Östra Ryds kyrkogård, Östergötland

Östra Ryds kyrkogård är en kyrkogård vid Östra Ryds kyrka i Östra Ryds socken, Söderköpings kommun. Kyrkogården ligger i den nordvästra utkanten av Östra Ryds samhälle, omkring 15 kilometer sydöst om Söderköping. Den har en rektangulär utsträckning i öst–västlig riktning och består av en äldre del kring kyrkan samt en utvidgning i öster från 1949. Omgivning Kyrkan ligger på en markerad höjd intill brukad jordbruksmark. Väster om kyrkan finns ett församlingshem som uppfördes som skola under 1860-talet. I sluttningen längre västerut ligger en tidigare lärarbostad från 1927. I kyrkomiljön finns också en äldre faluröd uthuslänga som tillhört klockarbostället, en timrad enkelstuga och en redskapsbod med personalutrymmen. Prästgården ligger omkring 500 meter söder om kyrkan och omfattar byggnader från 1700-talet samt rester av en större park. Östra Ryds kyrka Östra Ryd är en medeltida socken. Kyrkan uppfördes sannolikt som en salkyrka under medeltiden och kyrkorummet var tidigare indelat i två skepp. Under 1500-talet tillkom en sakristia i norr och under 1600-talet uppfördes ett kraftigt murstöd vid östgaveln. Vid en omfattande ombyggnad 1775–1776 revs valven och ersattes med ett trätunnvalv. Ett torn byggdes vid västgaveln och kyrkan fick i huvudsak sitt nuvarande yttre utseende. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkplatsen. På den häradsekonomiska kartan från 1868–1877 framträder en rektangulär kyrkogård omgiven av en trädkrans. Den äldre kyrkogården omfattade hela området söder om kyrkan och ungefär halva området norr om den. Fotografier från 1930- och 1950-talen visar ett stort antal grustäckta gravar och ett mer omfattande gångsystem än det nuvarande. Under 1900-talet utvidgades kyrkogården först åt norr och därefter åt öster 1949. Utformning Kyrkogården består av kvarteren S och N samt den östra utvidgningen. Kvarter S ligger söder om kyrkan och kvarter N norr om den. Utvidgningen är uppdelad i flera mindre gravområden men behandlas som ett sammanhängande kvarter. Kyrkogården har en öppen karaktär med gräsytor, trädkrans, stenmurar och grusgångar. Rygghäckar förekommer främst i kvarter N och på utvidgningen. Murar Den äldre kyrkogården omges av kallmurade murar av fältsten och kluven granit. Murarna varierar i höjd och utförande. Den norra muren är lagd i två relativt jämna skift, medan den västra och södra muren har ett mer oregelbundet utseende. Utvidgningens östra del avgränsas av en omkring 1,2 meter hög stödmur som är fogad med cementhaltigt bruk. Ingångar Huvudingången ligger i väster och har en rikt dekorerad dubbelgrind av smidesjärn, enligt uppgift från 1700-talet. Grindstolparna är murade och putsade med kvaderristningar och har socklar och avslutningar av kalksten. I söder finns en rikt dekorerad enkelgrind mellan stolpar av släthuggen granit. Grindarna i norr och sydöst tillkom sannolikt i samband med utvidgningen 1949. Vegetation Trädkransen består huvudsakligen av lindar, med inslag av alm, lönn och ek. Längs den västra sidan står åtta lindar och en alm. I anslutning till minneslunden finns en ek och häckar av idegran. Flera lindar står inne på kyrkogården längs den tidigare gränsen mellan den äldre kyrkogården och utvidgningen och markerar därmed anläggningens äldre omfattning. Gångsystem Från den västra ingången leder en gång av cementplattor fram till kyrkans västportal. Gången fortsätter längs den norra muren till minneslunden och övergår därefter i en grusgång runt den södra delen. Kvarter N delas av en öst–västlig grusgång och kvarter S av en nord–sydlig gång. På utvidgningen finns grusgångar och plattor lagda i gräset mellan gravområdena. Gravvårdar På kyrkogården finns ett stort urval gravvårdar. Låga och breda granitvårdar från 1940- till 1970-talen dominerar, men där finns även högresta stenar, stenkors, gjutjärnsurnor, kalkstensvårdar, liggande hällar och grustäckta gravar omgivna av stenram. De äldsta daterade gravvårdarna är från 1868. Köpegravar och linjegravar Den äldre sociala indelningen är delvis bevarad. De mer påkostade köpegravarna ligger främst nordöst om kyrkan och i kvarterens ytterkanter, medan enklare gravar från den allmänna linjen finns längre in. I kvarter N kan gravläggningsordningen följas från 1914 till 1947 och på utvidgningen från 1949 till 1969. Minneslund Minneslunden ligger i kyrkogårdens nordöstra hörn. Den innehåller ett arrangemang av stenar och en sittbänk. Häckar av idegran och en större ek bidrar till att avskilja platsen från de omkringliggande gravområdena. Gravkapellet Sydöst om kyrkan, mellan den äldre kyrkogården och utvidgningen, står ett gravkapell som ritades av Claes Eriksson 1935. Byggnaden är uppförd i souterräng med kylrum i källaren. Fasaderna är vitputsade och taket är plåtklätt, valmat och karnissvängt. Entrén har en rundbågig dubbeldörr med svart diagonalställd panel och invändigt finns ett enkelt altare av trä. Undanställda gravvårdar Söder om utvidgningen finns ett stort antal borttagna gravvårdar upplagda i ett grusat område som omges av en stenram. Vårdarna visar äldre gravskick och representerar gravplatser som förändrats eller tagits bort. Kvarter S Kvarter S ligger söder om kyrkan och har en öppen karaktär utan rygghäckar. Gravvårdarna står i nord–sydliga rader och området delas i två delar av en central grusgång. Här finns både låga vårdar från 1900-talets mitt och högresta granitvårdar från seklets början. Den äldsta gravvården är från 1868 och där finns även vårdar från den tidigare allmänna linjen. Kvarter N Kvarter N ligger norr om kyrkan och präglas av både öppna gräsytor och nord–sydliga rygghäckar i den östra delen. Här finns ett stort urval gravvårdstyper, däribland stenramade grusgravar, stenkors, en gjutjärnsurna på fundament och en kalkstensvård med murgröna i relief och marmorkors. Flera gravvårdar från den allmänna linjen är bevarade. Utvidgningen Den östra utvidgningen anlades 1949 och planerades med särskilda områden för familjegravar och ensamgravar. Den ursprungliga strukturen är fortfarande tydlig. Området är gräsbevuxet och indelat med tujahäckar. Breda och låga gravvårdar dominerar, men där finns också ett stort antal liggande vårdar över ensamgravar. Den öppna boken På utvidgningen finns en ovanlig gravvård utformad som en uppslagen bok av zinkplåt. Gravvården skiljer sig tydligt från kyrkogårdens övriga monument och har bedömts ha ett mycket högt kulturhistoriskt värde. Gravtitlar Titlarna på gravvårdarna speglar traktens jordbruk och samhällsliv. Hemmansägare och lantbrukare är vanligast. Därutöver förekommer bland annat jägmästare, godsägare, lärarinna, nämndeman, kontraktsprost, snickare och smed. Kulturhistoriska värden Östra Ryds kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med gravkapellet, murarna, grindarna, trädkransen och gångsystemet en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. De dekorerade smidesgrindarna från 1700-talet och gravkapellet från 1935 är särskilt betydelsefulla. De bevarade köpegravarna, linjegravarna, stenramarna och de ovanliga gravvårdarna visar förändringar i gravskick och social struktur. Träden och murarna tydliggör kyrkogårdens olika utvidgningsskeden. Se även Östra Ryds kyrka Referenser