NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Järntorget (Stockholm)

For alternative betydninger, se Järntorget. (Se også artikler, som begynder med Järntorget) Järntorget er en historisk plad i den sydlige del af Stockholm gamle bydel Gamla stan. Ved pladsen mødes Väster- og Österlånggatan. Navnet kommer af den jernhandel, som eksisterede på pladsen frem til 1662. Det er den næstældste plads i Stockholm, og er lidt yngre end Stortorget; det kan dateres tilbage til omkring 1300, og det var byens vigtigste handelstorve i flere århundreder. Historie Den ældste sikre kilde på brugen af ordet Järntorget (Jerntorgith) er fra 1489. Navnet hænger sammen med at torvet blev brugt til handel med og opmagasinering af jern, som blev eksporteret via havnen i Mälaren til hovedstaden. Tidligere var torvet blev brugt til korn og blev kaldt Korntorget (Korntorgh) (se Kornhamn). Sidste gang torvet benævnes som Korntorget er i 1513. På torvet stod byens officielle jernvægt, som i 1662 blev flyttet til Järngraven i Södermalm. Ved Järntorget byggede Riksbanken Rikets Ständers Bank, 1675–1672 Södra Bankohuset efter arkitekten Nicodemus Tessin den ældre tegninger, og det var en af de første bygninger i Nordeuropa som blev opført direkte til bankformål. Riksbanken flyttede i 1906 til Helgeandsholmen og i dag ligger Statens fastighetsverk her. På fortovet udenfor huset står en statue som forestiller visesangeren Evert Taube, skabt i 1985 af skulptøren Karl Göte Bejemark. Taubes stamkro Den gyldene freden ligger få meter derfra. Ved Järntorget ligger også Sundbergs konditori, som blev grundlagt i 1785 og kalder sig Stockholms ældste. Midt på torvet står Järntorgspumpen, en af Stockholms få tilbageværende offentlige vandpumper, men den er dog ikke længere i funktion. Galleri Se også Södra Bankohuset Norra Bankohuset Referencer Eksterne henvisninger
Järntorget (Stockholm)

Der Järntorget (deutsch Eisenplatz) ist ein Platz in Gamla Stan, der Altstadt der schwedischen Hauptstadt Stockholm. Lage Der Platz befindet sich im Süden Gamla Stans. Hier treffen die beiden von Norden kommenden Hauptstraßen Västerlånggatan und Osterlånggatan aufeinander. Von Süden treffen die Triewaldsgränd und die Järntorgsgatan, von Osten Norra Bankogränd und Södra Bankogränd auf den Platz. Der Platz ist dicht mit historischen Gebäuden umbaut. In den Erdgeschossen befinden sich mehrere Restaurants, die in den Sommermonaten auch die Fläche des Platzes selbst gastronomisch nutzen. Darunter auch das älteste, bereits 1785 nach Wiener Beispiel gegründete Cafe Stockholms, die Sundbergs konditori. An der Südseite des Platzes befindet sich der einzige Supermarkt in Gamla stan. Auf der Ostseite des Platzes steht das Södra Bankohuset, der ehemalige Sitz der Schwedischen Reichsbank. Davor wurde 1985 die Evert-Taube-Statue errichtet. Zentral auf dem Platz steht eine historische Pumpe. Geschichte Der Name des Platzes bedeutet Eisenplatz und geht auf die ehemalige Funktion als Umschlagplatz für Eisenwaren zurück. Eine erste Erwähnung des Platzes stammt bereits aus dem Jahr 1489. Zunächst wurde auf dem Platz außerdem noch Korn gehandelt woraus sich als früher genutzte Bezeichnung Korntorget (Kornmarkt) ergab. Dieser Name war jedoch spätesten Anfang des 16. Jahrhunderts nicht mehr gebräuchlich. Bis 1662 befand sich auf dem Platz auch die Stadtwaage. Das Bankohus wurde um 1675 errichtet und war bis 1906 als Sitz der Reichsbank in Nutzung. Weblinks Seite mit Informationen zum Järntorget Einzelnachweise
Järntorget (Stockholm)

Järntorget est une place du quartier de Gamla stan à Stockholm en Suède. Présentation Järntorget est un site historique et une place dans la partie sud de Gamla Stan. La place relie les rues Västerlånggatan et Österlånggatan, tandis que les deux ruelles, Södra Bankogränd et Norra Bankogränd, s'étendent vers l'est pour relier la place à Skeppsbron, et deux autres ruelles, Järntorgsgatan et Triewaldsgränd, mènent au sud vers Slussplan et Kornhamnstorg respectivement. Deuxième plus ancienne place de Stockholm après Stortorget, Järntorget remonte à environ 1300 et est restée le centre commercial le plus important de la ville pendant des siècles — constamment animée et bondée, les odeurs et le bruit se mélangeant tandis que les marchandises étaient transportées d'une rive à l'autre à travers la place et de haut en bas des greniers des bâtiments environnants. À l'origine, on l'appelait Korntorget parce que le grain apporté à Kornhamn par bateau y était stocké. La première mention du nom actuel remonte à 1489 et fait référence à une balance et un entrepôt de fer situés sur la place du marché. En 1622, la balance et l'entrepôt furent déplacés à Södermalm. Bibliographie Petra Juling, DuMont direkt Reiseführer Stockholm, Mair Dumont 2015, (ISBN 9783616410524), p. 35, isbn 9783770196036 Galerie Notes et références Voir aussi Liens externes Järntorget Place du fer Articles connexes Lieux et monuments de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Stockholm
Järntorget, Stockholm

Järntorget är en historisk plats och ett torg i södra delen av Gamla stan, Stockholm. Här möts Västerlång- och Österlånggatan. Namnet påminner om den järnhantering som fanns här fram till 1662. Historik Det äldsta säkra belägget för namnet Järntorget (Jerntorgith) är från 1489. Namnet hänger samman med att torget blev upplagsplats för huvudsakligen stångjärn, som för export skeppades från hamnar i Mälaren till huvudstaden. Tidigare hade torget använts för lagring av säd och kallades då Korntorget (Korntorgh). Sista gången torget benämns Korntorget är 1513. Karl IX förordnade 1605 att ett halvdussin värdshus skulle upprättas i staden för att underlätta handeln. Fem av dem kom att upprättas runt Järntorget. Intill torget, i nuvarande kvarteret Pluto, stod Våghuset, stadens officiella järnvåg. Våghuset byggdes på 1400-talets mitt och revs i 1700-talets början när Södra Bankohuset uppfördes. Vågens verksamhet flyttades 1662 till Järngraven på Södermalm. Vid Järntorgets sydöstra sida, i kvarteret Pluto, byggdes mellan 1675 och 1735 Södra Bankohuset för Riksbanken, då Rikets Ständers Bank. Projektet genomfördes i tre etapper med Nicodemus Tessin den äldre, Nicodemus Tessin den yngre och Carl Hårleman som ansvariga arkitekter. Bankohuset är byggnadsminnesmärkt sedan 1935 och var en av de första byggnaderna i norra Europa som uppfördes direkt för bankändamål. På trottoaren utanför huset står en staty föreställande Evert Taube, skapad 1985 av skulptören Karl Göte Bejemark. Platsen är lämplig, eftersom Taubes stamkrog Den gyldene freden endast ligger ett tjugotal meter härifrån. Vid Järntorget ligger också Sundbergs konditori, som grundades 1785 och kallar sig Stockholms äldsta. Mitt på torget står Järntorgspumpen, en av Stockholms få kvarvarande offentliga pumpar, dock inte längre i funktion. Bilder Järntorget, en vinterdag 1691 Byggnader i urval Södra Bankohuset Norra Bankohuset Se även Kvarteret Medusa Kvarteret Narcissus Kvarteret Pluto Kvarteret Trivia Alardiska huset Våghuset vid Järntorget Referenser Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. sid. 40. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Järntorget, Stockholm. Stockholmskällan har media som rör Järntorget, Stockholm
Angeredsbron

Angeredsbron er en 47 meter høj og 930 meter lang bro udenfor Göteborg i Sverige. Broen går over E6, Göta älv, E45 og jernbanen mod Norge (Vänernbanen). Broen går mellem bydelene Hisings Kärra og Gårdsten i Göteborg. Angeredsbron blev indviet i 1978. Arbejdsnavnet var Agnesbergsbron, men da den er en hovedforbindelse til bydelen Angered fik den i stedet sit nuværende navn.
Ponte de Angered

A Ponte de Angered (em sueco: Angeredsbron) é uma ponte em viga rodoviária que atravessa o rio Gota, ligando a ilha de Hisingen, à parte continental da cidade de Gotemburgo. Tem uma extensão de 930 m e liga o bairro de Kärra, na ilha de Hisingen, ao bairro de Angered, na parte continental da cidade sueca de Gotemburgo. Está construída sobre 7 pilares, e tem uma altura que varia entre 21 e 50 metros. É atravessada diariamente por cerca de 17 500 veículos. É uma das três pontes que ligam a cidade de Gotemburgo à ilha de Hisingen - Ponte de Hisingen, Ponte de Älvsborg e Ponte de Angered. Referências
Angeredsbron

Angeredsbron är en cirka 50 meter hög och 930 meter lång bro över E6, Göta älv, E45 och Norge/Vänerbanan. Bron går mellan Hisings Kärra och Gårdsten i Göteborg längs väg E6.20. Den fria höjden över E6 är 35 meter, segelfri höjd över Göta älv 47 meter och den fria bredden är 16,95 meter som fördelas på tre körfält samt en skyddad dubbelriktad bana för fotgängare, cyklister och mopedister. Facken mellan pelarna är cirka 130 meter långa. Bron beräknades från början få en trafikintensitet på cirka 10 000 fordon per dygn, med en möjlig ökning till 15 000—20 000 allteftersom olika etapper av motorringen byggdes ut. Under år 2007 har trafiken legat på cirka 11 500 fordon per dygn. Genom Gårdstensberget sprängdes en cirka 245 meter lång tunnel för körbana samt separat gång-, cykel- och mopedbana. Angeredsbron invigdes den 2 december 1978, då kommunfullmäktiges ordförande Olle Jansson klippte banden. Genom Angeredsbrons tillkomst försvann en 300-årig trafikled, Nyebro färja. Bron byggdes på tre år av Skånska Cementgjuteriet AB, till en kostnad av 75 miljoner, där staten bidrog med 56 miljoner. Kontraktsumman var 29 miljoner. Från början hade man tänkt sig två parbroar med sammanlagt sex körfält. Arbetsnamnet på bron var Agnesbergsbron, men då den ingår i den stora Norrleden och är en huvudförbindelse till Angered fick den istället sitt nuvarande namn. Teknisk information Mängden betong utgjorde cirka 20 000 kubikmeter, armering cirka 1 500 ton, spännarmering cirka 500 ton, antalet pålar cirka 800 stycken, pållängden är cirka 30 000 meter, och pållängderna varierar mellan 20 och 50 meter. Cirka 10 000 kubikmeter jord schaktades bort och cirka 10 000 kubikmeter sprängmassa. Höjden varierar mellan 21 och 50 meter. Plattorna är hårt armerade med så kallad buntad armering i flera lager och kyldes på grund av sin storlek under tiden närmast efter gjutningen av kylslingor där vatten cirkulerade. Brons lutning är cirka 3 %, räknat från öster. Bilder Referenser Noter Övriga källor Ny bro över älven, Gatukontoret i Göteborg 1978[?] Angered, Göteborgs kommun, Elanders, Kungsbacka 1978 Göteborgs kanaler och broar berättar, Bengt A. Öhnander, Tre Böcker Förlag AB, Göteborg 2007 ISBN 978-91-7029-630-7 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Angeredsbron.﻿
Kronhuset

Kronhuset – dawny arsenał oraz siedziba Muzeum Miejskiego w centralnej części Göteborga w Szwecji, wybudowany w latach 1643–1655 w stylu holenderskim. Najstarszy świecki budynek miasta. Gmach arsenału został wzniesiony w latach 1643–1655 według projektu nieznanego architekta, na miejscu najstarszego miejskiego cmentarza. Budowę nadzorował główny kwatermistrz Olaf Hansson Örnehufvud, syn burmistrza z Nya Lödöse. Budowa początkowo przeciągała się głównie z powodu braku pieniędzy, gdyż Szwecja w owym czasie prowadziła wojnę z Danią i większość funduszy przeznaczana była na wydatki związane z wojną. Następnie pojawiły się problemy z dostawą cegły. Do budowy arsenału użyto dwóch rodzajów cegły sprowadzonej z Holandii. Nadzór nad powstającym budynkiem przejął główny kwatermistrz Johan Wärnskiöld. Po jedenastu latach od rozpoczęcia budowy, gmach był gotowy. 4 stycznia 1660 r. w obecności króla Karola X Gustawa odbyło się pierwsze w Kronhuset zebranie szwedzkiego parlamentu. Po nagłej śmierci Karola X Gustawa, miała tu miejsce koronacja czteroletniego następcy tronu, Karola XI. W latach 1688–1899 na niższych piętrach Kronhuset funkcjonował kościół garnizonowy. Po wycofaniu się oddziałów artylerii, budynek służył za magazyn. W XVIII wieku Göteborg trawiło wiele pożarów. W 1746 i 1758 r. miały miejsce pożary, które zniszczyły wszystkie pobliskie budynki, lecz sam Kronhuset ocalał. W 1929 r. arsenał wykupiło miasto Göteborg. Kronhuset do 1954 r. służył za skład państwowy i miejski. W latach 30. budynek wzmocniono, wymieniono okna i drzwi oraz wymieniono stare, drewniane okiennice na miedziane. W latach pięćdziesiątych XX wieku gmach odrestaurowano i w dawnej sali obrad znowu mogły się odbywać posiedzenia, jak i uroczystości. Otwarcie miało miejsce 17 maja 1957 r., w obecności króla Gustawa VI Adolfa i królowej Luizy. Salę ozdobiono tkaninową tapetą, utkaną w Brukseli około 1690 r. Koszt remontu wyniósł milion koron. Do 1996 r. na parterze Kronhuset mieściło się muzeum miejskie. Wśród eksponatów znajdowały się m.in. działa, broń ręczna, dawne mundury oraz przedmioty związane ze służbą zdrowia, a także szafka z kluczem do miasta. Od 1998 r. swoje próby ma tutaj orkiestra dęta, Göteborg Wind Orchestra, a w dawnej sali posiedzeń odbywają się koncerty. Przy Kronhuset znajduje się mały park o powierzchni 0,2 ha. W parku stoi popiersie poety Johana Andersa Wadmana, który mieszkał w Göteborgu w latach 1814–1838, autorstwa Johana Petera Molina. W pobliżu znajdują się również małe sklepy, w których można kupić wyroby ze złota, srebra i szkła oraz pamiątki. Przypisy Bibliografia Bengt A. Öhnander: Göteborg berättar. Göteborg: Tre Böcker, 1992, s. 168-171. ISBN 91-7029-010-5.
Kronhuset

Kronhuset (em português: Casa da Coroa) é provavelmente o edifício mais antigo da cidade sueca de Gotemburgo. Foi construído em 1642-1654, e utilizado inicialmente como armazém real de cereais e depósito de material de guerra. Em 1660, foi o local da reunião do Parlamento da Suécia (Riksdagen) sob o rei Carlos X. Devido à morte súbita do monarca, foi aí efetuada a coroação do novo rei - Carlos XI. Referências Ligações externas Mapa do centro de Gotemburgo
Slottsskogsvallen

Slottsskogsvallen (Swedish: [ˈslɔ̂tːskuːɡsˌvalːɛn], "The Castle Forest Field") is a multi-use stadium in Gothenburg, Sweden. It is currently used mostly for football and athletics. It was the home ground of Kopparbergs/Göteborg FC until 2006. The stadium has a capacity of 8,480, and was built in 1923. It is considered one of the most beautiful arenas in Sweden. It hosted the second Women's World Games in 1926. The Swedish athlete Gunder Hägg started his record-breaking streak at Slotsskogsvallen in 1942. The annual half marathon race, Göteborgsvarvet, the world's largest half marathon race, finishes in the arena. The annual Göteborg Marathon starts and finishes in the arena. References External links
Slottsskogsvallen

El Slottsskogsvallen es un estadio de fútbol y atletismo ubicado en el distrito de Slottsskogen en el suroeste de Gotemburgo.​ Historia Fue inaugurado el 12 de mayo de 1923 por el entonces príncipe heredero Gustaf Adolf como parte de la exposición jubilar en Gotemburgo. Allí se celebraron los segundos Juegos Internacionales Femeninos en 1926 y el corredor sueco Gunder Hägg estableció el récord mundial en la milla inglesa el 1 de julio de 1942, iniciando así su increíble racha de récords mundiales . El Slottsskogsvallen fue entre 1950 y 1957 la sede del equipo Kaparna Speedway. Durante mucho tiempo intentaron obtener permiso para utilizar la pista, pero se les negó. En 1950 el Slottsskogsvallen consiguió un nuevo superintendente llamado Hilding Persson, que demostraría ser muy positivo hacia el deporte del motor y permitió que la organización del motor GEMA, que estaba formada por la mayoría de los clubes de motor de Gotemburgo, organizara carreras de deportes de motor. Los concursos atrajeron a mucha gente y asistieron entre 8.000 y 12.000 personas. En 1956 se estableció el récord de asistencia para una competición de velocidad en Slottsskogsvallen cuando 14.770 personas se agolparon para ver a Ove Fundin ganar el SM de ese año. El estadio estaba tan abarrotado que muchos exigieron la devolución de su dinero debido a la mala visibilidad.​ En 1968 se incendiaron la tribuna sur y dos pabellones contiguos. El 30 de octubre de 1969 se asignaron 5.290.000 coronas suecas para la reconstrucción. [ 9 ] En su lugar se construyó aquí una tribuna más moderna y un nuevo local detrás. El Slottsskogsvallen se utilizó por primera vez como sala de conciertos el 6 de agosto de 2003, cuando Per Gessle actuó ante un público de 22.000 personas. En 2007 Per Gessle volvió a actuar en Slottsskogsvallen, pero ante 12.000 personas. En julio de 2008 actuaron Kent y Lars Winnerbäck . Hoy en día el estadio se utiliza principalmente para competiciones de atletismo, pero hasta octubre de 2006 también fue el estadio del Kopparbergs/Göteborg FC en la Damallsvenskan de fútbol (este club se mudó desde entonces al Valhalla IP. También se utilizó para carreras largas como Göteborgsvarvet y Göteborg Marathon y para una gala anual de atletismo. Ahí se encuentra una estatua del poeta y creador de la gimnasia sueca Pehr Henrik Ling realizada por el escultor Hans Michelsen. En 1965 se añadió una sala de curling y patinaje artístico sobre la pista de tenis de Slottsskogsvallen. Estaba conectado a la maquinaria de la pista de hielo reforzada del terraplén. También fue sede para varios equipos de fútbol como Örgryte IS, IFK Göteborg, GAIS, Skogens IF y Göteborgs FC. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Slottsskogsvallen.
Slottsskogsvallen

Slottsskogsvallen is een multifunctioneel stadion in de Zweedse stad Göteborg. Het werd geopend op 12 mei 1923 en was tot 2006 de thuishaven van de vrouwenvoetbalclub Kopparbergs/Göteborg FC. Elk jaar wordt de halve marathon van Göteborg (Göteborgsvarvet) gehouden. Deze begint aan de buitenkant van de accommodatie en eindigt binnenin het stadion. De marathon van Göteborg begint en eindigt in de Slottsskogsvallen. Interlands Bijgewerkt t/m 3 januari 2014. Bronvermelding Dit artikel of een eerdere versie ervan is een (gedeeltelijke) vertaling van het artikel Slottsskogsvallen op de Zweedstalige Wikipedia, dat onder de licentie Creative Commons Naamsvermelding/Gelijk delen valt. Zie de bewerkingsgeschiedenis aldaar. Referenties
Danviken Hospital

Danvikens hospital was a historical Swedish hospital, insane asylum and retirement home in Stockholm, active in 1558–1861. The area belonged to Stockholms kommun until 1984, when it was transferred to Nacka kommun. The Danvikens hospital was founded by the initiative of King Gustav Vasa in 1558. The current building is designed by Göran Josuæ Adelcrantz (1668–1739) and dates back to 1718–1725. From the 1740s, the hospital also functioned as an Insane asylum. The hospital is frequently mentioned within literature and during the 18th and 19th centuries; the name Danviken was used in common language as a synonym for a "Mad House". A famous description of the Danviken Asylum was Fältskärns berättelser (The tales of a Feldsher) by Zacharias Topelius from the 1780s. The facilities were emptied in 1861 and the asylum closed in 1863 because of the decaying buildings. It is now used as an Art Gallery. References Näsström, Gustaf (1951). 400 år på Danviken (in Swedish). Stockholm.: CS1 maint: location missing publisher (link)
Castell de Borgeby

El Castell de Borgeby (suec: Borgeby slott: Borgeby slott) és un edifici ubicat en el municipi de Lomma, Escània, al costat del riu Kävlingeån, al sud de Suècia. El castell fou construït en el lloc d'un castell o fortalesa del segle xi. Es podria trobar al lloc relacionat amb el regnat del rei Harald Blåtand. i podria haber sigut reconstruït similar a una fortalesa vikinga (tipus Trelleborg) amb un diàmetre de 150 metres. La construcció s'hauria fet en diverses fases amb dues rases separades. Els edificis existents van ser cremats durant l'era dels vikings. Excavacions fetes el 1998 evidencien la trobada d'una seca fet que podria provar que aquest lloc va pertànyer des dels seus començaments fins al 1536 a l'Arquebisbe de Lund. Els edificis han canviat al llarg dels segles. La torre Börjes fou probablement construïda en el segle xv. Les torres es troben soles d'ençà que l'ala oriental va ser derrocada el 1860 i renovada el 1870. La porta sembla del segle xvi però té parts més velles. L'edifici principal d'avui va ser construït entre 1650 i 1660. L'estable va ser construït de maons el 1744. Segons el testament de l'arquebisbe Karl Eriksson (†1334) van ser criats cavalls en les terres durant el segle xiv. El castell va ser cremat el 1452 pels suecs i el 1658 pels danesos. Els descobriments d'excavacions suggereixen que fou cremat en el segle xvi encara que no està documentat. Això podria haver estat durant la revolta dels pagesos de 1525. Moltes famílies aristocràtiques daneses i sueques han residit en el castell des de la reforma Protestant. El rei Cristià III de Dinamarca va hipotecar la propietat a Jørgen Kock († 1556), l'Alcalde aristocràtic de Malmö. Avui és un museu que exposa les pintures de l'artista suec Ernst Norlind (1877-1952), pel fet que el seu sogre va adquirir el castell en 1886 en una subhasta. Referències Bibliografia Svanberg, Fredrik. Vikingatiden i Skåne. Lund, 2000. Rosborn, Sven. Borgeby. Medeltidsborgen vid Lödde. å. Malmö, 1986. Enllaços externs Història del castell de Borgeby Arxivat 2010-08-18 a Wayback Machine. (suec) Castell de Borgeby Arxivat 2016-08-29 a Wayback Machine. (suec) Fira agrícola de Borgeby" (suec) Borgebyslott: la balada del artista triste, R.Puig (castellà)
Schloss Borgeby

Das Schloss Borgeby (Borgeby slott) liegt in der historischen südschwedischen Provinz Schonen in der Gemeinde Lomma am Kävlingeån. Das Schloss steht auf einer Wikingerburg aus dem Ende des 10. Jahrhunderts. Die wertvollen Funde deuten auf Harald Blauzahn und seinen engsten Kreis hin. Der Ringwall hatte einen Durchmesser von 150 m. Es handelte sich um ein Befestigungswall in mehreren Bauphasen und zwei verschiedenen Wallgräben. Die Bebauung der Anlagen brannte während der Wikingerzeit ab. Die Ausgrabungen 1998 brachten eine Münzstätte zu Tage, die belegt, dass die Burg bis 1536 eine Burg der Erzbischöfe in Lund war. Das Schloss hat verschiedene bauliche Veränderungen erfahren. „Börjes Turm“ stammt wahrscheinlich aus dem 15. Jahrhundert. Seit dem Abriss des Ostflügels 1860 steht er frei und wurde 1870 restauriert. Das Torhaus stammt aus dem 16. Jahrhundert, hat aber ältere Teile. Das heutige Hauptgebäude wurde zwischen 1650 und 1660 gebaut. Das Stallgebäude aus Ziegel wurde 1744 errichtet. Im 14. Jahrhundert befand sich dort ein Gestüt, wie aus dem Testament des Erzbischofs Karl Eriksson († 1334) hervorgeht. 1452 wurde das Schloss von Schweden und 1658 von den Dänen niedergebrannt. Grabungsfunden zufolge muss es auch im 16. Jahrhundert niedergebrannt sein. Die Quellen schweigen jedoch darüber. Es wird vermutet, dass dies im Zusammenhang mit dem Bauernaufstand 1525 geschah. Nach der Reformation hatten mehrere dänische und schwedische Adelsgeschlechter dieses Schloss inne, seit es Christian III. an den adligen Bürgermeister von Malmö, Jørgen Kock, verpfändet hatte. Heute ist es Museum für die Gemälde des Malers Ernst Norlind, dessen Schwiegervater das Schloss 1886 auf einer Auktion ersteigert hatte. Das Gebäude steht seit 1996 als Byggnadsminne unter Denkmalschutz. Literatur Fredrik Svanberg: Vikingatiden i Skåne. Lund 2000. ISBN 91-89442-04-0. Einzelnachweise Weblinks (schwedisch) Borgeby slotts äldre historia (schwedisch) Borgeby slott (schwedisch) Om Borgeby Slott, Sylve Åkesson "Borgeby Feldtage" (Landwirtschaftliche Feldmesse) Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch)