjålmjaure

Vuoggatjålmjaure (eller Vuoggatjålmjávrre) är en sjö utanför Vuoggatjålme i Arjeplogs kommun i Lappland som ingår i Skellefteälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 7,18 kvadratkilometer och ligger 478,1 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Skellefteälven. Vuoggatjålmejaure ligger nästan mitt på polcirkeln. Delavrinningsområde Vuoggatjålmjaure ingår i delavrinningsområde (738735-152342) som SMHI kallar för Utloppet av Vuoggatjålmjaure. Medelhöjden är 554 meter över havet och ytan är 27,46 kvadratkilometer. Räknas de 37 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 651,27 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Skellefteälven mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent). Avrinningsområdet har 7,33 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 26,7 procent. Se även Lista över insjöar i Arjeplogs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Vuoggatjålmjaure på VISS
Estació central d'Umeå

L'Estació central d'Umeå (Umeå centralstation o Umeå C en suec) és una estació de ferrocarril d'Umeå (Suècia). L'estació va ser dissenyada per l'arquitecte Folke Zettervall i construïda entre 1895 i 1896. En 2001 va ser declarada byggnadsminne, o monument del patrimoni nacional suec. L'àrea en la qual es troba l'estació es va començar a remodelar en juliol de 2010. L'estació va estar tancada des del 7 d'agost de 2010 fins a l'1 de juny de 2011, i mentrestant, els serveis ferroviaris van passar a la nova Estació d'Umeå Est. Referències
Umeå centralstation

Umeå centralstation (svensk: Umeå centralstation eller svensk: Umeå C) er en jernbanestation i Umeå, ved Järnvägsallén i den nordlige del af Umeå centrum. Stationen er hovedbanegård i Umeå. Stationen trafikeres af Norrtågs regionaltog samt fra og med september 2011 også SJ ABs nattog til og fra det sydlige Sverige. Stationen var den eneste til passagerertrafik i Umeå frem til Botniabanan blev indviet i sommeren 2010 hvor en ny station, Umeå östra station, blev taget i brug. Inden Botniabanan blev indviet vendte nattogene på Umeå centralstation men den er nu en gennemgangsstation. Tog fra syd ankommer via. den østlige stationen og går mod vest til Vännäs hvorefter de vender mod nord igen. Ombygning i 2010–2013 På grund af bygningen af Botniabanan blev Umeå centralstation ombygget og en ny gang- og cykeltunnel blev bygget, tilmed nye perroner (455 meter på stationssiden og 175 meter på Hagasiden), nye perronforbindelser og nye støjskærme. Arbejdet påbegyndtes i løbet af juli måned 2010 og i november 2012 blev sporarealet, perronerne og gang- og cykeltunnelen indviet. Ombygningen af Järnvägstorget og Bangatan bliver afsluttet i løbet af sommeren eller efteråret 2013. Ombygningen af stationen var et resultat af forbindelsen med Botniabanan, men det var også på grund af flytningen af godsbanegården til industriområdet Västerslätt. Jernhusen sørgede da også for at renovere og ombygge stationsbygningen imens de andre byggerier fandt sted. Fra sommeren 2010 blev centralstationen lukket og al trafik passerede forbi til Umeå östra station, men den 15. august 2011 blev centralstationen genåbnet for persontrafik. Bygningen Jernbanestationen, som blev tegnet af arkitekten Folke Zettervall, blev opført i 1895-96 inden der blev lagt jernbanespor fra Vännäs til Umeå, og bygningen blev placeret som en pendant til det dengang nyopførte Rådhus, i den sydlige ende af Rådhusesplanaden. Foran stationsbygningen blev Järnvägstorget udformet efter parisisk forbillede som en halv stjerneplads, med gader der stråler ud i flere retninger. Stationshuset blev erklæret for byggnadsminne i 2001. Galleri Kilder Eksterne henvisninger Bilder från hösten 2011, med persontrafiken igång igen Arkiveret 24. september 2015 hos Wayback Machine
Umeå Central Station

Umeå Central Station (Swedish: Umeå centralstation or Umeå C) is a railway station in Umeå, Sweden. The station was the sole station serving Umeå until the opening of Umeå East Station in 2010. Renovation of Central station was completed the following year. History The station was designed by architect Folke Zettervall and built 1895–96. In 2001, it was declared a listed building. With the construction of the Bothnia Line, Umeå Central Station was rebuilt from July 2010 until November 2012, with a new pedestrian and bicycle tunnel built under the tracks. A new 175 metre long platform was built on the north (Haga) side of the station and the existing platform on the south (city centre) side of the station was extended to 455 meters. The station building was renovated at the same time. The adjacent Järnvägstorget and Bangatan were renovated in 2013. Services Umeå Central station is the terminus for up to four daily high-speed trains to and from Stockholm Central Station, operated by SJ AB Bombardier Regina X55 trains. SJ also operate a daily night train, with portions to Stockholm and Gothenburg which separate/join in Sundsvall. In December 2020, Vy Tåg assumed operation of the Swedish Transport Administration state-supported night trains between Stockholm and Norrland, for a period of four years. Two Vy night trains call at Umeå in each direction every day: one between Narvik, Kiruna and Stockholm and one between Luleå and Stockholm. Norrtåg provide local and regional rail services south towards Sundsvall, west towards Vännäs (until 2010, the original railway junction between Umeå and the Main Line Through Upper Norrland), north west towards Lycksele and north towards Boden, Luleå and Haparanda. Photo gallery References
Estación central de Umeå

La Estación central de Umeå (Umeå centralstation o Umeå C en sueco) es una estación de ferrocarril en Umeå (Suecia). La estación fue diseñada por el arquitecto Folke Zettervall y construida entre 1895 y 1896.​ En 2001 fue declarada como byggnadsminne, o monumento del patrimonio nacional sueco.​ El área en la que se encuentra la estación empezó a remodelarse en julio de 2010.​ La estación estuvo cerrada del 7 de agosto de 2010 al 1 de junio de 2011, y mientras tanto los servicios ferroviarios pasaron a la nueva Estación de Umeå Este.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estación central de Umeå.