NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Schloss Sofiero

Schloss Sofiero, kurz Sofiero, liegt im südschwedischen Schonen, 5 km nördlich von Helsingborg. Sofiero wurde 1864 als Sommerwohnsitz für Prinz Oskar und seine Gemahlin Sophia von Nassau errichtet. Der Name ist abgeleitet aus Sofie-Ro, schwedisch für Sophies Ruhe-Ort. Das anfangs einstöckige Gebäude erhielt seine heutige Form zwischen 1874 und 1876. Der spätere König Oskar II. schenkte es 1905 seinem ältesten Enkel Prinz Gustav Adolf zur Hochzeit. Gustav Adolf und seine erste Frau Margarete waren es, die den Garten in seiner heutigen Form planten und gestalteten. 1907 pflanzten sie den ersten Rhododendron, den Grundstock einer in Europa einzigartigen Sammlung von 10.000 Pflanzen in 300 Arten. Während im oberen Teil des Geländes verschiedene Themengärten und zeitgenössische Skulpturen dominieren, erstrecken sich die Rhododendren im unteren Teil durch ein künstlich geschaffenes Flusstal bis zum Öresund. Nach dem Tod Gustav Adolfs 1973 fiel Sofiero an die Gemeinde Helsingborg. Heute sind im Schloss ein Museum, ein Restaurant und ein Café untergebracht. Weblinks Website des Schlosses (schwedisch)
Sofiero Palace

Sofiero Palace, or just Sofiero (Swedish: "Sofiero slott", or just "Sofiero"), in Helsingborg Municipality, Scania, was one of the Swedish royal family's country mansions, located 5 kilometres (3.1 mi) north of Helsingborg. It was originally a Scanian farm called Skabelycke, bought in 1864 by Prince Oscar of Sweden and his wife Sophia of Nassau. The first one-story palace was completed in 1865. It was expanded to its current size between 1874 and 1876, after Prince Oscar had been crowned King Oscar II of Sweden and Norway. History In 1905, Oscar II's grandson Prince Gustaf Adolf, future King Gustaf VI Adolf, and his wife, Crown Princess Margaret, received the palace as a wedding gift. They renovated the palace and started the large rhododendron garden for which the palace is known today. Prince Gustaf Adolf become king in 1950, and until 1973 Sofiero was his and his second wife Lady Louise Mountbatten's official summer residence. It was supposedly the King's favorite place and upon his death, which occurred in Helsingborg, he left Sofiero to the city of Helsingborg so that the general public could enjoy it as much as he had. Today A bus connection leaves several times an hour during peak hours from Helsingborg. The main attraction today is the very large gardens with a wide range of local (and other) plant life, stretching to the shore of Öresund. The Rhododendrons are especially noteworthy, consisting of almost 500 different varieties. The park also holds a small collection of modern art. During the summer the large grass areas are sometimes used for large outdoor concerts with national as well as international stars such as Bob Dylan, Bryan Adams, James Brown and Norah Jones. The former royal palace itself is today used as restaurant, cafe and at times as a gallery. A brand of beer owned by Kopparbergs Brewery is named "Sofiero". See also Helsingborg References External links Sofiero - official site Media related to Sofiero at Wikimedia Commons
Castillo de Sofiero

El castillo de Sofiero se halla en el municipio de Helsingborg, Escania, Suecia. Actualmente funciona como restaurante, cafetería y en ocasiones como galería de arte. Debe su nombre a la reina Sofía de Suecia y Noruega. Fue una de las residencias de la familia real sueca. Originalmente fue construido en 1864 por los entonces príncipes Óscar y Sofía, siendo agrandado cuando éstos se convirtieron en reyes. En 1905 el castillo fue otorgado como regalo de bodas por Óscar II a su nieto el príncipe Gustavo Adolfo (futuro rey Gustavo VI Adolfo) y a su esposa Margarita de Connaught. Sirvió como residencia oficial de verano del rey Gustavo VI Adolfo hasta su muerte en 1973. En su testamento, el rey donó el castillo al municipio de Helsingborg. El castillo posee un parque con extensos jardines y zonas arboladas producto de la iniciativa de la princesa Margarita. Es también famosa su colección de plantas locales y exóticas, en particular la colección de Rhododendron, cultivadas por el mismo rey Gustavo VI Adolfo. Asimismo existe una pequeña colección de arte moderno. Las zonas de césped son utilizadas en ocasiones para conciertos al aire libre, tanto de estrellas suecas como internacionales.
Castelo de Sofiero

O Castelo de Sofiero (em sueco "Sofiero slott"; PRONÚNCIA), também referido apenas como "Sofiero", localiza-se junto ao estreito de Öresund, a 5 quilómetros a norte do centro da cidade de Helsingborg, província da Escânia, na Suécia. História Foi erguido em 1864 pelo então príncipe Oscar (futuro Óscar II da Suécia) e sua esposa, a princesa Sofia de Nassau (que deu o nome ao imóvel), tendo sido ampliado quando ascenderam à coroa do país (1872). Em 1905 o imóvel foi doado como presente de casamento ao neto de ambos, o príncipe Gustavo Adolfo (mais tarde Gustavo VI Adolfo da Suécia), e sua esposa, Margarida de Connaught. Serviu então como residência oficial de Verão do soberano e sua família, até à sua morte, em 1973. Em seu testamento, o monarca doou o imóvel à cidade de Helsingborg. O palácio possuiu um parque - Sofiero slottspark - com extensos jardins e bosques, fruto da iniciativa da princesa Margarida, sendo famosa a sua coleção de plantas (endémicas e exóticas), incluindo cerca de 10 mil rododendros. Os relvados são por vezes usados para concertos ao ar livre, de artistas suecos e estrangeiros, tendo recebido, por exemplo, Bob Dylan e Bryan Adams. Conta ainda com um restaurante, uma cafetaria e uma galeria com uma pequena coleção de arte moderna. Uma marca de cerveja, detida pela Kopparbergs Brewery, é denominada "Sofiero". Referências Ligações externas Página acerca de Sofiero na da Comuna de Helsingborg
Софиеру

Софиеру (швед. Sofiero) — бывший дворец шведской королевской семьи, расположенный в 5 км к северу от Хельсингборга. Изначально представлял собой хемман под названием Скабелюкке (Skabelycke), который в 1864 году был приобретён шведским кронпринцем Оскаром и его женой Софией Нассау. Строительство дворца было завершено в 1865 году. Современный вид приобрёл в 1876 году уже после восшествия Оскара на престол. История В 1905 году внук Оскара II, принц Густав Адольф, и его жена, кронпринцесса Маргарита Коннаутская, получили этот дворец в качестве свадебного подарка. Они обновили его и разбили большой сад рододендронов, благодаря которому дворец сегодня столь знаменит. Густав Адольф стал королём в 1950 году под именем Густава VI Адольфа, и Софиеру до 1973 года являлся его официальной летней резиденцией. Считалось, что он был любимым дворцом короля. Умерший в 1973 г. в монарх завещал дворец Хельсингборгу. Наши дни Автобус из Хельсингборга ходит до Софиеру несколько раз в час. Сегодня его главной достопримечательностью являются огромные сады с большим количеством местной и завезённой из других мест флоры, собранной по обеим сторонам пролива Эресунн. Стоит упомянуть и клумбы рододендронов, которых в саду более 500 видов. В парке имеется небольшая выставка современного искусства. Летом на больших травяных полянах устраиваются живые концерты на открытом воздухе, на которых выступают как местные (Пер Гессле, Gyllene Tider), так и зарубежные исполнители и группы (Боб Дилан, Брайан Адамс). Во дворце расположен ресторан и кафе, иногда его также используют как выставочную галерею. Марка пива, которую выпускает компания «Kopparbergs Brewery», называется «Софиеру». См. также Список замков и дворцов Швеции Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Софиеру Дворцовый парк Софиеру — история и современность. Фотоальбом (рус.яз.)
Палац Софіеро

Софіеро (швед. Sofiero) — колишній палац шведської королівської родини, розташований за 5 км на північ від Гельсингборга. Спочатку являв собою гемман під назвою Скабелюке (Skabelycke), який у 1864 був придбаний шведським кронпринцем Оскаром та його дружиною Софією Нассау. Будівництво палацу було завершене в 1865 році. Сучасний вигляд палац набув у 1876 році вже після сходження Оскара на престол. Історія У 1905 онук Оскара II, принц Густав Адольф, і його дружина, кронпринцеса Маргарита Коннаутська, отримали цей палац як весільний подарунок. Вони оновили його і розбили великий сад рододендронів, завдяки якому палац сьогодні настільки відомий. Густав Адольф став королем у 1950 під ім'ям Густава VI Адольфа, і Софієро до 1973 був його офіційною літньою резиденцією. Вважалося, що він був улюбленим палацом короля. Померлий у 1973 монарх заповідав палац Гельсінгборгу. Наші дні Автобус із Гельсінгборга ходить до Софіеро кілька разів на годину. Сьогодні його головною пам'яткою є величезні сади з великою кількістю місцевої та завезеної з інших місць флори, зібраної з обох боків протоки Ересунн. Варто згадати і клумби рододендронів, яких у саду понад 500 видів. Парк має невелику виставку сучасного мистецтва. Влітку на великих трав'яних галявинах влаштовуються живі концерти на відкритому повітрі, на яких виступають як місцеві (Пер Гессле, Ґилен Тідер), так і зарубіжні виконавці та гурти (Боб Ділан, Брайан Адамс). У палаці розташований ресторан та кафе, іноді його також використовують як виставкову галерею. Марка пива, яку випускає компанія Kopparbergs Brewery, називається Софіеро. Джерела Див. також Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Палац Софіеро Посилання Палацовий парк Софіеро – історія та сучасність. Фотоальбом
Sjöstadsskolan

Sjöstadsskolan är en kommunal grundskola i Södra Hammarbyhamnen i Södermalms stadsdelsområde i Stockholms kommun. Skolan öppnade höstterminen 2005 som förskola samt grundskola årskurs 1 i provisoriska lokaler vid Vävar Johans gata 7. 2007 togs en nyuppförd skolbyggnad ritad av Bo Nordström och uppförd 2006 av Sweco i bruk vid Hammarby allé 74–76 där den sedan dess är belägen som F–9 grundskola med pedagogiskt autismcentrum. Sedan 2009 även anpassad grundskola. Skolan ägs och förvaltas av SISAB. Referenser
Björkhagens skola

Björkhagens skola är en kommunal grundskola i Björkhagen i Stockholm. Skolan invigdes 1949 av Stockholms stad och ägs och förvaltas av Skolfastigheter i Stockholm. Skolan är belägen på en större tomt norr om Björkhagens centrum och Markuskyrkan och skolområdet gränsar i öster mot Nackareservatet. Arkitekt för skolan var Åke Lindqvist. Skolverksamhet Björkhagens skola är en kommunal grundskola med undervisning från förskoleklass till årskurs 9. Skolan hade 959 elever 2022 och tillhör Skarpnäck stadsdelsnämnd. På skolan finns även ett fritidshem. Byggnader Björkhagen skola består av flera byggnader som är samlade kring en skolgård. Skolgården är uppdelad i två nivåer med sparad naturmark mellan. På den nedre skolgården finns en större yta av asfalt, betongsten och grus med ytor för bollspel. Den mindre övre skolgården har en lekplats och berghäll att klättra på. Den 25 412 kvadratmeter stora tomten gränsar delvis direkt mot skogen i Nackareservatet. Sammanlagd omfattar byggnaderna 12 722 kvadratmeter. Byggnaderna uppfördes i gult tegel huvudsakligen 1946-1949 med mindre tillbyggnader i början av 1950-talet. Mindre kompletteringar med tillbyggnader för bland annat matsal och hissar har gjorts samt en större tillbyggnad i början av 2000-talet. Till anläggningen hör en fristående gymnastikhall liksom en tidigare vaktmästarbostad bestående av ett mindre hus med två lägenheter. Arkitekten Åke Lindqvist ritade flera stora skolanläggningar under decennierna efter andra världskriget. Bland annat Blackebergsskolan och Nya Elementar i Stockholm liksom den uppmärksammade Katedralskolan i Växjö. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Björkhagens skola.﻿
Dalskolan

Dalskolan är en grundskola vid Sulvägen 52 i stadsdelen Solberga i Söderort. Skolbyggnaden uppfördes 1956 efter ritningar av arkitekt Tore Moxness och inhyser sedan 2012 den fristående grundskolan Stockholm International Academy (SIA). Byggnaden Dalskolan var efter Kämpetorpsskolan och Solbergaskolan den tredje kommunala folkskolan som uppfördes på 1950-talet i den nybildade stockholmsförorten Solberga. Skoltomten (fastigheten Snabelskon 4) lades naturskön i en sänka i direkt anslutning till Solbergaskogen. Byggherre var Stockholms folkskoledirektion som anlitade arkitekt Tore Moxness att gestalta byggnaden. Av Moxness bygglovsritningar från 1955 framgår att anläggningen skulle bli betydligt större. Bara en del av den ursprungligen planerade skolbyggnaden blev utförd: en tvåvåningslänga i tegel mot norr med en putsad, något lägre tvåvånings klassrumslänga i vinkel mot öster. I en andra etapp skulle den östra längan byggas till mot söder med ytterligare en klassrumslänga i två våningar. På det viset omslöts skolgården på tre sidor med öppning mot väster och Solbergaskogen. I planerna ingick även en vaktmästarbostad som uppfördes sydost om skoltomten. En gymnastikhall i anslutning till vaktmästarbostaden förverkligades inte heller. Skolan var ursprungligen avsedd för betydligt fler elever, men underlaget minskade i takt med att befolkningen i omkringliggande bostadsområdena blev äldre varför den andra byggnadsetappen aldrig utfördes. Den delen som byggdes gav plats för 300 låg- och mellanstadieelever. På 1990-talet hade elevantalet sjunkit till 150. Interiörbilder från 1992 Verksamhet Från och med 1991 var Dalskolan med undervisning i årskurs 1–6 annexskola till Solbergaskolan. Till vinterterminen 2007 lades den kommunala verksamheten ner. Därefter hyrdes lokalerna av Centralskolan Al-Huda som fick hård kritik för att skolans lärare saknade kompetens och verksamheten inte erbjöd undervisning i samtliga obligatoriska ämnen. 2012 stängde Skolinspektionen den kritiserade Centralskolan Al-Huda. Ny hyresgäst blev Stockholm International Academy (SIA) som är en fristående grund- och förskola för 200 elever i årskurserna F–9. Se även Solbergaskolan Kämpetorpsskolan Skolhusarkitektur i Sverige Referenser Noter Källor Stadsmuseet i Stockholm, skolhusinventering: Dalskolan Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dalskolan. Officiell webbplats
Essingeskolan

Essingeskolan (ursprungligen Stora Essingens folkskola) är en kommunal grundskola belägen vid Essingestråket 24 på Stora Essingen i Stockholm. Skolhuset uppfördes 1932 efter ritningar av arkitekt Ture Rydberg. Utöver Essinge skola har även Lycée Français Saint Louis de Stockholm sina lokaler i byggnaden. I skolans lokaler inryms också en filial av Stockholms stadsdelsbibliotek. Fastigheten är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”att bebyggelsen har ett högt kulturhistoriskt värde och är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”. Skolbyggnad Väster om Essingetorget på kvarteret Essingeslätten vid Essingestråket avsattes i stadsplanen från 1931 ett större område för "allmänt ändamål". Här uppfördes 1932 Stora Essingen folkskola. Till arkitekt anlitades Ture Rydberg som kom att höra till Stockholms främsta skolhusarkitekter. Konstruktör var Looström & Gelin. Rydberg ritade en klassrumslänga i tre våningar där klassrum och ämnesrum placerades om varann i en lång rad med lärosalarna åt söder och en korridor mot norr. I väster placerade han, lätt vinklad, en flygel innehållande gymnastiksal i bottenvåningen och samlingssalen högst upp. Även samlingssalens bänkinredning ritades av Rydberg. I vinkeln lades trapphuset med halvrund fasad. Gestaltningen är tidstypisk i stram funktionalistisk stil. Anläggningen byggdes till 1937 och 1944 också efter Rydbergs ritningar. I början av 1950-talet gick där som mest 800 elever. Ytterligare ombyggnader utfördes 1972 efter ritningar av Svenska byggkonsulter. Verksamhet Essingeskolan är idag en annexskola till Klastorpsskolan med gemensam rektor och under namnet Klastorp- och Essinge skolor. Klastorpskolan är en F-3 skola (förskola till årskurs 3) med cirka 300 elever och Essingeskolan är en F-6 skola (förskola till årskurs 6) med cirka 270 elever, vilket utgör ett totalt elevantal på cirka 570 elever inom enheten. Sedan 1975 finns även Lycée Français Saint Louis de Stockholm i skolhuset. Skolan följer det franska skolsystemet och har ungefär 800 elever. Godkända gymnasieelever får den franska motsvarigheten till studentexamen och kan beroende på individuellt val även samtidigt få svensk gymnasieexamen. Bilder Referenser Noter Källor Stockholms stad: Essingeskolan, F–6, Essingestråket 24 Lycée Français Saint-Louis webbplats Stockholms stad, skolregistret: Essingeskolan. Bygglovsritningar upprättade av arkitekt Ture Rydberg i april 1944. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Essingeskolan.
Bondeska paladset

Bondeska paladset (svensk: Bondeska palatset) er et palads, der ligger i Stockholms gamle bydel Gamla stan. Det ligger ved siden af Riddarhuset, og er blandt de mest berømte eksempler fra den svenske stormagtstid (1611–1718), og det blev oprindeligt tegnet af Nicodemus Tessin den ældre og Jean De la Vallée i 1662-1667 som privat bolig for rigsskatmester Gustaf Bonde (1620–1667). Det har fået navn efter Bonde. Fra 1700-tallet og fremefter fungerede det som Stockholms rådhus, og siden 1949 har det været den svenske højesteret. På sydsiden af bygningen ligger Myntgatan og pldasen Riddarhustorget, mens stræderne Riddarhusgränd og Rådhusgränd løber på øst- og vestsiden. Referencer Eksterne henvisninger
Bondesches Palais

Das Bondesche Palais (schwedisch Bondeska palatset) ist ein Gebäude in der Altstadt von Stockholm, das zwischen 1662 und 1673 für den Reichsschatzmeister Gustaf Bonde errichtet wurde. Die Entwürfe stammten von den Architekten Nicodemus Tessin d. Ä. und Jean de la Vallée. Der Palast hat die Grundform eines „H“ und die nördlichen, zum Wasser weisenden Seitenflügel schließen einen kleinen Barockgarten ein. Das Hauptgebäude hatte ursprünglich ein Kupferdach, doch dieses wurde 1710 bei einem Brand zerstört. Als sich die ökonomische Situation der Familie Bonde verschlechterte, war diese gezwungen, den Palast erst teilweise zu vermieten und letztlich zu verkaufen. In der folgenden Zeit waren hier ein Gericht und die königliche Bibliothek untergebracht. 1730 kaufte die Stadt Stockholm den Palast und nutzte ihn über die folgenden 200 Jahre als Rathaus. Nach einem weiteren Brand im Jahre 1753 erhielt der Palast das Aussehen, welches man heute noch antrifft. Vor allem im Innern wurde viel verändert. Von den ursprünglichen inneren Einrichtungen existieren noch das Gewölbe des Kellers, verschiedene Türen und Raumdecken des Eingangsbereiches und das Schreibzimmer des Reichsschatzmeisters. Etwa um das Jahr 1940 ging der Palast in staatliches Eigentum über und wird nun vom Obersten Gerichtshof Schwedens genutzt. Der Bau hat seit 1949 den Status eines Byggnadsminne und beherbergt auch verschiedene Kunstschätze des Nationalmuseums. Weblinks Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch)
Pałac Bondego

Pałac Bondego (szw. Bondeska Palatset) – pałac w Sztokholmskiej dzielnicy Gamla stan oddany do użytku w 1673 roku. Historia Pałac zaprojektował Nicodemus Tessin Starszy dla skarbnika królewskiego Gustawa Bondego. Budowa rozpoczęła się w 1662, a skończyła w 1673 roku. Od samego początku często zmieniał właścicieli, a w latach 1710 i 1753 został zniszczony przez pożary. W 1730 budynek przeszedł na własność miasta i zaczął służyć jako ratusz. Funkcję tę pełnił do 1915, a od 1949 pełni nieprzerwanie funkcję Sądu Najwyższego.
Finnsboskogen

Finnsboskogen är ett naturreservat i Halmstads kommun i Hallands län. Området är naturskyddat sedan 2018 och är 15 hektar stort. Reservatet ligger i norra sidan av Sennans dalgång öster om tätorten Sennan och består av lövskog med inslag av ek. Källor Finnsboskogen Länsstyrelsen i Hallands län
Salvebo naturreservat

Salvebo naturreservat är ett naturreservat i Kungsbacka kommun i Hallands län. Området är naturskyddat sedan 2018 och är 14 hektar stort. Reservatet ligger söder om sjön Stora Hålevatten och omfattar kuperad terräng med en bäck och består av ekskog i rasbranter samt ek och tallskog uppe på platåerna och ek och hassel runt bäcken. Källor Salvebo naturreservat Länsstyrelsen i Hallands län
Svinamadsbäckens naturreservat

Svinamadsbäckens naturreservat är ett naturreservat i Laholms kommun i Hallands län. Området är naturskyddat sedan 2019 och är 133 hektar stort. Reservatet ligger på Hallandsåsen och består av ett våtmarksområde och alsumpskog omkring bäcken. Källor Svinamadsbäckens naturreservat Länsstyrelsen i Hallands län
Veinge pastoratskog

Veinge pastoratskog är ett naturreservat i Laholms kommun i Hallands län. Området är naturskyddat sedan 2018 och är 69 hektar stort. Reservatet ligger nordost om Veinge och omfattar ett svagt kuperat område som består av ekskog med inslag av bok, björk, asp, tall samt sumpskog och fuktstråk med klibbal och björk. Källor Veinge pastoratskog Länsstyrelsen i Hallands län
Vessinge sandhedar

Vessinge sandhedar är ett naturreservat i Laholms kommun i Hallands län. Området är naturskyddat sedan 2018 och är 20 hektar stort. Reservatet ligger väster och söder om Vessingesjön i södra delen av tätorten Veinge. Reservatet består av sandiga betesmarker. Källor Vessinge sandhedar Länsstyrelsen i Hallands län
Brantaberg-Oreberget

Brantaberg-Oreberget är ett naturreservat i Hässleholms kommun i Skåne län. Området är naturskyddat sedan 2019 och är 32 hektar stort. Det ligger på Nävlingeåsens nordsluttning strax sydväst om Vinslöv och består av bokskogar och mindre betesmarker. Källor Länsstyrelsen naturreservat Brantaberg-Oreberget
Sjunnerups naturreservat

Sjunnerups naturreservat är ett naturreservat i Höörs kommun i Skåne län. Området är naturskyddat sedan 2019 och är 19 hektar stort. Det ligger norr om Höör och består av äldre blandädellövskog, med stort inslag av bok samt ek, björk, asp, tall och hassel. Källor Länsstyrelsen Sjunnerups naturreservat Noter