NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Skegrie kyrka

Skegrie kyrka är en kyrkobyggnad i Skegrie ungefär 8 kilometer nordväst om Trelleborg. Den tillhör Hammarlövs församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes i slutet av 1100-talet. Det som återstår från 1100-talet är koret och delar av långhuset. År 1844 gjordes en omfattande ombyggnad av Carl Georg Brunius då bland annat västtornet tillkom. År 1871 gjordes ytterligare förändringar. Inventarier Nattvardskalken är i förgyllt silver och från 1500-talets början. Predikstolen kom till år 1611. Dopfunten är i ek och tillverkad 1661. I kyrkan finns även tennljusstakar från 1600-talets början. Orgel 1857 byggde Johan Lambert Larsson, Ystad en orgel med 6 stämmor. 1922 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 13 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1982 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark och är en mekanisk orgel. Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skegrie kyrka. Trelleborgs kommun - Skegrie kyrka
Skene kyrka

Skene kyrka är en kyrkobyggnad i Skene i Marks kommun. Den tillhör Örby-Skene församling i Göteborgs stift. Historia Kyrkan i moderförsamlingen Örby ligger på den andra sidan av Viskan. När textilindustrin expanderade och folkmängden i Skene ökade behövde samhället en egen kyrka. Kyrkobyggnaden Kyrkan ritades av arkitekt Sigfrid Ericson. Byggandet pågick 1919-1922 och kyrkan invigdes den 22 september 1922 av biskop E.H. Rodhe. Den ingår i en grupp om tre med samma formspråk som Ericson ritade. De andra två är Nissaströms kyrka (1939-1940) och Kinnarumma kyrka (1940). Byggnaden har långhus och torn, som kan ge intrycket att det är en ombyggd medeltidskyrka. Man har använt naturmaterial och influenser från tidigare århundraden — främst 1700-talet. De murade fasaderna är vitputsade och taket har grå skiffertäckning på takfall och tornhus med rikt utformade tornspiror. Entré genom tornet vid långväggen. Interiör med mittgång och fasta bänkkvarter. Koret är rymligt och utbyggt med altaret mot östväggen. Sakristian är utbyggd på nordsidan med uppgång till predikstolen. Kyrkan genomgick en genomgripande invändig restaurering 1976–1977 med bland annat nytt golv och nya bänkar. Inventarier Innertaket har målningar som illustrerar Jesu jordeliv. De är utförda av Arvid Jorm och Nils Wedel, efter skisser av John Hedæus. För ritningarna till kyrkans fasta inredning (bänkar, predikstol, altarring, altarbord, orgelfasad, psalmnummertavlor och dopfunt) svarade Sigfrid Ericson. Ritningarna till altaruppsatsen godkändes först 1942 och den utfördes 1944 av skulptören John Björk från Göteborg. En ny dopfunt tillkom 1968. 1972 invigdes nya kyrkklockor. Vid restaureringen 1977 utfördes ett nytt altare av trä. En ny altarring tillkom då också. Orgel I samband med 1977 års restaurering tillkom även en ny orgel, byggd av Tostareds Kyrkorgelfabrik, som invigdes av kontraktsprost Erik Nordblom. Referenser Illerstad, Lennart (1993). Nya svenska kyrkor. Del 2, Götaland. Rapport / Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer, 0348-6826 0348-6826. Stockholm: Riksantikvarieämbetet. sid. 216. Libris 5g5r3cvb30lmbdxl. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:raa:diva-5534 Mellgren, Maria (2009). Kyrkor i Göteborgs stift : rapport över kyrkobyggnadsinventering och karakterisering 2001-2007. Göteborgs stifts skriftserie, 1402-5329 ; 2009:1. Göteborg: Göteborgs stift. sid. 78-79. Libris 11485399. ISBN 9197431680 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 520. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Örby-Skene församling Webblänkar Skene kyrka Kringla
Skephults kyrka

Skephults kyrka är en kyrkobyggnad i kyrkbyn Skephult i Marks kommun. Den tillhör sedan 2024 Kinna-Fritsla församling (före 2010 Skephults församling) i Göteborgs stift. Historia På samma plats där nuvarande kyrka ligger fanns en mindre träkyrka av okänd ålder. Den var 16 x 8 meter och 3,3 meter hög och hade plats för 300 personer. Det fanns även en klockstapel uppförd 1725. Enligt ett syneprotokoll 1841 var hela anläggningen förfallen. Bevarade inventarier från 1300- och 1400-talet tyder på att det funnits kyrka i socknen så tidigt. Kyrkobyggnaden Nuvarande träkyrka uppfördes i sin helhet 1844 av byggmästare Johannes Pettersson. Förebilden var Ambjörnarps kyrka som uppfördes 1840 av samma byggmästare. Salkyrkan är i nyklassicistisk stil och har en stomme av liggtimmer. Ytterväggarna är klädda med vitmålad locklistpanel och genombryts av stora rundbågiga fönster. Kyrkan består av ett långhus med femsidigt kor i öster. Vid långhusets västra sida finns ett kyrktorn med ingång och norr om koret finns en vidbyggd sakristia. Byggnaden vilar på en huggen stensockel som under senare tid har blivit putsad. Yttertaket är unikt i stiftet, då det har kvar sin ursprungliga stickspåntäckning. Interiören är väl bibehållen. Golvet omlades 1924 varvid de gamla plankorna fick ligga kvar. Bänkinredningen har kvar sin slutna karaktär, trots ombyggnad och gavlarna har utskurna pilastermotiv. Inventarier Dopfunt av sandsten tillverkad under 1300-talet i en del. Höjd: 60 cm. Cuppan är cylindrisk och rundad nedåt samt avslutas med en dubbel vulst. På randen finns en flathuggen repstav. Livet har ornamentik i form av sju arkader med vida rundbågar. I sex av dem finns konturhuggna växtornament och i den sjunde profilen av ett ansikte i siluett med en luva. Denna ornamentik kan mycket väl vara tillkommen i senare tid. Det finns ett stort centralt uttömningshål. Relativt välbevarad, men försedd med sentida påmålning. Funten är helt unik i området. Stenfunten vilar på en rund fot av trä. Krucifix som man tror är utfört av en italiensk konstnär. Mässhake från 1400-talet. Predikstolen är tillverkad av Johannes Andersson i Mjöbäck. Kyrkan har två senmedeltida klockor utan inskrifter. Bilder Källor Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 172-173. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Mellgren, Maria (2009). Kyrkor i Göteborgs stift : rapport över kyrkobyggnadsinventering och karakterisering 2001-2007. Göteborgs stifts skriftserie, 1402-5329 ; 2009:1. Göteborg: Göteborgs stift. Libris 11485399. ISBN 9197431680 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 558. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skephults kyrka.
Skepparslövs kyrka

Skepparslövs kyrka eller Sankt Petri kyrka är en kyrkobyggnad i Skepparslöv. Den är församlingskyrka i Vä-Skepparslövs församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Nuvarande kyrka har en medeltida föregångare från 1100-talet som revs i början av 1840-talet. Endast tornet finns bevarat från förra kyrkan. 1841 till 1843 uppfördes en ny kyrka i nyklassicistisk stil efter ritningar av Fredrik Wilhelm Scholander. 27 augusti 1843 ägde invigningen rum. 1928 och 1968 restaurerades kyrkan. Inventarier Från gamla kyrkan finns en dopfunt gjord av sandsten i romansk stil. Kyrkans nattvardssilver, kalk och patén, köptes in från Råbelövs församling på 1830-talet. En silverbrudkrona tillverkades i Vä 1597 av Hans Klaussön. Numera finns kronan i Kristianstads Länsmuseum. Mässhake från 1600-talet. Orgel 1879 byggde Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 18 stämmor, 1 pedal och ett "öfwerwerk". Avsyning skedde 18 september 1879. 1950 byggde Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstad en orgel med 24 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1981 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Orgeln har en cymbelstjärna. Bilder Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Noter Externa länkar Vä - Skepparslövs pastorat Demografisk Databas Södra Sverige Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Wikimedia Commons har media som rör Skepparslövs kyrka.
Skepplanda församling

Skepplanda församling var en församling i Göteborgs stift och i Ale kommun. Församlingen uppgick 2010 i Skepplanda-Hålanda församling i ett pastorat som benämns Skepplanda pastorat. Administrativ historik Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen var till 1864 moderförsamling i pastoratet Skepplanda och Hålanda som även omfattade Tunge och (Ale-)Skövde församlingar från 1545 samt Sankt Peders församling mellan 1545 och 1575 samt från 1660. Från 1864 till 2010 var församlingen moderförsamling i pastoratet Skepplanda, Sankt Peder och Tunge som från 1962 åter omfattade även Ale-Skövde och Hålanda församlingar. Församlingen uppgick 2010 i Skepplanda-Hålanda församling. Kyrkobyggnader Skepplanda kyrka Se även Skepplanda socken Källor Fotnoter
Skeppnans naturreservat

Skeppnans naturreservat ligger strax söder om sjön Öran och inom Hanvedens skogsområde i Västerhaninge socken i Haninge kommun på Södertörn i Södermanland (Stockholms län). Reservatet på 56 hektar skogs- och våtmark bildades sommaren 2011. Skeppnan, som består av ett avlångt myrstråk, är Örans avvattningsområde, vilket sträcker sig uppifrån sjöns södra ände ned till Lugnet, en mindre ort i Västerhaninge. Förr i tiden var Skeppnan uppdämd vid sitt södra utflöde och där i det skvalpande vattnet syns ännu rester efter dessa stenlagda murar. Forsen vid fördämningen är tidvis ett tillhåll för strömstare. Vattnet reglerades för att det skulle räcka till alla de tvätterier som i förra seklets början låg längre ner utmed flödet, samt för att vara vattenresurs till den kvarn som låg vid Jacobsdal och Hällfors. Naturen i reservatets inre del består av en orörd och förvildad våtmark där det förutom täta, ogenomträngliga vassar även finns inslag av öppna, blanka vattenytor. Bland växterna syns rikligt med gungfly, pors och skvattram, likaså kan den sällsynta rylen förekomma i ett par smärre lokaler. I ytterkanterna bildas mossar med lågvuxna tallar i form av gammelskog, vilket är en förutsättning så vissa arter bland trädsvamp, mossor och lavar ska kunna överleva. Källor Haninge kommuns fritidskarta med tillhörande text från 1989 Haninge idag. Nr. 2-2011. Haninge kommuns tidning Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skeppnans naturreservat. Skeppnan, Länsstyrelsen i Stockholms län
Skeppsbron 18

Skeppsbron 18 är en byggnad i kvarteret Diana vid Skeppsbron 18 i Stockholm. Byggnaden skapades åren 1909-1910 av arkitektfirman Hagström & Ekman för grosshandlaren K Lundström. Huvudbyggmästare var Per Sundahl med assistans av byggmästare August Nilsson. Den höga byggnaden ersatte ett välbevarat 1700-talspalats, som hade byggts 1744 för konsul Johan Clason och såldes av dennes son till Christian Hebbe d.y. på 1760-talet. Byggnaden kallades då "Clason-Hebbeska huset". Gestaltningen är i nybarock med avrundade hörn och ett tvåvåningsburspråk som bärs upp av en fartygsstäv, skulpterad i sandsten. Taket är täckt med glaserat taktegel och utförd som ett så kallat pyramidtak, på toppen finns en glob. Fasaden är formgiven i finhuggen sandsten, vars höga pilastrar förstärker byggnadens höjdverkan. Hagström & Ekmans arkitektur påminner om en annan byggnad som ligger på Strandvägen 7 i Stockholm och som tillkom ungefär samtidigt. Byggnaden på Strandvägen har samma arkitekter och var Kinneviks kontor innan de flyttade till Skeppsbron. Bankaktiebolaget Stockholm-Öfre Norrland skaffade sig ett avdelningskontor på Skeppsbron 18. Genom en fusion övertogs huset därefter av Stockholms Handelsbank (senare Svenska Handelsbanken) som disponerade husets bankhall fram till 1970-talet. Numera har Kinnevik AB sina lokaler i byggnaden. Företaget placerar sedan 1996 varje år Stockholms största julgran utanför sitt kontor på Skeppsbrokajen. Det påstås att den till och med är världens största julgran. Referenser Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1981). Bankbyggande i Sverige. Stockholm: Liber Förlag. sid. 438. Libris 7260267. ISBN 91-38-05745-X Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skeppsbron 18.
Skeppsbron 44

Skeppsbron 44 är ett kontorshus i kvarteret Narcissus på Skeppsbron 44 i Gamla stan i centrala Stockholm. I bottenvåningen huserar den anrika ölhallen Zum Franziskaner. Historik Huset stod färdigt 1910 och är beläget mellan Södra Bankogränd och Norra Dryckesgränd. Det byggdes för direktör Carl Smitt efter ritningar av arkitekt Fredrik Dahlberg (1857-1932) och ersatte en äldre byggnad känd som Levertinska huset efter med.dr. Jacob Levertin (1810-1887) som var ägare till huset. Det var en lägre fyravåningsbyggnad uppförd 1622 för brukspatron Antoni Boijs. Nuvarande byggnad uppfördes i en för tiden modern stålskelettkonstruktion som skruvades och nitades ihop. Konstruktören var civilingenjör Fritz Söderbergh. I husets bottenvåning inrättades lokaler för en av Stockholms äldsta restauranger, Zum Franziskaner, som har funnits på platsen sedan 1600-talet och även hade sina utrymmen i det hus som revs 1908. Restauranglokalen bevarar också värdefulla jugendinredningar. Den mörkröda kulören är genomgående i fasadens puts och i den höga sandstenssockeln. Huvudentren är centrerad på framsidan och ovanför sitter ett burspråk, en karnap, på vilkens konsol en maskaron i form av en hanrej är placerad. Under maskaronen sitter något som ser ut som ett kvinnosköte. Hanrejen på Skeppsbron 44 blev ett stopp på en stadsvandring komponerad av Katarina Bonnevier, doktor i arkitektur som specialiserat sig på att analysera arkitektur ur ett queerfeministiskt perspektiv. Det höga pyramidtaket är täckt med glaserat taktegel och kröns av en glob i koppar, som bärs upp av fyra delfiner. Husets trapphus innehåller kulturhistoriskt värdefulla venetianska fönster- och väggmålningar av Georg Pauli. Skeppsbron 44 har getts en blå klassificering av Stockholms stadsmuseum, vilket innebär att byggnadens kulturhistoriska värde motsvarar fordringarna för byggnadsminnen i Kulturmiljölagen. Kulturminneslagen är den starkaste lag som finns i Sverige för skydd av kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Arkitektritningar från 1907 och 1911 Referenser Tryckta källor Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 40. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift. Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. Libris 1445167 Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: AWE/Geber. sid. 26. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skeppsbron 44. Skeppsbron 44 i Google Street View
Skeppsbron 8

Skeppsbron 8 är en kulturhistoriskt värdefull före detta bankfastighet belägen i Kvarteret Bootes vid Skeppsbron i Stockholm. Byggnaden är ritad av arkitekt Erik Josephson och uppförd 1901–1902 som huvudkontor för Mälareprovinsernas Enskilda Bank. Historik På denna plats fanns fram till 1901 ett lägre hus med samma utseende som den bevarade grannbyggnaden (Wittmarckska huset). Det var ett handelshus som ägdes på 1600-talets slut av köpmannen Erik Kadou och kallades Kadous hus. Fasaden är utförd i röd Orsa-sandsten och gestaltad som ett nederländskt gavelhus i barock med en högt uppstickande volutgavel. Huset är smalt och högt och reser sig över grannbyggnaderna. I portalöverstycket avbildas Jonas Alströmers huvud i allvarlig min och med Mercurius bevingade hatt på huvudet. I huset finns gipsavgjutningar på de portaler som fanns här på tidigare byggnader. Huset har ombyggts 1928 och grundförstärkts 1973. Referenser Källor Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift. Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. sid. 523. Libris 1445167 Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skeppsbron 8.
Skepptuna Church

Skepptuna Church (Swedish: Skepptuna kyrka) is a medieval Lutheran church in the Archdiocese of Uppsala in Stockholm County, Sweden. History There is evidence in the form of a runestone (rune inscription U 358) that there have been Christian people in the area since at least the early 11th century. The oldest part of the church however dates from the early 13th century. It was continuously expanded throughout the Middle Ages and received its present look during the 15th century. In 1776, the tower spire was found to have started to rot and was exchanged for the present one. Since then the church has remained largely unaltered. A renovation of the church was carried out in 1907, when a number of frescos were also rediscovered and restored. Architecture The church is built of roughly hewn stone blocks, with additions made by brick. The most noteworthy part of the exterior is the fine Brick Gothic tower, probably inspired by the nearby Uppsala Cathedral, which was at the time of the construction of Skepptuna Church's relatively new tower (c. 1400 – 1450). Inside, the church is whitewashed save for a few fragments of medieval frescos. The church's altarpiece is a Northern Renaissance piece, made in the atelier of Flemish sculptor Jan Borman (c. 1479-1520). A medieval wooden sculpture depicting Thomas Becket, made in the atelier of Bernt Notke (c. 1440-1509), formerly also belonged to the church but is today on display at the Swedish History Museum. Gallery References External links Media related to Skepptuna Church at Wikimedia Commons Official site (in Swedish)
Skeviks grotta

Skeviks grotta eller Skeviksgrottan är en istidslämning, en förkastningsspricka, på Ormingelandet i Värmdö kommun drygt två km norr om Gustavsbergs porslinsindustri. Beskrivning Området utgörs dels av en vertikal brant av Klosterberget (varifrån man har en milsvid utsikt) och dels av stora stenbumlingar som bildar en grottliknande formation. Inne i grottan växer några almar och alar. Två stigar leder in i utrymmet från var sitt håll. I egentlig bemärkelse är formationen ingen grotta, då den inte är sluten. Istället har ett par enorma klippblock slitits loss från urberget av inlandsisen, varvid ett stort utomhusrum bildats mellan dem och en lodrät bergvägg på ca 30 meter, avskilt från omgivningen. Rummets väggar är alltså av sten, medan "taket" består av al- och almkronor omväxlande med en framskymtande himmel. Böneplats Under 1700-talets mitt användes "grottan" som gudstjänstlokal för en religiös sekt, de så kallade Skevikarna. Samfundet bildades av två finska prästsöner, Jakob och Erik Eriksson. De förkastade kyrkans ritualer och blev dömda till landsflykt. I elva år drev de runt i Europa innan de fann en fristad på Skeviks gård. Enligt traditionen förkunnade de sin lära nere i Skeviksgrottan. Naturminne Skeviks grotta har använts som inspelningsplats i filmen "Sjunde inseglet" I slutet av 1960-talet byggdes en liten träläktare som bland annat användes som teaterscen. Läktaren är numera borta. Den lodräta bergväggen används flitigt av bergsklättrare. På de två stora klippblocken växer rikligt av mossor. Sedan 1960 är grottan skyddad som naturminne. Källor Naturminnen i Stockholms län Bevarandeplan för Natura 2000-område Grottor i Stockholms län. Noter Vidare läsning Alfred Kämpe (1924). Främlingarna på Skevik. Uppsala: Lindblad
Skillingaryds kyrka

Skillingaryds kyrka en kyrkobyggnad som tillhör Skillingaryds församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i samhället Skillingaryd i Vaggeryds kommun. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes 1941 efter ritningar av arkitekt Paul Boberg och skulle enligt ursprungsplanerna användas som församlingshem. Men byggnaden invigdes till kyrka andra söndagen i advent 1941 av biskop Yngve Brilioth. En renovering av kyrkan genomfördes 1981. I koret finns en al secco-målning utförd av konstnär Torsten Hjelm. Målningen utfördes 1941 och genomgick därefter en del förändringar. Sitt slutliga utseende fick målningen 1981 genom samme konstnär. Målningen visar Jesu missionsbefallning. Inventarier Nuvarande altare invigdes 1992. Altaret är byggt av lutad furu som har såpbehandlats. Ritningarna är gjorda av möbelarkitekt Nils-Göran Gustafsson, Skillingaryd. Dopfunten av ek är tillverkad av bildhuggare Erik Sand i Strängnäs. 1942 invigdes funten. Tillhörande dopskål av silver är smidd 1942 av silversmed Oskar Arnold Karlström. Ett votivskepp hänger över ingången till sakristian. Skeppet är tillverkat av Konrad Walther och överlämnades till kyrkan 1981. Orgel Läktarorgeln är byggd 1950 av John Grönvall orgelbyggeri, Lilla Edet. Orgeln är pneumatisk och har fria och fasta kombinationer. För orgeln finns även en registersvällare. I koret finns en orgel med 18 stämmor och två manualer. Orgeln är byggd av Västbo Orgelbyggeri och invigd 1991. Tidigare läktarorgel är tagen ur bruk. Bilder Referenser Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Sörensen, Mattias (2006). Skillingaryds kyrka: Tofteryds församling i Vaggeryds kommun, Jönköpings län, Växjö stift : kulturhistorisk karakterisering och bedömning. Jönköping: Jönköpings läns museum Jönköpings läns museum, rapport www.skillingaryd.nu Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Wikimedia Commons har media som rör Skillingaryds kyrka.