NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kungshuset

Kungshuset, the "King's House", is a building in Lund in Sweden, built by the Danish king Frederick II between 1578 and 1584 and originally intended as the residence for the bishop of Lund. After the secession of the Scanian lands to Sweden at the Treaty of Roskilde 1658 Lund University was founded in 1666 to enhance the Swedification of the Danish provinces. King Charles XI of Sweden donated the building to the university in 1688 to serve as its main building and library. Until around 1800 the entire university was contained in Kungshuset, which as well as the library contained a theatre for the demonstration of anatomical dissection. The building was used as an observatory by, amongst others, the university's first astronomer, Anders Spole. An often related local legend has it that king Charles XII of Sweden, who resided in Lund for a time between campaigns in the 1710s, rode up the wide wooden stairs in the tower. The legend is easily debunked, as the tower was added to the building only later in the 18th century. The house held the University Library in the mid-19th century, but was in a bad shape, with a leaking roof for instance. The professor of Greek language at the time, Carl Georg Brunius, whose prolific work as an amateur architect is seen in many characteristic Lund buildings, took it as upon himself to improve the condition of the building. Until 2014 Kungshuset housed the Department of Philosophy. The nearest buildings are the towering Lund Cathedral located 50 meters south, and the 19th century main building of the university immediately to the north. References Pamphlet Kungshuset that can be acquired in the building
Kungshuset

Kungshuset (en suédois la maison du roi) est un bâtiment situé dans le parc Lundagård dans le centre de Lund, en Suède. Il fut construit entre 1578 et 1584, mais ne comptait à cette époque qu'un étage. Il était destiné à l'origine à servir de résidence pour l'évêque de Lund. Après le traité de Roskilde, en 1658, la Scanie fut cédée à la Suède, qui fonda en 1666 l'université de Lund pour suédifier la région. L'université était alors installée dans le chœur de la cathédrale, mais utilisa par la suite Kungshuset comme bâtiment principal jusqu'à la construction en 1882 du bâtiment actuel. La bibliothèque de l'université, qui était aussi dans ce bâtiment y demeura jusqu'en 1907 avant d'être transférée dans le bâtiment actuel. Kunghuset abrita aussi un observatoire astronomique et un théâtre anatomique.Au XVIIIe siècle, Kilian Stobæus créa, au premier étage du bâtiment, le cabinet de curiosités musée Stobænum, qui évolua par la suite en trois musées distincts : le musée zoologique de Lund, le musée botanique de Lund et le musée historique de Lund. De nos jours, le bâtiment abrite le département de philosophie de l'université. Le bâtiment fut rénové par Carl Hårleman entre 1740 et 1742 et par Carl Georg Brunius entre 1837 et 1839. Au cours de cette rénovation, le deuxième étage fut ajouté. Entre 1877 et 1879, Helgo Zettervall effectua quelques changements au niveau de la façade. Notes et références Portail de la Suède
Kungshuset, Lund

Kungshuset, även Lundagårdshuset eller Gamla akademien, är en byggnad i Lundagård i centrala Lund. Huset byggdes 1578–1584, men hade då bara två våningar. Det tjänade ursprungligen som residens för danske kungens länsman. Vid besök i staden bodde danske kungen i regel i huset. Under Gustaf Horns krig 1644-1645 blev huset svårt skadat och dessutom plundrat på allt som var av bly, vilket man gjorde ammunition av. Under en period på 1600-talet ägdes och beboddes huset av superintendenten (biskopen) Peder Winstrup, men indrogs 1688 genom Karl XI:s reduktion till kronan. Kort därefter överlämnades huset till Lunds universitet och användes som universitetets huvudbyggnad fram till 1882, då den nuvarande huvudbyggnaden stod färdig. Universitetsbiblioteket blev dock kvar i huset till 1907, då den nya byggnaden vid Helgonabacken stod klar. Kungshuset byggdes om av Carl Hårleman 1740–1749 och Carl Georg Brunius 1835-1839. Vid den senare ombyggnaden fick huset en tredje våning och ett betydligt ålderdomligare utseende än det haft tidigare. Under 1877–1879 genomfördes vissa förändringar i fasaden efter ritningar av Helgo Zettervall. I äldre tid rymde huset bland annat ett astronomiskt observatorium i tornet samt en anatomisk teater. Under 1700-talet fanns universitetets naturaliesamlingar, som grundats av Stobaeus, i huset i västra gavelrummet på andra våningen. I modern tid har Filosofiska institutionen huserat i Kungshuset. Enligt en myt skulle Karl XII ha ridit uppför trappan i husets torn till häst, men detta är falskt, eftersom trapptornet byggdes först efter Karl XII:s livstid. Källor Kungshuset i Lunds bevaringsprogram Noter Externa länkar Filosofiska institutionen, Lunds universitet: "Kungshusets och Filosofiska institutionens historia i årtal" Wikimedia Commons har media som rör Kungshuset, Lund.
Tomtehuset

Tomtehuset (pol. Dom skrzatów) – zabytkowy dom w Göteborgu, usytuowany na rogu ulic Vasagatan i Viktoriagatan. Nazwa domu pochodzi od wizerunków skrzatów zdobiących fasady budynku (słowo tomte w języku szwedzkim znaczy skrzat). Historia Dom powstał w latach 1888–1890, na zlecenie szwedzkiego wydawcy gazet i radnego Göteborga, Svena Adolfa Hedlunda. Projekt wykonali Hans Hedlund (bratanek Svena Adolfa) oraz Yngve Rasmussen. Obaj architekci mieli w tamtym czasie kilka znanych projektów w swoim dorobku. Hedlund zaprojektował budynek biblioteki miejskiej oraz sądu, a Rasmussen kościół Vasakyrkan i budynek Kompanii Wschodnioindyjskiej. Do wykonania malowideł na fasadach Hedlund i Rasmussen zaangażowali brata Rasmussena, Thorvalda, który był malarzem. Słynął również z zabawnych widokówek, przedstawiających skrzaty. Skrzaty na fasadach ukazane zostały podczas wykonywania różnych zajęć. Jeden siedzi i czyta gazetę, inny siedzi przy stole kreślarskim, a jeszcze inny fotografuje następnego krasnala dziewiętnastowiecznym aparatem fotograficznym. Oprócz skrzatów, na ścianach budynku widnieją smoki i wiewiórki. Do domu, który został zaprojektowany tak, by wpadało do środka jak najwięcej światła, prowadzą wysokie schody z kutą poręczą. Na ścianie od strony Vasagatan znajduje się napis In Luce Mundus, co znaczy mniej więcej w świetle świata. Pod niektórymi malowidłami odnaleźć można inicjały autorów. Sven Adolf Hedlund zamieszkiwał dom od strony Viktoriagatan. W drugiej części mieściło się atelier fotograficzne Dahöf&Hedlund, w którym pracował syn właściciela, Torsten. Obecnie Tomtehuset od 1981 r. należy do gminnej agencji nieruchomości. W budynku mieszczą się mieszkania oraz kawiarnia i snack bar. Budynek znajduje się w Szwedzkim Rejestrze Zabytków oraz na liście szwedzkiego dziedzictwa kultury. Przypisy Bibliografia Bengt A. Öhnander: Göteborg berättar. Göteborg: Tre Böcker, 1992, s. 95–97. ISBN 91-7029-010-5. (szw.).
Tomtehuset

Tomtehuset (kvarteret Vasastaden 12:17) är ett villaliknade bostadshus i korsningen Viktoriagatan/Vasagatan i centrala Göteborg. Huset uppfördes 1890 för publicisten och riksdagsmannen Sven Adolf Hedlund efter ritningar av arkitekterna Hans Hedlund – brorson till byggherren – och Yngve Rasmussen. Huset är byggnadsminne sedan den 25 oktober 1982. Bostadshuset har två våningar med souterrängvåning och är uppfört i tegel med en fasad med putsade ytor kombinerat med tegel. På första våningen finns bland annat al frescomålningar kring fönstren. På andra våningen mot Vasagatan finns väggmålningar, som avspeglar husets första invånare och deras yrken. På målningarna syns tomtar verksamma som arkitekt, boktryckare och fotograf. Alla väggmålningar är bevarade utom i ett fält. Målningarna är signerade med arkitekternas och Thorvald Rasmussen initialer samt daterade 4/10 1890. Thorvald Rasmussen var konstnär med tomtar som specialité och bror till Yngve Rasmussen. Om Hedlund och bröderna Rasmussen själv utfört målningarna är inte helt klarlagt. I alla händelser var målarmästaren Q.W. Bergqvist engagerad i måleriarbetena. Övre våningen, som ursprungligen var inredd till fotoateljé, byggdes om till bostad på 1920-talet, varvid ett stort glasfönster mot Vasagatan murades igen och taket förändrades. I övrigt bevarar exteriören i stort sett sitt ursprungliga skick. Referenser Webbkällor Tomtehuset, Karta från Lantmäteriet. Läst 11 juni 2015. Tomtehuset, Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 11 juni 2015. Tomtehuset, Historik, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 11 juni 2015. Tryckta källor 100 utmärkta hus i Göteborg.. [Arkitekten och staden] ; [3]. Göteborg: Manne Ekman & Margareta Rydbo, Göteborgs stadsmuseum i samarbete med Göteborgs-posten. 2001. sid. 152-153. Libris 8379794. ISBN 91-85488-54-2 Caldenby, Claes; Linde Bjur Gunilla, Ohlsson Sven-Olof, Engström Krister (2006). Guide till Göteborgs arkitektur. Stockholm: Arkitektur i samarbete med Göteborgs stadsbyggnadskontor och Formas. Libris 10203533. ISBN 91-86050-67-2 , s. 74. Vidare läsning Björkman Eva antikvarie, Emanuelsson Lena, Overland Viveka, red (2016). Hus, människor, minnen. Skrifter utgivna av Bohusläns museum och Bohusläns hembygdsförbund, 0280-4174 ; nr 93. Göteborg: Länsstyrelsen i Västra Götalands län. sid. 356-357. Libris 19352952. ISBN 9789176862742 Byggnadsminnen 1978-1988: förteckning över nya byggnadsminnen 1 juli 1978-31 december 1988 enligt lagen den 9 december 1960, nr 690. Stockholm: Riksantikvarieämbetet (RAÄ. 1989. sid. 244-245. Libris 8371852. ISBN 9171927522 Fredén, Leif (2023). Små göteborgska kuriositeter: en guide till 62 sevärdheter du annars skulle missa. Västra Frölunda: Tukan förlag. sid. 50-51. Libris 4l7ptj012z5qm1bw. ISBN 9789180377010 Niklasson, Olle (2014). Fyrtiotvå hus och en bockkran i Göteborg. Göteborg: Tre böcker. sid. 31-32. Libris 16997623. ISBN 978-91-7029-752-6 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tomtehuset. Bebyggelseregistrets anläggningspresentation
Tyska torget

Tyska torget (Rynek Niemiecki) – rynek w centrum Norrköping w miejscu przecięcia się ulic Drottninggatan i Nya Rådstugugatan. Rynek jest otoczony przez następujące budowle: południowa pierzeja – Norrköpings rådhus (ratusz) z 1910 roku (projekt: Isak Gustaf Clason), zachodnia pierzeja – najbardziej reprezentacyjna kamienica miasta – była siedziba Norrköpings Enskilda Bank (projekt: Gustav Wickman), ul. Drottninggatan 8 północna pierzeja – bryła Grand Hotelu z 1906 roku (projekt: Werner Northun, inspirowany rządowym budynkiem Rosenbad w Sztokholmie), wschodnia pierzeja – Kościół Jadwigi w Norrköping. Nazwa placu pochodzi od pobliskiego kościoła Jadwigi, który zwyczajowo nazywany jest kościołem niemieckim (szw. Tyska kyrkan), jako że był zbudowany pod koniec XVII wieku dla sporej społeczności niemieckiej. Bibliografia Tyska torget. mellanpromenaderna.se. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-08-13)]. (szw.)
Tyska torget

Tyska torget är ett torg i centrala Norrköping. Den ligger där Drottninggatan korsar Nya Rådstugugatan och Fleminggatan. Runt torget ligger Hedvigs kyrka, Rådhuset från 1910 (arkitekt: Isak Gustaf Clason), tidigare Norrköpings enskilda banks bankpalats (arkitekt: Gustaf Wickman) samt Grand Hotel från 1906, ritat av Werner Northun, inspirerat av Nordiska Kreditbankens Rosenbad i Stockholm. En norrköpingsbo menade en gång att det fanns fyra tempel kring torget: Herrens tempel (kyrkan), Justitias tempel (rådhuset), Mammons tempel (bankpalatset) och Bacchi tempel (hotellet) . Namnet kommer från att Hedvigs kyrka även brukar kallas Tyska kyrkan. När kyrkan byggdes i slutet av 1600-talet, var den avsedd för Norrköpings stora tysktalande befolkning. Tidigare ska en kungsgård legat på platsen, Norrköpingsgård. På 1580-talet lät Johan III uppföra en slottsbyggnad på platsen, Norrköpingshus, som dock brann redan 1604. Under sena delen av 1700-talet döptes torget också om till Riddarhustorget för att korrespondera med det torg som befann sig i Stockholm med samma namn. Anledningen var för att man under en period bytte riksdagsrådsplats från Stockholm till Norrköping under 1700-talet. Bildgalleri Källor Noter
Utklippan

Utklippan ist Schwedens südöstlichste Inselgruppe, bestehend aus den Inseln Norraskär und Södraskär. Sie liegt in der Ostsee etwa 25 Kilometer südlich von Karlskrona in der Gemeinde Karlskrona, Blekinge län. Die Inselgruppe und das umliegende Meer sind seit 1988 Naturschutzgebiet. Auf Södraskär befindet sich ein Leuchtturm. Leuchtturm Der Leuchtturm auf Södraskär wurde 1840 als Kombination aus Leuchtfeuer und Festung errichtet. Der heutige Leuchtturm, ein so genannter Heidenstam-Leuchtturm (benannt nach dem Leuchtturm-Konstrukteur Gustaf von Heidenstam), wurde 1870 nach den Plänen von Albert Theodor Gellerstedt errichtet. Der Turm hat eine Höhe von 30,9 Metern. Der Leuchtturm wurde im Jahr 1972 voll automatisiert. Der Hauptleuchtturm wurde im Jahre 2008 vom schwedischen Seefahrtsamt geschlossen, doch es existiert noch ein Leitfeuer zur Markierung des örtlichen Seeweges. Nach der Automatisierung des Leuchtturms im Jahre 1972 wurden die Wohnungen der ehemaligen Leuchtturm-Wärter frei. Diese werden heute von Ornithologischen Klub Karlskrona genutzt. Naturschutzgebiet Utklippan wird von vielen Zugvögeln als Zwischenstation genutzt. Am auffälligsten ist die große Möwenbrutkolonie. Auf der Inselgruppe befindet sich seit 1964 eine große Vogel- und Beringungsstation. Bis zum Jahr 2004 wurden auf Utklippan 319.504 Vögel aus 194 Arten beringt. Bedrohte Tierarten auf Utklippan Auf Utklippan gibt es mehrere verschiedene Amphibienarten. Unter anderem die Kreuzkröte und die gefährdete Grüne Kröte. Im Jahre 1994 begann eine groß angelegte Rettungsaktion für die grüne Kröte. Nachdem man in den Jahren davor festgestellt hatte, dass sich überwiegend weibliche Tiere auf der Insel befanden, setzte man nun Dutzende männlicher Tiere und einige hundert Jungtiere dort aus. Viele der Tiere auf der Inselgruppe können nicht längere Zeit im Salzwasser überleben. Geologie Das Grundgestein von Utklippan besteht aus Granit. Während der letzten Eiszeit hinterließ das Inlandeis deutliche Spuren. So sind unter anderem Findlinge und Abschleifungen im Gestein zu sehen. Wasser und Kies hinterließen infolge von Ausspülungen einige tiefe Löcher auf Södraskär. Auf Noraskär hingegen gibt es viel loses Gestein, das am Strand zu kleinen Wällen aufgeschichtet ist. Weblinks Website des Hafens Utklippan. Abgerufen am 9. Juli 2021 Utklippan. In: Skipper Guide. Abgerufen am 9. Juli 2021 Einzelnachweise
Utklippan

Utklippan is a Swedish island group including Södraskär (South Skerry), Norraskär (North Skerry), and Degerhuvudet. It has been home to a lighthouse since 1789. History Utklippan has been a light station since 1789 when a basket light was in use. The current tower (built in 1870) replaced an older tower built in 1840 on top of an old fortress. The flame ran on colza oil. In 1887 the colza oil lamp was replaced with a kerosene lamp. It has been powered electrically since 1948. Utklippan was turned into a nature reserve in 1988. The Swedish Maritime Administration owns the lighthouse today. In the summer of 2008 SMA reported that the white main light had been deactivated, as it was no longer considered to be an important lighthouse for commercial shipping. A small passing light remains in use. Geography Utklippan consists of three main islands – Södraskär, Norraskär, and Degerhuvudet – in addition to some smaller skerries. Between Södraskär and Norraskär is a fishing harbour. Today it is protected and mainly used for recreational boats. There are five other houses on the islands, owned by the Swedish National Property Board. One of them is a small hostel. Despite its remote location, Utklippan is home to varied wildlife including frogs, earless seals, blue mussels, and seaweed. A birding station exists to watch and research migrating birds in the spring and autumn. The bedrock on Utklippan consists of granite. There are traces of the ice sheet that used to cover the Baltic Sea. See also List of lighthouses and lightvessels in Sweden References Rowlett, Russ. "Lighthouses of Sweden: Kalmar". The Lighthouse Directory. University of North Carolina at Chapel Hill. Retrieved 9 September 2008. External links Sjofartsverket Archived 2016-04-08 at the Wayback Machine (in English) The Swedish Lighthouse Society Utklippans fyr (in Norwegian)
Phare d'Utklippan

Le phare d'Utklippan (en suédois : Utklippans fyr) est un feu situé sur l'archipel d'Utklippan se composant de deux îles (Norraskär et Södraskär), appartenant à la commune de Karlskrona, dans le comté de Blekinge (Suède). Le phare d'Utklippan est inscrit au répertoire des sites et monuments historiques par la Direction nationale du patrimoine de Suède en date du 21 septembre 1993. Histoire Utklippan a été une station de signalisation depuis 1789. L'archipel se trouve à 16 km au sud-est de Karlskrona. Le phare actuel, construit en 1870 d'après les plans de Albert Theodor Gellerstedt, a remplacé une ancienne tour construite en 1840 au sommet d'une ancienne forteresse. La lumière a d'abord été alimentée à l'huile de colza et a été remplacée en 1887 par une lampe au kérosène. Le phare est alimenté électriquement depuis 1948 et il a été automatisé en 1972. Il possède toujours sa lentille de Fresnel de 4e ordre d'origine. L'administration maritime suédoise possède toujours le phare. À l'été 2008, la lumière principale blanche (FI W 15s) d'une portée de 23 milles nautiques a été désactivée, car elle n'était plus considérée comme un phare important pour la navigation commerciale. Elle a été remplacée par un feu tricolore à secteurs. Il y a cinq autres maisons sur l'île, appartenant à la Commission nationale suédoise de la propriété. L'une d'entre elles est une petite auberge. L'île est une réserve naturelle (Réseau Natura 2000) et possède une station ornithologique et de baguage des oiseaux. Description Le phare actuel est une tour en fonte à claire-voie de 30 mètres de haut, avec une galerie et une grande lanterne. La tour est peinte en rouge et le dôme de la lanterne est gris. Le bâtiment est blanc. Son feu isophase émet, à une hauteur focale de 31 mètres, deux éclats blanc, rouge et vert selon différents secteurs toutes les 6 secondes. Sa portée nominale est de 8 milles nautiques (environ 15 km). Identifiant : ARLHS : SWE-073 ; SV-6015 - Amirauté : C7442 - NGA : 7696 . Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Utklippan » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Liste des phares de Suède Liens externes University of North Carolina at Chapel Hill's The Lighthouse Directory: Lighthouses of Sweden : Northern Bothnia Lighthouses of Sweden : Blekinge (en) Online List of Lights - Sweden (en) Sweden Liste ARLHS - Finland (en) Sweden - Site Lightphotos.net (en) Utklippan Light - Lighthouse Explorer (de) Carte d'implantation des phares suédois Portail des phares Portail de la mer Baltique Portail de la Suède
Utklippan

Utklippan – szwedzka latarnia morska oraz nazwa określająca dwie małe wysepki: Södraskär (szkier południowy) oraz Norraskär (szkier północny). Latarnia morska działa od 1789 roku, używano w niej wówczas garnka Wulkana. Obecnie stojąca wieża, wybudowana w 1870 roku, zastąpiła starszą wieżę z 1840 roku, która była postawiona na szczycie starej fortecy. Lampa używała oleju rzepakowego do roku 1887, kiedy uruchomiono lampę ksenonową. Latarnia została zelektryfikowana w 1948 roku, natomiast od roku 1972 jest w pełni zautomatyzowana. Szwedzka Administracja Morska (sv.: Sjöfartsverket), która jest właścicielem tej latarni ogłosiła, iż latem 2008 roku główne białe światło zostało wyłączone (światło obrotowe w dalszym ciągu działa). Uznano, że wyłączone światło nie jest już istotne dla żeglugi komercyjnej. Na wyspie znajduje się mały hotel oraz stacja ornitologiczna (działa od 1964 roku), a sam archipelag jest rezerwatem przyrody od roku 1988. Znajduje się on na szlaku wielu ptaków wędrownych.
Utklippan

Utklippan består av öarna Norraskär och Södraskär. Södraskär är även fyrplats. Ögruppen, som ligger i Torhamns socken och Karlskrona kommun i Blekinge, utgör sedan 1988 Utklippans naturreservat. Utklippan passeras av många flyttfåglar och bland häckfåglarna är en stor trutkoloni den mest framträdande. På ögruppen finns Utklippans fågelstation, vars ringmärkningsverksamhet påbörjades i liten skala under 1964. Efter det att fyren 1972 avbemannats, hyrde Karlskrona Ornitologiska Klubb en av fyrvaktarnas bostäder. Fram till 2004 har 319 504 fåglar av 194 arter ringmärkts på Utklippan. På Utklippan finns även flera olika sorters groddjur, bland annat strandpadda och den hotade grönfläckiga paddan. 1994 iscensattes en framgångsrik räddningsaktion då ett 10-tal hanar och ett 100-tal ungdjur av grönfläckig padda inplanterades på ön efter det man konstaterat att endast honor fanns kvar. Flera av djuren på ögruppen klarar inte längre perioder vid saltvatten. Berggrunden består av granit där inlandsisen har skapat bland annat rundhällar och isräfflor. Vatten och grus har skapat jättegrytor på Södraskär; på Norraskär finns klapperstensfält och äldre strandvallar. Den sprängda nödhamnen på Norraskär invigdes 1942. Utklippans fyr Fyren på Södraskär uppfördes 1840 som en kombinerad fyr och befästning. Det nuvarande fyrtornet, en Heidenstamfyr, byggdes 1870 enligt Albert Theodor Gellerstedts ritningar och är 30,9 meter högt. Fyren är automatiserad sedan 1972. Det vita ljuset från huvudfyren släcktes ner av Sjöfartsverket 2008, men farledsfyren finns fortfarande kvar. Utklippans fyrplats är statligt byggnadsminne sedan 1935. Se även Torhamns socken Källor Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 19 juni 2016. Noter Vidare läsning Hedin, Anders (1988). Ljus längs kusten: berättelser från tio svenska fyrplatser. Stockholm: Norstedt. sid. 80-119. Libris 7154748. ISBN 9118734324 Thunman, Dan (2000). Sveriges fyrplatser: en bebyggelsehistorisk dokumentation av f.d. bemannade fyrplatser anlagda under Lotsverkets tid. Norrköping: Sjöfartsverket. sid. 31, 54, 60, 76-79, 111, 137, 141. Libris 8380547. ISBN 9186502190 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Utklippan.
Baptistkyrkan, Linköping

Baptistkyrkan Linköping är en kyrkobyggnad i Linköping. Kyrkan tillhörde från början Svenska Baptistsamfundet som numera är en del av Equmeniakyrkan. Den 1 maj 2021 gick Baptistkyrkan Linköping och Missionskyrkan Linköping ihop och bildade Equmeniakyrkan Linköping. Orgel På 1940-talet byggde Grönlunds Orgelfabrik, Notviken en orgel med 18 stämmor, två manualer och pedal. Den nuvarande orgeln byggdes 1979 av Åkerman & Lund Orgelbyggeri AB, Knivsta. Orgeln är mekanisk. Referenser Externa länkar Baptistkyrkan i Linköping
Vätternkyrkan

Vätternkyrkan, tidigare Vadstena missionskyrka, är en kyrkobyggnad i Vadstena. Kyrkan tillhör Vadstena frikyrkoförsamling som är dubbelansluten till Equmeniakyrkan och Evangeliska frikyrkan. Historik Kyrkan bytte 1995 namn till Vätternkyrkan då Betania kapellet och Missionskyrkan i Vadstena slogs samma. Orgel Den nuvarande orgeln byggdes 1981 av Modulorgel AB, Umeå. Orgeln är elektrisk och har en crescendosvällare. Alla stämmor utom Subbas 16' kan fritt disponeras på två manualer och pedal. Referenser