NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Simonbergets naturreservat

Simonbergets naturreservat är ett naturreservat i Nyköpings kommun beläget i Tunaberg 18 kilometer söder om tätorten. Simonberget (Simonsberget) är välkänt bland klättrare i hela Sverige för sina breda bergssidor och speciella bergart. Naturreservatet består av de två bergskullarna Simonberget och Kummelberget med omgivningar. Kummelberget är det högsta av bergen med sina dryga 80 meter över havet. Sörmlandsledens etapp 41:1 är en krävande bergstur med vida branta stigningar går över berget. Etappen är 1,5 kilometer lång. Externa länkar Länsstyrelsen i Södermanlands län om Simonbergets naturreservat Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Simonbergets naturreservat.﻿
Simonstorps kyrka

Simontorps kyrka är en kyrkobyggnad i Simonstorp i Linköpings stift. Den är församlingskyrka i Kolmårdens församling. Kyrkans gatuadress är Flätenvägen, 616 91 Åby. Kyrkobyggnaden Simonstorps kyrka invigdes år 1650, och är den första kyrkan i den relativt unga socknen. Kyrkan är uppförd av liggtimmer och består av ett rektangulärt långhus med smalare, polygonalt kor i öster och kyrktorn i väster. Vid långhusets norra sida finns en korsarm. Sakristian är belägen i korsarmens norra del. Tornet smalnar av uppåt och kröns av en svängd huv med spira. Tak och tornhuv täcks med spån, fasaderna är klädda med träpanel. 1650 års kyrka bestod endast av det nuvarande långhuset. Koret tillkom på 1670-talet och korsarmen, den så kallade Rodgakyrkan, tillkom 1697. Tornet uppfördes 1757, då klockstapeln revs. Ett litet vapenhus framför tornet uppfördes någon gång på 1800-talet. Sakristian inreddes under 1800-talets andra hälft. Fasaderna fick sin träpanel under 1800-talets senare del. En restaurering genomfördes 1909 under ledning av arkitekt Axel Lindegren då kyrkan gestaltades i rådande jugendstil. Taket återfick spånbeklädnad 1931. En restaurering genomfördes 1950 under ledning av arkitekten Kurt von Schmalensee, då interiören fick då sin nuvarande utformning och 1700-talskaraktären återställdes. Inventarier Dopfunten är tillverkad av kalksten och skänkt till kyrkan 1909 av Yddetorps syförening. Predikstolen i barockstil är skänkt till kyrkan 1698 av Rodgas dåvarande ägare Hellwegh. Ursprungligen var den placerad i kyrkorummets norra sida, men 1909 fick den sin nuvarande placering i kyrkorummets södra sida. Ljudtak saknas. Altaruppsatsen med målningar av konstnären Magnus Eriksson Grijs är tillverkad 1698. Målningarna föreställer Nattvarden, Korsfästelsen och Himmelsfärden. Orgel 1802 byggde Olof Schwan, Stockholm en orgel. 1842 byggde Pehr Zacharias Strand, Stockholm en orgel med 4 stämmor. På 1840-talet tillkom en orgelläktare. Nuvarande orgel är byggd 1935 av orgelbyggare Olof Hammarberg, Göteborg. Orgeln är pneumatisk. Det finns en fri kombination och gemensam svällare för hela orgeln. Referenser Noter Externa länkar Simonstorps kyrka, Östergötlands länsmuseum Wikimedia Commons har media som rör Simonstorps kyrka.
Simris Kirke

Simris kyrka er en romansk kirke i Simris i Simrishamns kommun i det sydøstlige Skåne. Kirken blev opført i midten af 1100-tallet. I 1905 blev kirkeskibet revet ned og genopført en meter bredere. Koret er velbevaret med rester af kalkmalerier fra 1400-tallet. Kalkmalerierne blev afdækket i 1902, da skibet blev revet ned. Apsis har bevaret sit halvkuppelhvælv. Prædikestolen er fra 1600-tallet og viser Christian 4.'s monogram. Kirkens døbefont af sandsten viser motiver fra Jesus barndom og fra passionen. Foran den ombyggede kirke står to originale runesten fra 1100-tallet (Simrisstenene). Eksterne henvisninger Simris Kirke på Nordens Kirker.dk Arkiveret 31. januar 2011 hos Wayback Machine
Simris kyrka

Simris kyrka är en kyrkobyggnad i byn Simris. Den är församlingskyrka för Simrishamns församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan härstammar från 1100-talet och var då en traditionell romansk absidkyrka med ett mycket brett torn. År 1905 gjordes en omfattande ombyggnad då långhuset blev både bredare och högre. Samtidigt murades den speciella sydportalen in på sin ursprungliga och nuvarande plats. I koret finns kalkmålningar från 1400-talet, och i tornet finns välbevarade rester av en empor. Runstenar I prästgårdens trädgård vid en av kyrkans ingångar står två runstenar: DR344 och DR345. Dessa var tidigare inmurade i kyrkogårdens mur. Inventarier Dopfunten är jämngammal med kyrkan och tillskrivs Trydemästaren. Predikstolen kommer från tidigt 1600-tal. Altaruppsatsen är utförd 1742 av Ystadsmästaren Matthias Stenberg och har motivet nattvardens instiftande. Orgel 1905 byggde Eskil Lundén, Göteborg en orgel med 12 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1970 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1905 års orgel. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 429, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Simris kyrka.
Singö kyrka

Singö kyrka är en kyrkobyggnad på Singö. Den tillhör Väddö församling i Uppsala stift. Omgivande bebyggelse är Söderby och Norrvreta. Kyrkobyggnaden Singö kyrka ligger på kyrkogårdens norra sida. Skriftliga källor tyder på att här funnits en föregångare från 1500-talet. Först år 1713 fick Singö egen kyrkogård. Nuvarande kyrkobyggnad uppfördes 1753 och är en korskyrka i knuttimrat liggtimmer med polygonalt kor och västtorn. Sakristian är placerad i vinkeln mellan koret och norra korsarmen. 1895 genomgick kyrkan en hårdhänt restaurering då interiör och exteriör helt förändrades. Kyrkans ytterväggar målades då med vit oljefärg. År 1922 fick kyrkan sin nuvarande takbeläggning med skivplåt som ersatte tidigare asfaltbestruken papp. En restaurering genomfördes åren 1964-1965 under ledning av arkitekt Hans Westman. Kyrkan återställdes till ett utseende från tiden före 1895. Fasaderna kläddes då med rödmålad träpanel och kyrkorummets träpanel avlägsnades så att timret fick synas. Inventarier Altarskåpet tillverkades i Lübeck på 1490-talet och har funnits i kyrkan sedan 1761 och är en gåva från Hargs kyrka. Predikstolen består av en åttakantig korg och ett ljudtak och har målat årtalet 1699 men är troligen tillverkad redan på 1500-talet. Vid 1895 års restaurering blev den vitmålad, men 1965 togs de ursprungliga färgerna fram. Dopfunten är tillverkad av marmor som har brutits på Singö. Funten är tillverkad 1965 efter ritningar av Hans Westman. I Mellansverige finns ytterligare ett femtiotal dopfuntar gjorda av marmor från Singö. I kyrkan hänger ett votivskepp som är målat i svart och rött och har en krönt grip som galjonsfigur. Skeppet skänktes år 1752 av Erich Brant och hans hustru Maria Tillman. Första orgeln var ett gammalt orgelharmonium som införskaffades år 1862. Första piporgeln köptes in år 1883. Nuvarande orgel köptes in år 1941. En brudkrona av förgyllt silver är inköpt 1818 på auktion i Häverö prästgård. Orgel 1883 byggde A Lindberg, Uppsala en orgel med 4 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1941 av H Lindegren, Göteborg. Orgeln är pneumatisk och har tuttikoppel. Omgivning Norr om kyrkan ligger en rödmålad komministerbostad som är uppförd år 1825. Kyrkogårdsmuren är uppförd åren 1862-1863. Kyrkan har haft en klockstapel som tillhörde en tidigare kyrka. År 1739 byggdes en klockstapel av nytt och gammalt virke. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 27, Klarkullens Förlag AB, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Asplund, Karl; Olsson, Martin (1918). Kyrkor i Väddö och Häverö skeppslag : konsthistoriskt inventarium. Sveriges kyrkor, 0284-1894 ; [8] Uppland ; 2:1. Stockholm: Norstedt. sid. 99-115. Libris 19512775. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6853 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Enjoy Sweden www.roslagen.se Stockholms läns museum Noter Externa länkar Väddö församling Wikimedia Commons har media som rör Singö kyrka.
Sireköpinge Church

Sireköpinge Church (Swedish: Sireköpinge kyrka) is a medieval Lutheran church east of Landskrona in the province of Scania, Sweden. It belongs to the Diocese of Lund. History and architecture Sireköpinge Church is one of the oldest in the province of Scania. Its oldest parts, the apse and choir, were built during the later part of the 12th century, by the Order of Saint John and dedicated to the Order's patron saint. The nave was rebuilt during the 15th century into its present shape. During the same century, the original wooden ceiling was also replaced with the current, star-shaped vaults. The lower parts of the tower were furthermore added during the 15th century, but proved too weak to support a tower. A wooden spire was instead built on the tower at a later point, and only during a renovation of the church in 1915–17 was the tower raised to its current height. The sacristy of the church was also built during the same time, and serves as a support for the northern wall of the choir. The church was renovated again in 1991. The building material of the church is mainly grey sandstone, used exclusively in the choir and apse. In the nave, blocks of sandstone have been mixed with blocks of granite. The church exterior is whitewashed, and the tower and other gables decorated with crow-stepped gables. Internally, the church is decorated with fragmentary Romanesque murals, as well as more well-preserved murals dating from the 14th century. The murals, which depict saints, the four evangelists and the devil, are located mainly in the choir. They were restored during the 1991 renovation. Among the furnishings, a decorated iron chandelier dates from the 14th century; it is one of only four chandelier of its kind in Sweden. The chandelier was exhibited at the International Exposition of 1867 in Paris as well as at the Baltic Exhibition of 1914 in Malmö. The crucifix of the church is a copy of the original (13th century) which is now in the Lund University Historical Museum in Lund. In the church cemetery lies the grave of Lev Lvovich Tolstoy, the son of Russian writer Leo Tolstoy. References External links Media related to Sireköpinge Church at Wikimedia Commons
Sireköpinge kyrka

Sireköpinge kyrka är en kyrkobyggnad i Sireköpinge. Den är församlingskyrka i Billeberga-Sireköpinge församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes av sandsten i romansk stil under senare delen av 1100-talet. Kvar från denna tid finns koret och den halvrunda absiden. Under 1400-talet slogs valven och kyrktornet byggdes till. Under början av 1900-talet byggde man till trappgavlar och strävpelare. I absiden finns romanska kalkmålningar från 1100-talets senare del, som anses vara utförda av Bjäresjömästaren. Inventarier Ursprungliga dopfunten härstammar från medeltiden men är numera försvunnen. Dopfatet från 1500-talet finns dock kvar. I dess botten finns ett motiv som skildrar Maria bebådelse. Nuvarande dopfunt är från 1917. En malmljuskrona härstammar från 1300-talet. Orgel 1862 byggde Johan Nikolaus Söderling, Göteborg en orgel med 6 stämmor. 1917 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en orgel med 10 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1952 av Th Frobenius & Co, Lyngby, Danmark och är en mekanisk orgel. Leo Tolstojs grav Ryske författaren Lev Tolstojs son (1863-1945), med samma namn som fadern, har sin grav på kyrkogården. Sonen skickades till Sverige för att få vård då han var svårt sjuk. Han förälskade sig i doktorns dotter och bosatte sig i Skåne. Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Referenser Externa länkar Billeberga-Sireköpinge församling informerar Länsstyrelsen i Skåne informerar Åsbo Släkt- och Folklivsforskare informerar Wikimedia Commons har media som rör Sireköpinge kyrka.﻿
Själbottna

Själbottna eller Skälbottna är en ö i Norrtälje kommun som ligger mellan Yxlan och Östra Lagnö. Ön tillhör Blidö församling. Nordöstra halvan av ön tillhör sedan 1977 Själbottna-Östra Lagnö naturreservat, som förvaltas av Skärgårdsstiftelsen. Ett område i nordost, kring Långnäsholmarna, är fågelskyddsområde. Ön är bevuxet av relativt ung hällmarkstallskog och i öns inre delar finns stora kärr och mossar. På Själbottna fanns tidigare ängsmarker som under 1900-talets senare hälft har hunnit växa igen, men som nu åter börjar öppnas genom röjning, slåtter och bete. Själbottna har gott om skyddade vikar och fina badklippor. Ön har inte mindre än tre välbesökta naturhamnar vilka alla ligger inom naturreservatet. Sopställ och toalett finns vid naturhamnarna. Flera markerade promenadstigar underlättar framkomligheten. På en äng på öns sydöstra sida, vid Vadören, kan man tälta. Vid ångbåtsbryggan finns färskvatten. Kommunikationer Blidösundsbolaget trafikerar Själbottna sommartid från Strömkajen i Stockholm med M/S Sjöbris och M/S Sjögull.
Själbottna-Östra Lagnö naturreservat

Själbottna-Östra Lagnö är ett naturreservat på norra delen av Östra Lagnö och nordöstra delen av Själbottna vid Ljusterös nordvästra spets i Österåkers kommun och Norrtälje kommun i Stockholms skärgård. Naturreservatet har en omväxande natur- och kulturmiljö med omväxande klippor, skog och betesmarker som hålls öppna genom småskalig djurhållning. Reservatet Naturreservatet består av den norra spetsen av Östra Lagnö och den nordöstra delen av ön Själbottna som ligger strax norr om Lagnö. Själbottna innehåller ung barrskog med hällmarker, och flera större kärr i den inre delen av ön. En del marker hålls öppna genom bete, vilket gynnar markvegetationen. Det finns flera mindre öar utanför som ingår i reservatet som har stor artrikedom. Lagnön domineras av äldre tätvuxna granskogar, som innehåller partier av hällmarkstallskog och mindre kärr och myrar. Det finns också torrlagda havsvikar med strandängs- och vassvegetation samt betesmarker. I samband med att reservatet upprättades stoppades igenväxningen av området och det gamla kulturlandskapet som försvunnit med jordbrukets rationalisering har successivt återskapats med hjälp av röjning och hålls öppet med slåtter och betesdrift. Det finns ett rikt fågelliv i reservatet, som bland annat inkluderar havsörn, och delar av reservatet är tidvis avlyst som fågelskyddsområde. Reservatet är trots sitt läge långt ut i skärgården lättillgängligt och har vägförbindelse med fastlandet via Östra Langö som är förbundet med Ljusterö som har vägfärja till fastlandet. Den relativt flacka naturen på Lagnödelen av reservatet gör tillgängligheten för rörelsehindrade och besökare med barnvagnar god, det finns flera handikappanpassade hårda vandringsleder som går genom reservatet. Den lilla udden Brännholmen som sticker ut från Östra Lagnö är ett populärt utflyktsmål med badplats och picknickbord och en vidsträckt utsikt mot ytterskärgården. Panoramabild En 360-graders panoramabild från Brännholmen tagen i september 2009. Referenser Själbottna-Östra Lagnö naturreservat Länsstyrelsen Noter Externa länkar Själbottna - Östra Lagnö Skärgårdsstiftelsen
Själevads församling

Själevads församling är en församling inom Svenska kyrkan i Örnsköldsviks kontrakt av Härnösands stift i Ångermanland, Örnsköldsviks kommun, Västernorrlands län. Församlingen ingår i Örnsköldsviks södra pastorat. Församlingskyrka är Själevads kyrka. Administrativ historik Församlingen har medeltida ursprung. Ur församlingen utbröts på 1300-talet Arnäs församling, i slutet av 1400-talet Anundsjö församling, 11 mars 1795 Björna församling, 1824 Mo församling, 1 juli 1907 Örnsköldsviks församling och 2024 Domsjö församling och Gullängets församling. Den sistnämnda förändringen gör Örnsköldsviks kommun till en av två kommuner i Sverige (tillsammans med Partille kommun) som har fler församlingar i dag än statskyrkans sista år 1999 (vilket distriktindelningen är baserad på). Församlingen utgjorde till 11 mars 1795 ett eget pastorat för att därefter till 1824 vara moderförsamling i pastoratet Själevad och Björna. Från 1824 till 1962 var den eget pastorat för att från 1962 till 2001 vara moderförsamling i pastoratet Själevad och Mo. Församlingen var mellan 2001 och 2022 moderförsamling i pastoratet Själevad, Mo och Björna. Församlingen ingår sedan 1 januari 2022 i Örnsköldsviks södra pastorat. Kyrkoherdar Se även Själevads socken Källor Externa länkar Örnsköldsviks södra pastorat
Sjö naturreservat

Sjö är ett naturreservat i Södra Unnaryds socken i Hylte kommun i Småland (Hallands län och Kronobergs län). Det är beläget vid sjön Unnens västra strand och på ett par mindre öar i sjön. Reservatet omfattar 25 hektar, är skyddat sedan 1988, med en utökning 2012, och är beläget vid sjön Unnens västra strand. Inom området finns bokskog, ekskog och blandskog. Här har funnits åkertegar och odlingsrösena ligger tätt. Det finns blomsterrika marker där åkrarna ännu inte helt vuxit igen. Här finns hundloka, smörblomma, johannesört, teveronika, nattviol och åkervädd. I lövskogen växer på marken bland annat liljekonvalj, vitsippa, harsyra, ekorrbär och ängskovall. Landskapet invid Unnen är sådant att det möjliggör ett rikt fågelliv. Här kan man hitta gröngöling, mindre hackspett, lärkfalk, fiskgjuse, storlom, häger, fisktärna och småskrake. Källor Sjö, Länsstyrelsen i Hallands län
Sjömansskolan

Sjömansskolan är en gymnasieskola vid Mälarvarvsbacken 2 på Långholmen i Stockholms innerstad. Skolan är en friskola som ger gymnasial utbildning på den riksrekryterande Sjöfartsutbildningen. Efter avklarad utbildning kan eleven söka arbete i handelsflottan som däcks- eller maskinpersonal. Sjöfartsutbildningen på Sjömansskolan ger eleven möjlighet att bli behörig till att söka till sjökaptensutbildning och sjöingenjörsutbildning på högskolan. Skolan ligger vid Pålsundsbron på Långholmen intill Mälarvarvet och Pålsundet. Sjömansskolan förfogar även över skolfartyget M/S Polfors, vilket används för kortare och längre utbildningsresor samt som klassrum för teoriundervisning. Under första året får eleven bland annat lära sig om grundläggande säkerhet ombord. Det handlar om hur man bekämpar bränder ombord på ett fartyg, hur man evakuerar ett fartyg och hur man överlever en fartygskatastrof. Dessa ämnen består av en praktisk och en teoretisk del. Eleven får dessutom utföra praktiska moment ombord på Polfors samt säkerhetsövningar i specialutrustad simbassäng och brandfält. De andra två åren läser eleven mer ämnen relaterade till antingen maskin eller däck. I utbildningen ingår tre praktikperioder, (APL), som fördelas jämnt över de tre åren. Eleven få då vara ute på fartyg och lära sig mer om arbetet på däck eller i maskin och om livet ombord i allmänhet. År 2019 går cirka 70 elever på skolan och det finns åtta lärare. Johan Östergren är rektor samt VD för Sjömansskolan Stockholm AB. Externa länkar Sjömansskolans webbplats
Sjömossen-Svinasjöns naturreservat

Sjömossen-Svinasjön är ett naturreservat i Harbo socken, Heby kommun. Naturreservatet består av Svinasjön med omkringliggande skogs- och myrmarker. Den sanka skogen har varit ointressant för skogsbruk och har fått ligga orörd under större delen av sin tid. Norra delen av sjön tillhörde tidigare Svina by, och är källan för Svinabäcken. Södra delen låg på Harbo sockenallmänning, och här hade Risinge by ängar tillhörande deras fäbodar längre söderut, åtminstoner redan 1731 fanns fäboden på plats. Fäboden var i bruk åtminstone fram till 1885. 1773 skiftades allmänningen och skogen söder om Svinasjön tillföll Vida, Kyrkoherdebostället, Ramna och Kvarsta. I reservatet trivs flera ovanliga mossor, lavar och svampar – exempelvis vedtrappmossa, grön sköldmossa, veckticka och doftskinn. Galleri Referenser Om naturreservatet på Länsstyrelsen för Uppsala län. Byar och Gådar i Harbo Socken, Fakta och Årtal, Magnhild Umaerus & Sune Eriksson 1985 Harbo socken, K. G. Söderhielm, Östervåla 1971
Sjörups gamla kyrka

Sjörups gamla kyrka är en medeltidskyrka i Sjörup väster om Ystad. Den tillhör Ljunits församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Någon gång mellan 1150 och 1170 uppfördes kyrkan under ledning av Carl stenmästare. Omkring 1270 byggdes kyrktornet och sakristian. Kyrkorummets valv tillkom någon gång på 1300-talet. Framför södra portalen uppfördes ett vapenhus under senmedeltiden. På 1800-talet bedömdes kyrkan vara för liten så man byggde en större kyrka mer centralt i socknen. Nya kyrkan, som heter Vallösa kyrka, färdigställdes 1882 och Sjörups gamla kyrka byggdes om till lektionssal för konfirmander. När en ny lokal för konfirmandundervisning och sammanträden hade byggts vid prästgården lämnades Sjörups gamla kyrka åt att förfalla. En bit in på 1900-talet hade förfallet gått så långt att tornets övre del och långhusets västra gavel hade rasat. Vapenhuset var rivet och bara från dess nederdel fanns rester kvar. En restaurering genomfördes 1932 - 1935 vilket räddade kyrkan från ytterligare förfall. Sydportalen återfick då sin äldre dörr. 1969 återinvigdes kyrkan. Vid ingången till kyrkan finns en runsten från troligen 900-talet kallad Sjörupstenen. Orgel I kyrkan finns ett harmonium. Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Ljunits församling informerar Antikvarisk rapport Wikimedia Commons har media som rör Sjörups gamla kyrka.
Sjöskumspipan 4

Sjöskumspipan 4 är ett kulturhistoriskt värdefullt bostadshus på Fagersjövägen i Hökarängen i södra Stockholm uppfört 1949-1952. Huset ingår i ett lamellhusområde känt som Tobaksområdet bestående av 16 hus som uppfördes i början av 1950-talet efter ritningar av David Helldén för Stockholmshems räkning. Området är beläget väster om Hökarängens centrum som också ritades av Helldén. Beskrivning Huset är känt som sicksackhuset beroende på sin speciella veckade form med i sidled förskjutna fasadpartier. Varje fasadparti är tre fönsteraxlar breda och på ena sidan är balkonger placerade i vinkel mellan förskjutningarna. Huset är uppfört i tegel med en putsad fasad med horisontell och vertikal listindelning. Entréerna omges av marmoromfattningar och har kvar sina ursprungliga ekportar som förekommer i olika design. I bottenvåning finns två garage och några lokaler. Fastigheten inventerades av Stadsmuseet i Stockholm 2005 och gavs blå märkning vilket betyder att den representerar "synnerligen höga kulturhistoriska värden". Inventeringen lyfter fram att huset är ett av 1950-talets mest särpräglade bostadsbyggnader i Stockholm, att huset bevarar den ursprungliga arkitekturen i alla detaljer samt att den veckade fasaden utgör ett karaktärsskapande inslag i stadsbilden. Även resten av området ansågs ha ett stort kulturhistoriskt värde och är grönmärkt. Bilder Referenser Stadsmuseets interaktiva karta för kulturmärkning av byggnader i Stockholm. Bebyggelseregistrets anläggningspresentation av området Bebyggelseregistrets byggnadspresentation av fastigheten Stockholmshem om fastigheten, sid. 38 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sjöskumspipan 4.
Sjöstadskapellet

Sjöstadskapellet är ett kapell som tillhör Sofia församling i Stockholms stift. Kapellet ligger vid Tvärbanans station Sickla kaj i stadsdelen Södra Hammarbyhamnen (i folkmun Hammarby sjöstad) i Stockholm. 4 december 2002 invigdes kapellet av biskop Caroline Krook. Arkitektur Reflex Arkitekter svarade för kapellets utformning. Kapellets ytterväggar är av glas och är ett av två glashus på varsin sida om Lugnets allé. Byggnaden har tre våningar. I översta våningen är själva kapellet inrymt. Vid husets västra hörn intill ingången står klocktornet i gråsvart sten. I tornet hänger två klockor väl synliga utifrån. Innanför ytterväggarna av glas finns flexibla innerväggar som är skapade av konstnären Veronica Nygren. Innerväggarna består av rutmönstrad klarlackerad plåt. Dessa är skjutbara och dämpar starkt solljus och ger insynskydd. Referenser Tryckta källor Sjöstadskapellet, konstnären, arkitekten och teologen berättar, (Informationsbroschyr hämtad i kapellet) Webbkällor Oas i nybyggarland Wikimedia Commons har media som rör Sjöstadskapellet.