NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Designhogeschool van Umeå

De Designhogeschool van Umeå (Zweeds: Designhögskolan i Umeå; Engels: Umeå Institute of Design, UID) is een hogeschool voor industriële vormgeving binnen de Universiteit van Umeå in Zweden. De hogeschool werd geopend in 1989 en is uitsluitend bestemd voor het onderwijs van industriële ontwerpen, ontwerpen over transport en interactieve ontwerpen. Het instituut is gelegen tussen de belangrijkste campus en het centrum van Umeå als onderdeel van de Umeå-kunstcampus. Het is de enige Scandinavische school die is genoteerd in de top 60-lijst van designscholen wereldwijd van BusinessWeek - in alle drie de lijsten (2006, 2007 en 2009). De school wordt ook genoemd als een van de 18 's werelds beste designscholen in 2010. In 2011 werd UID gerangschikt als het op een na beste designinstituut in de regio "Europa en Amerika" door het red dot instituut en in 2012 behaalde UID de eerste plaats. Onderwijsaanbod Bachelor Het Instituut biedt een driejarige opleiding Industrial Design die leidt tot een bachelordiploma (alleen in het Zweeds). Master Er zijn drie internationaal georiënteerde en gespecialiseerde tweejarige programma's die leiden tot een Masterdiploma. De drie programma's zijn Product design, Interaction design en Transport design. Eenjarige cursussen Er worden eenjarige cursussen aangeboden op UID , zowel in het Engels als in het Zweeds gegeven. De Industrial Design inleiding is open voor studenten met een vooropleiding in een ander vakgebied , die zich willen specialiseren op het gebied van ontwerp of om zich voor te bereiden op toekomstige ontwerpstudies. Design connections is een specialisatieopleiding op masterniveau , voor studenten met een diploma van industrieel design. Onderzoeken en doctorale studies Het instituut voert ook toegepast onderzoek en ontwikkeling binnen de Design Group Research en het Volvo Research Programme (SET ). Sinds de herfst van 2001 worden ook doctorale studies in industrieel design aangeboden (in het Engels). Externe links Website van het Umeå Designinstituut (en) BusinessWeek's list of the 30 design schools considered best in the world, 2009 (en) BusinessWeek's list of the 60 design school considered best in the world, 2006 (en) BusinessWeek's list of the 60 design school considered best in the world, 2007
Институт дизайна (Умео)

Институт дизайна в Умео (швед. Designhögskolan i Umeå) — учебное заведение в городе Умео, Швеция. Открыт в 1989 году. В заведении ведётся преподавание промышленного, транспортного и интерактивного дизайна. Институт дизайна расположен между главным кампусом и центром города Умео как часть кампуса искусств. В институте имеются бакалавриат (только на шведском языке), магистратура и так называемые «годичные курсы», преподавание на которых ведётся на английском. С осени 2001 года при институте открыта также докторантура с обучением на английском. Институт является единственной скандинавской высшей школой дизайна, которая попадала в составленный авторитетным журналом BusinessWeek список лучших школ дизайна в мире, оказавшись во всех трёх его списках (2006, 2007 и 2009 годов). Институт был также назван одной 18 из лучших школ дизайна в мире в 2010 году. В 2011 году институт был поставлен на второе место в списке лучших школ дизайна в регионе «Европа, Северная и Южная Америка», а в 2012 переместился на первое место. В 2013 году институт получил международную премию IDEA для высших учебных заведений в области дизайна. Примечания
Інститут дизайну (Умео)

Інститут дизайну Умео , UID — інститут в Умео. UID відкритий в 1989 році, призначений і обладнаний виключно для викладання промислового дизайну, транспортного дизайну та інтерактивного дизайну. Інститут дизайну розташований між головним кампусом і центром міста Умео, як частина кампуса мистецтв. UID є єдиною скандинавською школою, яка входила до списку BusinessWeek із 60 найкращих шкіл дизайну в світі, потрапляючи туди кожного разу, коли список складався (2006, 2007 і 2009), а також була названа одною з 18 найкращих дизайнових шкіл у світі в 2010 році. У 2011 UID був названий другим у списку кращих закладів дизайнової освіти в регіоні «Європа, Північна і Південна Америка», а в 2012 UID перемістився на перше місце.. Освіта Програма бакалаврів Інститут пропонує трирічну програму промислового зразка, яка веде до ступеня бакалавра (180 кредитів). (Тільки шведською мовою) Програми магістра Є три міжнародно орієнтовані та спеціалізовані дворічні програми, що ведуть до ступеня магістра (120 кредитів). Три програми спеціального дизайну товарів, взаємодії дизайну та дизайну транспорту. Однорічні курси Однорічні курси на два робочих дні пропонуються в UID англійською мовою. Промисловий дизайн 60 кредитів) відкритий для студентів з попередньою освітою в будь-якій іншій науковій області, які хочуть спеціалізуватися в галузі дизайну або підготуватися до майбутніх проектних пророблень. Дизайн підключень (60 кредитів) є спеціалізованим курсом за рівнем магістра для студентів зі ступенем в галузі промислового дизайну. Наукові дослідження та докторантура Інститут також проводить прикладні дослідження та дослідно-конструкторські роботи в рамках дослідницької групи дизайну та Програми досліджень Volvo (SET). З осені 2001 Інститут дизайну запропонував докторантуру в галузі промислового дизайну. (Англійською мовою) Див. також Академія витончених мистецтв Примітки pdstuts+ list of 18 excellent design schools around the world [Архівовано 24 грудня 2018 у Wayback Machine.] BusinessWeek's list of the 30 design schools considered best in the world, 2009 [Архівовано 10 липня 2014 у Wayback Machine.] BusinessWeek's list of the 60 design school considered best in the world, 2006 BusinessWeek's list of the 60 design school considered best in the world, 2007 BA Industrial Design [Архівовано 12 травня 2014 у Wayback Machine.] MA Advanced Product Design [Архівовано 2 травня 2012 у Wayback Machine.] MA Interaction Design [Архівовано 26 серпня 2012 у Wayback Machine.] MA Transportation Design [Архівовано 15 травня 2012 у Wayback Machine.] Industrial Design Introduction, 1-year course [Архівовано 12 травня 2014 у Wayback Machine.] Design Connections, 1-year course [Архівовано 12 травня 2014 у Wayback Machine.]
Lugnviksverket

Lugnviksverket är ett kraftvärmeverk beläget norr om Östersund. Verket består av en biobränsleeldad CFB-panna tillverkad av Foster Wheeler som togs i drift i december 2002, samt två stycken hetvattenpannor som används vid behov under kallare väderlek och under sommaren när block 1 är avställt för revision. Lugnviksverket ägs och drivs av Jämtkraft och är kopplat till dess fjärrvärmenät i Östersund. Teknisk data Block 1 KVV Leverantörer: Panna: Foster Wheeler Turbin: Siemens Typ: CFB Bränsle: Diverse biobränslen, däribland returträ och torv. Ca. 16 kg/s vid full effekt. Installerad effekt: 80 MW värme, 45 MW el Rökgaskondensering: 30 MW värme Rökgasrening: Elfilter, våtskrubber, SCR, cyklon Årlig produktion: 200 GWh el, 600 GWh värme Ångdata: 145 bar, 545°C, 51 kg/s Block 2 KVV2 Leverantörer: Panna: Foster Wheeler Turbin: Siemens Typ: BFB Bränsle: Diverse biobränslen, returträ Panna 2 HVC Pannleverantör: Witermo Typ: BFB Installerad effekt: 25 MW värme Rökgaskondensering: 6 MW (gemensam med panna 1) Rökgasrening: Elfilter Panna 1 HVC Panntyp: CFB Installerad effekt : 25 MW värme Rökgasrening: Cyklon, elfilter Se även Ackumulatortanken Arctura Referenser
Högskolan Väst

Die Hochschule West (schwedisch: Högskolan Väst) ist eine staatliche Hochschule in Trollhättan, Schweden. Die Hochschule wurde 1990 gegründet und trug bis 2006 den Namen Högskolan i Trollhättan/Uddevalla. An der Hochschule West sind ca. 15.000 Studierende eingeschrieben. Weblinks Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise
University West

University West (Swedish: Högskolan Väst) is a university college (högskola) located in Trollhättan, in southwestern Sweden. University West was initially called University College of Trollhättan/Uddevalla (Swedish: Högskolan i Trollhättan/Uddevalla) and had three campuses, in Trollhättan, Uddevalla and Vänersborg. In 2008 all activities were relocated to new facilities in Trollhättan. Overview University West offers bachelor's (first cycle), master's (second cycle) and doctoral (third cycle) programmes within a variety of fields like IT, economics and management, health studies, education and engineering. In 2020, there were 27 first cycle programmes and 17 second and third cycle programmes. As of 2021, there are 13,000 students enrolled and the university employs more than 700 people, including more than 60 professors. Work-integrated learning in education and research University West implements work-integrated learning (WIL) in its education and research. The university sees both theoretical and practical knowledge as crucial in education and knowledge creation. Through WIL, students get an opportunity to apply theoretical knowledge to real-life situations and are able to bring back practical experiences into the classroom, thereby improving learning and the student's grasp of his or her field. University West conducts extensive and internationally recognized research within the field of work-integrated learning and has a unique doctoral programme i WIL. The university is also a member of WACE, an international organisation aimed at strengthening cooperative and work-integrated learning around the world. Departments and Schools The university consists of four academic departments/schools. School of Business, Economics and IT Department of Social and Behavioural Studies Department of Health Sciences Department of Engineering Sciences The current vice-chancellor of the university is Martin Hellström See also List of universities and colleges in Sweden References External links Official website
Högskolan Väst

Högskolan Väst (pol. Wyższa Szkoła Väst) – państwowa szkoła wyższa z siedzibą w Trollhättan w zachodniej Szwecji. Historia Uczelnia została powołana w 1990 roku pod nazwą Högskolan i Trollhättan/Uddevalla (HTU). Było to efektem starań lokalnych polityków oraz organizacji gospodarczych i społecznych. Decyzją Riksdagu z 1989 działalność edukacyjna miała być prowadzona w Trollhättan, Vänersborg i Uddevalla. Rektor oraz administracja uczelni zostały umieszczone w Trollhättan. W 1999 roku liczba studentów przekroczyła 5000. W 2000 do Högskolan Trollhättan/Uddevalla włączono uczelnię medyczną Hälsohögskolan Väst w Vänersborg. Nazwa Högskolan Väst, za zgodą rządu Szwecji, została przyjęta 1 stycznia 2006 roku. W 2007 działalność kampusu w Uddevalla została przeniesiona do nowo wybudowanego kampusu w Trollhättan. W roku następnym do Trollhättan przeniesiono także kampus w Vänersborg. Od jesieni 2008 roku całość działalności uczelni jest skupiona w Trollhättan. Struktura Uczelnia prowadzi działalność edukacyjną na następujących wydziałach (instytutach): Institutionen för ekonomi och IT (EI) Institutionen för individ och samhälle (IS) Institutionen för omvårdnad, hälsa och kultur (OHK) Institutionen för ingenjörsvetenskap (IV). Rektorzy Kerstin Norén (2011– ) Lars Ekedahl (2002–2011) Olof Blomqvist (1990–2002) Uwagi Przypisy
Upplandsmuseet

Upplandsmuseet is the county museum of Uppsala County, Sweden. The institution is responsible for preservation and conducting research in the area of the cultural history and archaeology of the county, including the city of Uppsala (parts of the historical province of Uppland, from which the museum takes its name, belong to Stockholm County). The permanent exhibition covers subjects such as the history of the city, of Uppsala Cathedral, and of student life at Uppsala University. Public activities are conducted in the Akademikvarnen, the open air museum Disagården in Gamla Uppsala and at Walmstedtska gården in the Karin district of Uppsala. The museum is headquartered in the Akademikvarnen, a former water mill belonging to the university, located on the Fyris River in central Uppsala. The former water mill was completed in 1768. It remained in operation until 1946. Between 1957 and 1959 the mill's premises were rebuilt to house the Uppland Museum. The exterior of the building was used by Ingmar Bergman for the bishop's house in the film Fanny and Alexander (1982). References External links Upplandsmuseet website
Museu da Uppland

O Museu da Uppland ou Uplândia (em sueco: Upplandsmuseet) é um museu regional do condado de Uppsala, situado na cidade sueca de Uppsala, na província da Uppland. Está instalado no Moinho da Academia (Akademikvarnen) no centro da cidade, perto da catedral, e junto ao rio Firis. Seu grande edifício de pedra, pintado de branco, foi erigido nos anos 1760, e começou a ser usado como museu em 1959. Alberga diversas exposições sobre a história da cidade e da província nos últimos 5 000 anos. Referências Bibliografia
Uppsala Konsert & Kongress

Uppsala Konsert & Kongress (UKK), popularly referred to as Musikens hus (House of music) is a concert hall and convention centre in Uppsala, Sweden. The official inauguration of the building took place on Saturday, 1 September 2007. Awards In 2007, Uppsala Konsert & Kongress was awarded a gold medal at the Biennale in Miami Beach. The class that the building was in, the class of large public buildings, can be said to cover what is generally regarded as "monuments". Criticisms and popular opinion The construction project was preceded by a long and committed political debate in the municipality of Uppsala. Plans for a concert hall in Uppsala had been discussed intermittently since 1912, but the final decision to start the construction was not taken until 2004. The building has been somewhat controversial, and its exterior, interior, location and function as a concert hall have all been criticised. However, a survey conducted in the autumn of 2010, indicates that one third of the 1360 respondents considered the building to be an important symbol for Uppsala, while 36% believed that it will become such a symbol in future. See also Volt Festival References
Utter Inn

Utter Inn (Swedish) or in English, Otter Inn, is an art project by Mikael Genberg that offers underwater accommodation to the public. The facility is entered through a small, typical-appearing Swedish house on the surface of the water. The only representation of this concept is, at this point, in Lake Mälaren near the town of Västerås in Sweden. See also Poseidon Undersea Resorts Underwater habitat References External links www.mikaelgenberg.com - personal site of the artist, with pictures of Utter Inn
Hotell Utter Inn

Hotell Utter Inn är ett undervattenshotell som ligger i Mälaren cirka en kilometer från Västerås hamn.Det har en flytbrygga på 25 m² där det finns möjlighet att sola och bada. Sovrummet ligger tre meter under vattenytan, består av två bäddar och har panoramafönster åt alla hållen. Hotellet har en gummibåt med vilken man kan ta en tur till de närbelägna öarna. Fotogalleri Se även Hotell Hackspett Mikael Genberg
Vaksalaskolan

Vaksalaskolan är en skola som ligger vid Vaksala torg i Uppsala. Skolbyggnaden är en av de första byggnaderna som byggdes av Anders Diös, som sedan skulle stå för många byggnader i Uppsala. Arkitekt för skolan var Gunnar Leche. Skolan började byggas 1925 och stod färdig 1927. Byggnaden blev uppmärksammad för sin arkitektur som ansågs mycket tilltalande. Vaksalaskolan är delad i 2 hus, en matsal och själva skolan. Själva skolan har 2 delar, en del för förskolan och årskurs 1-5, och den andra delen för årskurs 6-9. Byggnadsminne Huset är ett byggnadsminne sedan 2001. Noter och hänvisningar Externa länkar Vaksalaskolan Byggnadsminnesutredning om Vaksalaskolan
Valhallavägen

Valhallavägen est une voie importante dans le quartier Östermalm à Stockholm en Suède. Situation Valhallavägen est une rue du nord-est du centre-ville de Stockholm. Elle est en grande partie une esplanade qui s'étend de Roslagstull à Gärdesgatan. C'est la rue la plus longue du centre-ville, longue de 3 532 mètres. La rue possède des bâtiments de valeur culturelle et historique, notamment un grand nombre de somptueux immeubles d'habitation de la fin du XIXème siècle ainsi que de précieux bâtiments institutionnels du XXème siècle. La rue forme la frontière de trois quartiers de la ville. Au sud de toute la rue se trouve Östermalm. Au nord-nord-est de la rue et à l'est-sud-est de Lidingövägen se trouve Ladugårdsgärdet. Au nord de la rue et à l'ouest-nord-ouest de Lidingövägen se trouve Norra Djurgården. Étymologie Son nom provient de Valhalla dans la mythologie Viking. Dans la version suédoise traditionnelle du Monopoly, Valhallavägen a la place de Virginia Avenue. Bâtiments de la rue Galerie Références Voir aussi Articles connexes Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Valhallavägen » (voir la liste des auteurs). Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Valla Wood

Valla Wood (in Swedish, Vallaskogen) is a nature reserve in the municipality of Linköping, in the county of Östergötland, Sweden. It is the forested area nearest the city centre. Because the main campus of the University of Linköping lies on the other side of it, many students and workers cycle back and forth daily on the small road through it. Smaller paths and woodland trails are used by people jogging, walking (including walking their dogs), birdwatching, and orienteering. At 400 hectares, Valla Wood has been described as an oasis in the middle of the city. Valla Wood lies right beside two important neighbours: Valla Farm and Old Linköping. These three should be considered as a group. The idea is that visitors can see how the land was used in Sweden long ago and the connections between village, forest, and farm. Cattle grazed in the Wood up until the 1930s. Currently sheep graze in one fenced-off area. The Wood's fauna includes everything from insects and frogs, to birds, hares, and even deer. The flora ranges from the usual lush moss that covers many rocks and fallen logs, to birches, maples, pines, and spruce. Less usual are the orchids and the very old oaks. During the 1970s and 80s there was a plan to build a major new road through the Wood. This road would have connected two important roundabouts in the city (The Garrison's Roundabout and Valla Roundabout). Although this would have been convenient for motorists, it would have been devastating for all those who loved the Wood. Many residents of Linköping united against this threat and finally in 1989 the plan was defeated and the Wood was safe. Valla Wood has evidence of human habitation and agriculture going back more than two thousand years. External links in English, from the county http://www.lansstyrelsen.se/ostergotland/Om_Lansstyrelsen/in_english/departments/department_of_nature_resources/Naturereserves/linkoping/Vallaskogen/ in Swedish, from the municipality http://www.linkoping.se/sv/Kultur-fritid/Gamla-Linkoping/Valla-fritidsomrade/Vallaskogen/
Vallaskogen

Vallaskogen är ett naturreservat i stadsdelen Östra Valla, Linköpings kommun, Östergötland. Beslut om att inrätta naturreservatet togs 1994 och det är idag det skogsområde som ligger närmast centrum. Eftersom Linköpings universitet ligger på andra sidan av denna skog cyklar många studenter och arbetstagare på vägen genom den varje dag. Mindre skogsstigar används också för jogging, promenader (även hundpromenader), fågelskådning och orientering. En gren av Östgötaleden går genom skogen. Tidigare har också ett motionsspår funnits. Vallaskogen är rik på fornlämningar, bland annat löper ett system av hålvägar tvärs över skogen. Vallaskogen har beskrivits som en oas mitt i staden. Vallaskogen är i dag drygt 80 hektar, men minst 20 hektar har exploaterats i olika etapper. Vallaskogen ingår i Friluftsmuseet Gamla Linköping tillsammans med Valla gård och stadskvarteren i Gamla Linköping. Vallaskogen gränsar till dessa två andra områdena och binder ihop friluftsmuseet. Tanken är att besökare ska kunna se hur marken användes i Sverige för länge sedan och hur förbindelserna mellan by, åker, och skog såg ut. Nötkreatur betade i skogen fram till 1930-talet. För närvarande finns det betande får i ett inhägnat område i reservatet. Faunan inkluderar allt från insekter och grodor till fåglar, harar och även enstaka rådjur. Den imponerande floran omfattar mossor, björkar, lönnar, tallar och granar, liksom mindre vanliga orkidéer och mycket gamla ekar. Under 1970- och 1980-talen planerades en ny stor väg, Vallaleden, genom skogen. Denna väg skulle ha anslutit till Garnisonsrondellen och den stora Vallarondellen, kortaste vägen för bilister men förödande för naturälskare. Efter decennier av aktionsgrupper bildade Linköpingsborna föreningen Rädda Vallaskogen, och lyckades i en folkomröstning enas mot detta hot och 1989 säkrades skogen. Året därpå högg kommunen ner 4 hektar för att bygga bostäder. Fem år efter folkomröstningen upprättades naturreservatet, som då endast inkluderade den norra delen av skogen. När Linköpings garnison lade ner sin verksamhet 1997 blev det militära övningsfältet tillgängligt för ny användning. I en översiktsplan av området från 2003 beslutades att den militära delen ska vara områdesskyddat som naturreservat och förenas med det redan existerande delen. Sen den fördjupade översiktsplanen av Linköping från 2010 ingår hela Vallaskogen i staden största grönområde. Översiktsplanen förespråkar skydd och utveckling av områdets bevarandevärden . Vallaskogen innehåller spår av mänsklig bosättning och odling som går tillbaka tusentals år. Totalt har ett hundratal fossila åkrar hittats. Deras datering sträcker sig från ca 800 f.Kr. till 500 e.Kr. och består av två olika typer, rundade och fyrkantiga. Den rundade åkervarianten är äldre och den fyrkantiga tycks inte dyka upp förr än runt 400 f.Kr. . Referenser Vallaskogens naturreservat linkoping.se Informationsmaterial Vallaskogen pdf länsstyrelsen.se - vallaskogen
Vasabron

Vasabron (dt. Vasa-Brücke) ist eine Brücke über den Norrström im Zentrum von Stockholm, Schweden. Sie verbindet Norrmalm mit der Altstadt von Stockholm. Die Brücke wurde nach König Gustav Vasa benannt. Geschichte Die Vasabron wurde zwischen 1875 und 1878 gebaut. Sie war Schwedens erste Brücke mit Stahlgussbögen. Bereits 1830 wurde ein Vorschlag für eine Hängebrücke diskutiert. In einem Wettbewerb zwischen 1847 und 1848 wurde der Vorschlag für eine gusseiserne Brücke von Georg Theodor Chiewitz (1815–62) angenommen, der erst dreißig Jahre später durch die endgültigen Zeichnungen von Edvard von Rothstein (1821–1890) realisiert worden war. Die einzelnen Brückenbögen bestehen aus je sieben Stahlgussbögen und Geländer und Laternen aus Gusseisen. Die ursprünglichen Gaslampen wurden 1911 durch elektrische Straßenbeleuchtung ersetzt, die vom Architekten Agi Lindegren im Jugendstil entworfen wurden. Die reich verzierten Laternen wurden bei Skoglund & Olson in Gävle gegossen. Das Brückenfundament wurde nach dem Unterwassergussbetonverfahren erstellt. Die Tragteile wurde bei AB Atlas-Fabriken im Atlas-Gebiet in Vasastaden vorgefertigt Im Jahr 1909 wurde die Vasabron für den Straßenverkehr umgebaut. Als die Centralbron 1959 eröffnet wurde, verlor die Vasabron als Verkehrsweg an Bedeutung. Weblinks Quellen Dufwa, Arne (1985). "Broar och viadukter: Vasabron". Stockholms tekniska historia: Trafik, broar, tunnelbanor, gator. Uppsala: Stockholms gatukontor and Kommittén för Stockholmsforskning. p. 186. ISBN 91-38-08725-1. Stockholms Byggnader, Bokförlaget Prisma, Stockholm 1977