NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gåstorget

Gåstorget (Swedish: "Goose Square") is a small public square in Gamla stan, the old town in central Stockholm, Sweden, situated between the two alleys Överskärargränd and Gåsgränd. History In 1730, city engineer Johan Eberhard Carlberg proposed that spaces for horse-drawn vehicle be created at various locations though to the city, mostly to facilitate fire fighting. In 1796 such a space was created on the present location. Though the square was not given an official name, it was informally referred to as Gåsplan ("Goose Plain") or Gåsgtorget. A 1981 proposal to name the square after the troubadour Evert Taube was rejected, and the common name was made official. Sculpture On the square is a one metre tall bronze sculpture on a granite base, Tungviktare ("Heavyweights") from 1967 by the sculptor Sven Lundqvist. See also List of streets and squares in Gamla stan Sven Vintappares Torg References
Госторгет

Госторгет (швед. Gåstorget) — небольшая городская площадь в районе Риддархольмене Гамла-Стана («старого города») в центре Стокгольма (Швеция). Появилась в 1790-х годах и использовалась как разворотная площадка для конных экипажей пожарной службы. Площадь расположена между кварталами Помона стёрре и Помона менере и имеет размеры примерно 10×10 метров. История С 1730 года, по предложению городского архитектора Йохана Эберхарда Карлберга (1683—1773), в городе стали создавать площадки, где пожарные команды могли разворачиваться на конных повозках, и в 1796 году такая площадка была создана на месте нынешней площади Госторгета. Аналогичная разворотная площадка была обустроена в 1783 году на площади Тюска Бруннсплан. Площадь между переулками Госгрэнд и Овершерраргрэнд не получила официального названия, но обычно называлась Госплан или Госторгет. В 1981 году было предложено назвать площадь в честь Эверта Тобе, но это предложение было отклонено, и вместо этого было официально утверждено нынешнее название. В 1967 году на площади установлена бронзовая статуя «Тяжеловесы» работы шведского скульптора Свена Лундквиста (1918—2010). Галерея См. также Биргер-Ярлсгатан Мюнтторгет Болльхустеппан Энгельбректсплан Примечания Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Госторгет
Gåstorget

Gåstorget är ett mycket litet torg i Gamla stan i Stockholm. Torget kom till på 1790-talet, då det användes som vändplan för brandförsvarets hästdragna vagnar. Torget ligger mellan kvarteren Pomona större och Pomona mindre, och mäter ungefär 10×10 meter. Historik Från och med 1730, efter ett förslag av stadsarkitekt Johan Eberhard Carlberg (1683–1773), började man skapa utrymmen i staden där brandförsvaret kunde vända med häst och vagn, och 1796 skapades ett sådant utrymme på nuvarande Gåstorget. En liknande vändplats anordnades 1783 på Tyska brunnsplan. Planen mellan Gåsgränd och Överskärargränd fick inget officiellt namn, men kallades allmänt Gåsplan eller Gåstorget. 1981 lades ett förslag om att uppkalla torget efter Evert Taube, men förslaget avslogs, och i stället gjordes det nuvarande namnet officiellt. Vid torget står bronsstatyn Tungviktare av Sven Lundqvist, rest 1967. Se även Vera Siöcronas torg Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gåstorget.
Görväln House

Görväln House (Swedish pronunciation: [ˈjœ̂rːvɛln]; Görvälns Slott) is a manor house at Järfälla Municipality in Stockholm County, Sweden. Görväln House is located at Görväln, a bay of lake Mälaren. The manor is now owned by Järfälla Municipality and since 2008 has been used as a hotel and restaurant. History Görväln House is documented from the 1460s, when it was two farms, owned by the Archdiocese of Uppsala. After the Protestant Reformation in 1520, Görväln became a Crown Property (kronohemman), owned by King John III of Sweden until 1571, when Johan III gave it to the Italian nobleman Antonius de Palma and his family. From 1605–61 Görvälns was owned by the Swedish noble family Bjelke. During the Bjelke era the main building was lower on the connector than presently. During Count Adolph John I's years as owner, a new main building was built. Görväln House was the location for the 2011 season of the SVT show Stjärnorna på slottet. References External links Görvälns Slott website
Ruiny kościoła w Elinghem

Ruiny kościoła w Elinghem – ruiny dawnej świątyni należącej do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajdują się w północnej części Gotlandii. Terytorialnie przynależą do wspólnoty parafialnej Hangvar. Kościół został wybudowany w połowie XIII wieku i był świątynią parafialną do około 1600 roku. Od XVII wieku stanowi ruinę, do której doprowadził ją najprawdopodobniej pożar. W latach 1923–1924 ruiny odrestaurowano. Pozbierano wówczas luzem leżące fragmenty świątyni, zidentyfikowano je i ponownie wmurowano na ich dawne miejsce. Ponadto wzmocniono całą konstrukcję. Jako budulca użyto wapienia. Kościół miał 18 metrów długości i 9 metrów szerokości. Dziś oglądać można około 12-metrowe ruiny prostokątnej nawy i prawie kwadratowego prezbiterium. W zachodnim szczycie kościoła zbudowano klatkę schodową wiodącą na poddasze. Wśród zachowanego wyposażenia znajdują się również: wapienny ołtarz, chrzcielnica z połowy XII wieku oraz kropielnica. Pozostały tu także dwie płyty nagrobne. W bliskim sąsiedztwie ruin również znajduje się kilka nagrobków. Ruina otoczona jest okrągłym murem o długości około 125 metrów, który prawdopodobnie powstał wcześniej niż sam kościół. Dziś jest on dość zniszczony, częściowo pokryty ziemią. Kościół stanął na wyjątkowym miejscu, o czym świadczy jego najbliższa okolica. Znajduje się tu bowiem starożytne cmentarzysko z czasów przedchrześcijańskich. Składa się ono z 7 kopców i około 165 okrągłych grobów. Największe kopce mają 10 metrów średnicy i nieco ponad 1 metr wysokości. Przypisy
Elinghems ödekyrka

Elinghems ödekyrka är en kyrkoruin i Hangvars socken på nordvästra Gotland. Kyrkan uppfördes i mitten av 1200-talet och var fram till omkring 1600 sockenkyrka i Elinghems socken. Sedan 1600-talet har den stått som ruin, möjligen på grund av brand. Siste prästen var Rasmus Rodeus som avled 1617. Kyrkan var byggd av kalksten och var 18 meter lång och 9 meter bred. Det som idag återstår av kyrkan är omkring 12 meter höga ruiner av ett rektangulärt långhus och ett nästan kvadratiskt kor. Bland bevarade inventarier finns altarbordet av kalksten, en dopfunt från 1250-talet och en vigvattensskål. I den västra gaveln finns också en smal, inbyggd trappa till kyrkvinden. Det finns två gravhällar i kyrkan och ytterligare ett antal hällar utanför på kyrkogården. Ruinen restaurerades 1923–1924 under ledning av Sven Brandel. Då identifierades nedfallna partier som återinmurades och man förstärkte konstruktionen. Kyrkan omges av en mur som kan vara en fornborg och som i så fall är äldre än kyrkan. Den ringformiga muren är cirka 125 meter lång, 3 meter bred och en meter hög. Den består av grå- och kalkstenar och är delvis övertorvad. På andra sidan landsvägen finns också ett gravfält som visar att platsen har förkristna traditioner. Gravfältet består av sju rösen och omkring 165 runda stensättningar. De största rösena mäter 10 meter i diameter och är drygt en meter höga. Bilder Referenser ”Elinghems ödekyrka av Nils G. Wollin”. Rute Setting / under red. av Johnny Roosval. Sveriges kyrkor ; 42. Gotland ; 2. 1935. sid. 86-88. Libris 19512983. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6887 Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Elinghems ödekyrka.
Danderydsplan

Danderydsplan är en cirkulationsplats där gatorna Östermalmsgatan, Rådmansgatan och Danderydsgatan möts på Östermalm i Stockholms innerstad. Cirkulationsplatsen namngavs 1936, troligtvis efter den närbelägna gatan Danderydsgatan som fick sitt namn 1895 efter Danderyd strax norr om Stockholm. Vid Danderydsplan låg Östermalmsfängelset som restes 1895–97 och låg där fram till 1968, då den revs för att ge plats åt Arkitekturskolans byggnad. Bilder Se även Gator och torg på Östermalm Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Danderydsplan. Stockholmskällan har media som rör Danderydsplan
Årsta gamla skola

Årsta gamla skola är en tidigare grundskola vid Sjöviksbacken 60 i stadsdelen Liljeholmen i södra Stockholm. Skolhuset uppfördes 1904 efter ritningar av arkitekt Axel Bergman. Skolverksamheten lades ner 1978. Historik Årsta gamla skola byggdes som grundskola för årskurs 1-3 och var den första skolan i trakten kring Årsta. Ritningarna är stämplade ”Svenska ritbyrån Nynäshamn” och signerade Axel Bergman. Han ritade ett trähus i en våning med inredd vind samt med denna sammanbyggda flyglar i två våningar. I flyglarna anordnades lärosalarna. Två trapphustorn, gavlar åt flera håll och valmade takfall gav huset ett intressant utseende. Fasaderna kläddes av stående och liggande träpanel som avfärgades i faluröd kulör. Byggnaden är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att fastigheten "är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt". Skolan hörde till en början till rektorsområde för Brännkyrka församling som även var byggherre och mellan 1913 och 1918 till Liljeholmens skoldistrikt. På en karta från 1954 uppges byggnaden som "Skolhem för astmasjuka". Skolverksamheten lades ner 1978. Idag (2018) har Ateljéföreningen Årsta Gamla Skola sin verksamhet i huset. Den tidigare skolan är ett av Stockholms Ateljéhus som är en förening för Stockholms stads kommunala ateljéhusföreningar. Runtom i Stockholm finns tretton ateljéhus där konstnärer arbetar som målare, tecknare, grafiker, skulptörer och animatörer. Historiska bilder (1956–1962) Noter Källor RAÄ:s bebyggelseregister: ÅRSTABERG 2 - husnr 1. Stockholms stad, skolregistret: Årsta gamla skola. Bygglovsritningar upprättade av arkitekt Axel Bergman 1903. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Årsta gamla skola.
Flemingsbergs vattentorn

Flemingsbergs vattentorn (även kallat Björnkullareservoaren och Visättra vattentorn) är en vattenreservoar intill Björnkulla i kommundelen Flemingsberg i Huddinge kommun. Den höga, slanka och svampliknande konstruktionen har blivit ett välkänt landmärke i Flemingsberg med omgivning. Beskrivning Vattentornet uppfördes 1973 vid nuvarande Björnkullavägen 16 i bostadsområdet Visättra. Den cirka 100 meter höga betongkonstruktionen liknar en svamp och är en så kallad högzonsreservoar som säkrar vattenmängden i området. Reservoaren rymmer 5 000 m³ dricksvatten. Anläggningen ägs av Stockholm Vatten och Avfall. Vattnet kommer från Norsborgs vattenverk. Källor Stockholm vatten och avfall: Vattentorn i Stockholm och Huddinge. Skånska vattentornssällskapet: Flemingsbergs vattentorn. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Flemingsbergs vattentorn.
Solsidan (kraftverk)

Solsidan är ett solcellskraftverk söder om Varberg nära Tvååker med en toppeffekt på cirka 2,7 MW och en årlig produktion på cirka 3 000 MWh. Beskrivning och uppförande Parken består av 9 300 paneler med en yta på vardera 1,6 m2, totalt 15 000 m2. Hela anläggningen upptar ett markområde på 60 000 m2 (6 hektar eller cirka 10 fotbollsplaner), och tog 12 veckor att bygga. Panelerna levererades av företaget Solkompaniet. Parken togs i drift den 30 juni 2016, och invigdes högtidligt den 23 september samma år. Anläggningens toppeffekt är cirka 2,7 MW, och beräknad årsproduktion är 3 GWh, vilket motsvarar en kapacitetsfaktor på cirka 13 procent, eller en medeleffekt på cirka 340 kW. Solcellerna är av typen monokristallina kiselceller, och har en verkningsgrad på 18 procent. När solen står som högst och inte hindras av moln är solinstrålningen mot en yta orienterad mot solen cirka 1 000 W/m2, varför maximal effekt från paneler med denna verkningsgrad blir cirka 180 W per kvadratmeter solfångaryta. Investeringskostnaden anges till 23 MSEK. Med antagande om 30 års livslängd blir investeringskostnaden per kWh 26 öre. Till detta tillkommer sedan kostnader för drift, ränta och underhåll. Referenser
Forum Medicum

Forum Medicum är byggnad i Lund vid Lunds Universitet som nyttjas av den medicinska fakulteten. Forum Medicum byggdes som en utökning av biomedicinskt centrum (BMC). Forum Medicum omfattar 21 000 kvadratmeter, varav 12 000 är nybyggda. Byggnaden innebär en integration av aktiviteten som tidigare skedde vid BMC och Health Sciences Center (HSC). Utbildning, forskning och arbete inom medicin, arbetsterapi, audiologi, biomedicin, fysioterapi, hälsoekonomi, logoped och omvårdnad bedrivs i byggnaden, totalt omfattandes 4 000 personer. Byggstart var 2020 och invigningen skedde vid starten av höstterminen 2023. Källor Externa länkar Lunds universitets blogg om Forum Medicum
Västra Sönnarslövs kapell

Västra Sönnarslövs kapell är ett kapell i Sönnarslöv i östra delen av Kvidinge i Åstorps kommun. Det tillhör Kvidinge församling i Lunds stift. Historik På platsen där kapellet ligger fanns en medeltida kyrka som 1894 ersattes av Västra Sönnarslövs kyrka som ligger cirka två kilometer åt sydost. Även sedan medeltidskyrkan rivits genomfördes gravsättningar på gamla kyrkogården. Behov fanns av ett gravkapell på platsen och 1936 testamenterade Augusta Lasson sin kvarlåtenskap till uppförandet av ett kapell. År 1938 uppfördes Västra Sönnarslövs kapell av bröderna Pålsson efter ritningar av murarmästare Sture Svensson från Kvidinge. Kapellet placerades något sydost om den plats där medeltidskyrkan låg. I februari 1939 genomfördes invigningen. Kapellet Kapellet har en stomme av tegel och består av ett långhus med östvästlig orientering. Vid östra kortsidan finns ingång och vid västra kortsidan finns en femsidig lägre absid. Väggarna är spritputsade och vitkalkade. Långhuset har ett sadeltak täckt med röda tegelpannor. Absidens tak är täckt med falsad röd plåt. Byggnadens sockel är klädd med natursten. Kyrkorummet har ett golv belagt med rödbrunt tegel lagt på flatan. Koret är upphöjt två steg mot övriga kyrkorummet. Väggarna är putsade och målade i gulvitt. Innertaket är klätt med masonit, är målat gulvitt med bruna ränder och är öppet upp till taknocken. Mitt i kyrkorummet hänger en ljuskrona av trä med sju elektriska ljus. På ömse sidor om mittgången står öppna bänkar. Inventarier Dopfunten från år 2006 är en trädstam från ett träd som har fällts på kyrkogården. Vid dop ställs en silverskål på trädstammen. Altaret är ett murat blockaltare som är putsat och målat lika väggarna. Altarskivan är av slipad grå kalksten. Altaret är samtida med kapellet. Ett altarkors av malm tillkom 1989. En ambo av brunlaserad furu är troligen samtida med kapellet. Kyrkogården Strax öster om kapellet finns en fristående klockstapel som är byggd 1953 där klockstapeln vid Perstorps kyrka är förebild. Stapeln är fyrsidig och har träväggar som lutar inåt. Stapelns sadeltak är belagt med röda tegelpannor och kröns av en kyrktupp från den medeltida kyrkan. Kyrkklockan är gjuten 1953 av Bergholtz klockgjuteri och har en inskription bestående av en psalmvers. Vid platsen där medeltidskyrkan låg restes år 1959 ett träkors med en minnesinskrift. Bildgalleri Referenser Bebyggelseregistrets byggnadspresentation kyrkoguiden.se Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Externa länkar Kvidinge församling Wikimedia Commons har media som rör Västra Sönnarslövs kapell.
Smögens Hafvsbad

Smögens Hafvsbad är ett hotell och kurort på Smögen i Sotenäs kommun. Historia Det ursprungliga bolag som grundade kuranstalten på Smögen bildades 1899, och sommaren året efter invigdes Smögens Hafvsbad, som då hade åtta hotellrum. Den speciella stavningen på namnet, med ett "f" instoppat i andra ordet, anspelar på ålderdomligt skrivsätt, även om den korrekta stavningen fram till i början av 1900-talet, innan det blev havsbad, egentligen var hafsbad. År 1900 när Smögens Hafvsbad slog upp portarna brukar markera starten för Smögen som turistort. Vid invigningen blev Smögens Hafvsbad Bohusläns sista kurort. Den ursprungliga entrébyggnaden i trä uppe på Smögens klippor är numera kulturminnesmärkt, och 2001 fick hotellanläggningen även en tillbyggnad, som delvis är insprängd i berget. 100 meter från huvudbyggnaden ligger sidobyggnaden Läsidan, där det finns ytterligare hotellrum, samt gym. Smögens Hafvsbad har idag 76 hotellrum (varav fyra sviter), 8 sammanträdesrum, restaurang och spa. Galleri Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Smögens Hafvsbad.﻿ Officiell webbplats
Ågestabadet (naturistbad)

Ågestabadet ligger på en udde på södra sidan av sjön Magelungen i Ågesta i Huddinge kommun och är Stockholms stads enda officiella naturistbad. Marken ägs av Stockholms stad och drivs av Stockholms Stads Idrottsförvaltning i samverkan med Nf Eos. Historik På 1980-talet uppmärksammades behovet av fler nakenbad i Stockholm. Motioner lades fram i kommunfullmäktige och frågan utreddes. Under en tid uppläts en del av Kanaanbadet vid Mälaren för nakenbad, men efter klagomål från kringboende föreslogs i stället Ågestabadet, ett gammalt barnbad som då inte användes så mycket. Ågestabadet var placerat på avstånd från bebyggelse och var dessutom förhållandevis avskilt. Badet kunde invigas i juni 1989. Badplatsen Badet har en barnvänlig sandstrand. I kanten av stranden finns en badbrygga med badstege och utanför den en förankrad badflotte. Innanför stranden finns en stor gräsyta där sommartid flera hundra personer solbadar. Där finns en fast grill, ett flertal bord med fasta bänkar, en bouleplan (bouleklot finns för utlåning), gungor, dusch och dricksvattenkran, toaletter, soptunnor och cykelparkering. Onsdagar juni – augusti hålls grillkvällar. Vid vackert väder finns ett friluftscafé. Ågesta är ett trevligt familjebad, med barnfamiljer och män och kvinnor i alla åldrar. Platsen är skyltad som "nakenbad" vilket följs. Uddens yttersta kulle är en vacker lund med labyrintartade gångstigar. Platsen används av många besökare för närmast gymnosofisk kontemplation: ett långsamt meditativt skridande i lundens skugga. Vid infarten från Bonäsvägen finns bilparkering som är otillräcklig vid fint väder. Från pendeltåg/tunnelbanestation Farsta strand går buss, därefter cirka 500 m att gå. Badvattnets kvalitet kontrolleras under badsäsongen och publiceras på Havs- och vattenmyndighetens hemsida. Naturistföreningen Eos Nf Eos svarar för Ågestabadets dagliga drift och aktiviteter. Det öppnas normalt i maj och stängs i september. Badet har ordningsregler: Stranden är öppen för alla. Men nakenhet är ett krav. Undantag ges för solhatt/keps och badskor. Hundar och andra husdjur ska vara kopplade. De får inte tas med till stranden eller ut i vattnet, annat än norr om stranden. Cyklar är inte tillåtna på gräsytan eller stranden. Handduk eller annat sittunderlag ska användas på bänkar och i gungor och motsv. Undvik rökning. Rökning ska ske på en plats som inte stör andra. Ågestabadets besökare ska kunna känna sig helt bekväma och trygga. På plats finns normalt flera medlemmar från föreningen. Ta kontakt med dem om någon uppträder olämpligt eller störande. Referenser Se även Nakenbad (plats) Naturism Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ågestabadet (naturistbad). Ågestabadet Ågesta naturistbad
Skogskyrkan

Skogskyrkan är en kyrkobyggnad i Växjö stift. Kyrkan är församlingskyrka i Alvesta församling. Kyrkobyggnaden Skogskyrkan är ritad av arkitekt Anders Berglund, Värnamo. Över altaret finns ett glasfönster av Sven Joann kallat "Korsets vision". Skogssalen är ett mindre samlingsrum i kyrkan. Inventarier Kristusstatyn (Henrik Campanello), bakom altaret i Skogskyrkan. Orgel Orgeln är inköpt från Alvesta kyrka och stod ursprungligen i dess kor. Den är byggd 1963 av Olof Hammarberg, Göteborg. Den har delade register i bas/diskant och bihangspedal. Disposition: Referenser Tryckta källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor https://www.svenskakyrkan.se/alvesta/skogskyrkan
Ohs kyrka

Ohs kyrka är en kyrkobyggnad i Värnamo kommun. Den är församlingskyrka i Gällaryds församling, Växjö stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes 1929–1931 och invigdes av biskop Edgar Reuterskiöld. Den är ritad av arkitekten Birger Johansson. För byggnaden blev byggmästare Håkan Andersson, Ljungby ansvarig. Inventarier Kyrksilver, tillverkad av Wiven Nilsson, Lund. Kyrkklockor, är tillverkade av K.G. Bergholtz. Altartavlan är målad av konstnär Gunnar Torhamn och skildrar olika händelser i Jesu liv. Orgel Orgeln byggde 1930 av Setterquist & Son i Örebro. Orgeln är pneumatisk. Den har fasta kombinationer. Orgelfasaden är tillverkad av Svenska Möbelfabriken i Bodafors och levererades den 7 maj 1931. Referenser Tryckta källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Församlingen informerar om kyrkan
ГЕС Гіссмофорс

ГЕС Гіссмофорс (Hissmofors) — гідроелектростанція у центральній частині Швеції. Розташована між ГЕС Morsil (вище по течії) та ГЕС Kattstrupeforsen, входить до складу каскаду на одній з найважливіших річок країни Індальсельвен. Станція є першою у нижній течії Індальсельвен після виходу з озера Стуршен. Ця водойма має площу поверхні 464 км2 (5-те місце у Швеції), глибину до 75 метрів та об'єм 8020 млн м3 (7-ме місце). Рівень води в озері регулюється за допомогою греблі, спорудженої невдовзі після виходу з нього Індальсельвен, при цьому за регульованим об'ємом — 1250 млн м3 — Стуршен є 4-м водосховищем у країні. Першу ГЕС в районі Гіссмофорс ввели в експлуатацію ще у 1899 році. Станом на 1907-й вона була розширена до 11 турбін загальною потужністю 1,4 МВт. А в 1939 році розпочали запуск нової потужної гідроелектростанції (Hissmofors IV). До 1942-го вона отримала три турбіни типу Каплан з горизонтальною віссю потужністю по 11,2 МВт, які працювали при напорі у 18 метрів (всі постачені шведськими компаніями — одна виробництва Finshyttan та дві KMW). Пізніше до них додали четверту того ж типу, але з вертикальною віссю. У результаті загальна потужність ГЕС досягла 57 МВт. Станом на кінець 2010-х ця споруда відпрацювала сім десятиліть, при цьому дослідження показали серйозні зміни у породах навколо машинного залу. Як наслідок, ухвалили рішення про доцільність спорудження нового машинного залу, котрий розмістили у скельному масиві праворуч від греблі (поруч зі старим, але трохи далі від русла). Будівельні роботи на цьому об'єкті (станція Hissmofors VI) припали на 2011—2013 роки. По їх завершенню ГЕС була обладнана двома турбінами виробництва австрійської компанії Andritz типу Каплан з одиничною потужністю по 34 МВт (при цьому два старі гідроагрегати демонтували, а ще два законсервували). Проєктне річне виробництво електроенергії на ГЕС становить 320 млн кВт·год електроенергії на рік. Примітки
ГЕС Näverede

ГЕС Näverede – гідроелектростанція у центральній частині Швеції. Розташована між ГЕС Midskog (вище по течії) та ГЕС Stugun, входить до складу каскаду на одній з найважливіших річок країни Індальсельвен (знаходиться на ділянці її нижньої течії після виходу з озера Стуршен). Під час спорудження станції бічні частини долини річки перекрили земляною греблею, а по центру звели бетонну споруду, обладнану трьом шлюзами для перепуску надлишкової води. Довжина цієї греблі складає 770 метрів при максимальній висоті до 18 метрів. Між бетонною та правобережною земляною частинами розташований русловий машинний зал. Від нього проклали відвідний канал довжиною 0,2 км, після чого протягом ще 0,5 км провели розчистку русла річки. Машинний зал обладнали двома турбінами типу Каплан виробництва італійської компанії Franco Tosi загальною потужністю 64 МВт. На початку 21 століття обидва гідроагрегати пройшли модернізацію, що збільшило потужність станції до 70 МВт. При напорі у 13 метрів вона забезпечує виробництво 340 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки