NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gula Villan, Gröndal

Gula Villan, även kallad "Ekensbergsfemman", är en byggnad i kvarteret Bottenstocken vid Gröndalsvägen 152 i Gröndal i Stockholm. Villan ligger vid slutet av Mörtviken och utmärker sig bland annat på grund av sitt åttkantiga trapphus. Byggnadsbeskrivning Gula villan var ursprungligen bostadshus för arbetare vid Ekensbergs varv och uppfördes troligen omkring 1880. Enligt uppgift ska huset tidigare ha stått inne på varvsområdet, men senare ha flyttats till sin nuvarande plats. I Sigurd Erixons bok Den folkliga bebyggelsen i Stockholmstrakten (1941) uppges att fyra arbetarbostäder uppfördes omkring 1865, alltså före varvets tillkomst 1873. Dessa fyra arbetarbostadshus gavs namnen "ettan", "tvåan", "trean" osv, den femte bostaden blev förmodligen "Ekensbergsfemman". Från början var det trångbott och det fanns tio lägenheter i byggnaden. I början av 1950-talet övertogs fastigheten av AB Stockholmshem och under 1970- och 1980-talet stod huset tomt under cirka femton år och förföll, så att rivning diskuterades, men Stockholms Stadsmuseum protesterade. I slutet av 1980-talet hittade man en hyresgäst som var villig att själv stå för renoveringskostnaderna och rusta upp huset. Idag ägs huset av ett aktiebolag (Bottenstocken 12 AB) som hyr ut ett antal lägenheter. Gula Villan och Ekensbergs gamla värdshus är de enda byggnader som finns kvar efter varvsepoken i Ekensberg. Byggnaden grönmärktes av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”att bebyggelsen har ett högt kulturhistoriskt värde och är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”. Bilder Se även Ekensbergs varv Pensionärshemmet Eken Källor RAÄ:s bebyggelseregister: STOCKHOLM BOTTENSTOCKEN 12 - husnr 1, EKENSBERGSFEMMAN. Stadsmuseets interaktiva karta för kulturmärkning av byggnader i Stockholm. Wikimapia angående Gula villan Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gula Villan, Gröndal.
Gula huset, Skärholmen

Gula huset kallas ett bostads- och affärshus i Skärholmen Centrum i Skärholmen i sydvästra Stockholm. Huset uppfördes 1973 till 1975 av Svenska Bostäder i kvarteret Måsholmen efter ritningar av arkitekt Hans Borgström. Byggnaden upptar hela kvarteret mellan Skärholmstorget och bussterminalen. Huset är uppfört i fem våningar och har en kvadratisk innergård och loftgångar med röda fronter. I bottenvåningen finns butiker, på våning 1 kontor och högre upp 124 smålägenheter om 1-2 rum och kök, även specialanpassade lägenheter för rörelsehindrade anordnades. Ursprunglig byggherre var Svenska bostäder som gav arkitekt Hans Borgström i uppdrag att rita byggnaden. Han hade tidigare ritat Domusvaruhuset i centrumanläggningen. Borgström gav huset ett karakteristiskt utseende med runda hörn och utskjutande, burspråksliknade fönster. Fasaderna är grovputsade och avfärgade i varmgul kulör. Vid försäljningen av centrumanläggningen år 2008 följde Gula huset med och ny ägare blev Boultbee, som i sin tur sålde huset två år senare till “Skhlm Fastigheter AB”. Åren 2011 till 2012 renoverades Gula huset för 40 miljoner kronor. Bilder Källor Göran Söderström (redaktör) (2002-2003). Stockholm utanför tullarna - 97 stadsdelar i ytterstaden. Stockholmia förlag. ISBN 91-7031-132-3 , s. 203 Tidningen "Södra Sidan", 27 oktober - 2 november 2012, s. 6. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gula huset, Skärholmen.
Guldbröllopshemmet

Guldbröllopshemmet, ålderdomshem på Tideliusgatan 16 på Södermalm i Stockholm. Det uppfördes 1913 för gifta åldringar som en del i dåvarande Rosenlunds Åldersdomshem, senare Rosenlunds sjukhus. Byggnaden tillkom i samband med Oscar II:s och drottning Sofias guldbröllop 1907. Som mest bodde 1160 personer inom hela Rosenlunds Sjukhus. Den ritades av Hjalmar Cederström Fastigheten ägs och förvaltas av Micasa Fastigheter. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Guldbröllopshemmet.
Gullabo kyrka

Gullabo kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Gullabo församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i Gullabo kyrkby en och en halv mil väster om Torsås. Kyrkobyggnaden Nuvarande träkyrka uppfördes 1804 efter ritningar av arkitekt Axel Almfelt och invigdes 1805. Den ersatte ett äldre träkapell från 1713 som hade blivit för litet. Första kyrkobyggnaden på platsen uppfördes redan på 1300-talet. Kyrkan är byggd av liggtimmer och klädd med vitmålad locklistpanel. Den består av rektangulärt långhus med rakt avslutat kor i sydost. Bakom koret finns en sakristia och två smårum. Huvudingången finns vid nordvästra kortsidan. Vid sydöstra sidan finns separata ingångar till smårummen. Yttre tillbyggnader för sakristia och vapenhus saknas. Kyrkan har ett sadeltak belagt med tegel. På takets sydöstra sida vilar en liten takryttare i vilken kyrkklockorna har sin plats. Storklockan är jämngammal med kyrkan. Lillklockan skänktes 1928 av församlingens ungdomskrets. Inventarier Altartavlan är målad 1856 av Sven Gustaf Lindblom och är en kopia av Leonardo da Vincis "Nattvarden". Predikstolen är placerad ovanför altaret. Dess nederdel kan härstamma från den ursprungliga altarpredikstolen byggd av Anders Friske. Vid kyrkans renovering 1900 fick predikstolen en överbyggnad. Ny fyrkantig altarringtillkom 1900. Dopfunten av trä skulpterad av 1928 Arvid Källström. Ett väggur är från 1880-talet. Nuvarande slutna bänkinredning är från 1950-talet. Orgelläktare med utsvängt mittstycke. Orgel 1882 byggde Carl Elfström en orgel med fasad, 8 stämmor. 1938 installerades ett nytt orgelverk byggt av Grönvalls orgelbyggeri med 14 stämmor. 1970 ersattes Grönvalls orgelverk mot ett nytt byggt av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund. 1882 års orgelfasad behölls. Orgeln är mekanisk. Bildgalleri Referenser Noter Tryckta källor Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland .Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993 ISBN 91-7192-821-9 Våra kyrkor, sidan 347, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Orgelanders Wikimedia Commons har media som rör Gullabo kyrka.
Gullholmens kyrka

Gullholmens kyrka är en kyrkobyggnad i Orust kommun. Kyrkan tillhör sedan 2006 Morlanda församling (tidigare Gullholmens församling) i Göteborgs stift. Kyrkobyggnaden Byggnaden från 1799 och är en kustkyrka uppförd i samband med sillperioden i slutet av 1700-talet. Den ligger på norra delen av ön Härmanö omkring 100 meter från vattnet och består av långhus med rakt kor i öster och torn med spira i väster. Spiran blåste ner 1828 och modifierades flera gånger innan den 1904 fick sitt nuvarande utseende. Öster om koret finns en vidbyggd sakristia. Ytterväggarna är klädda med vitmålad liggande panel. Kyrkans sadeltak är klätt med rött tegel och torntaket med kopparplåt. Innertaket är tunnvälvt. Inventarier Predikstolen med åttakantigt ljudtak är tillverkad 1828 av Olof Eliasson från Huseby i Morlanda socken. Den renoverades 1936 och Gunnar Erik Ström utförde målningar där 1950. Dopfunten av trä är tillverkad 1906. Funten har en sexkantig cuppa placerad på en sexkantig fot. Altartavlan är målad av en kapellpredikant på Gullholmen under 1870-talet Orgel Orgeln på läktaren har en fasad byggd 1880 av Salomon Molander. Verket byttes ut först 1935 och därefter 1983 av John Grönvall Orgelbyggeri, varför pipverket är heterogent och innehåller även äldre material. Orgeln har sjutton stämmor med två manualer och pedal. Referenser Mellgren, Maria (2009). Kyrkor i Göteborgs stift : rapport över kyrkobyggnadsinventering och karakterisering 2001-2007. Göteborgs stifts skriftserie, 1402-5329 ; 2009:1. Göteborg: Göteborgs stift. Libris 11485399. ISBN 9197431680 Vår svenska kyrka [Göteborgs stift] / redaktionskommitté Elis Malmeström ... Göteborg: Kulturhistoriska förlaget. 1950. sid. 123. Libris 904466 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 557. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Orusts pastorat Wikimedia Commons har media som rör Gullholmens kyrka.
Gullringskärrets naturreservat

Gullringskärret är ett naturreservat i Österhaninge socken i Haninge kommun på Södertörn i Södermanland (Stockholms län). Det ligger mellan Jordbro och Västerhaninge. Reservatet bildades 1986 och har en yta på 56 hektar mark som består till större delen av skog och våtmark men även en del smärre ängsmarker ingår. Markägare är Stockholms stift och förvaltare är Länsstyrelsen i Stockholms län. Beskrivning Förleden Gullring i Gullringskärret härrör från ett numera försvunnet torp kallat Gullringen, ibland även Guldringen, som lydde under prästgården Solberga. Torpet omnämns i jordeböckerna från 1732. Det stod intill Gullringskärrets västra sida och existerade in på 1950-talet. I dag utgörs torpplatsen av en bit uppodlad jordbruksmark som inte ingår i reservatet. Den övre, sydöstra delen av reservatet består av mer höglänt och torr mark med äldre tall- och granskog. Den lägre, mellersta delen utgörs av sumpmark - en blandning av områden med rikkärr, fattigkärr och riskärr. Där växer al och en del björk, samt granar varav många är riktigt gamla "bjässar". Mitt i sumpmarken rinner Åbyån som är en gren i anslutning till Husbyån. Ån slingrar genom reservatet i flera täta meander och vartefter som den flyttar sin fåra bortspolas marken runt rötterna på de närmaste träden, vilket medför att de antingen faller omkull eller hamnar på lut. Flera äldre men numera avsnörda åslingor finns i området. Tidigt på våren är det vitsipporna och ranunklarna som dominerar i denna del av reservatet. Senare kommer ormbunkarna. Speciellt dominerande är den ståtliga strutbräken som under sommartid, särskilt i augusti när bestånden hunnit växa till sig, bidrar till en påtaglig "djungelkänsla" i kärret. Reservat är särskilt vackert om våren då vitsipporna blommar i täta mattor och sedan kring midsommar då andra arter tar vid. Här växer också en del speciella mossor samt olika orkidéer. Entréerna Åker man bil, tar man Södra Jordbrovägen och viker sedan av söderut in på Gullringsvägen, och fortsätter tills man ser P-märket strax efter en uppförsbacke, en kort bit innan torpet Snörom. Vid parkeringen finns en informationstavla och en med orange prick markerad 1,5 km lång strövstig som leder i en slinga genom reservatets centrala delar. Går man, är det enklast att ta sig in från Jordbro gravfält. Man kan gå dit från Jordbro station (drygt 1 km) eller från Västerhaninge (cirka 2 km). Strax norr om Björklunds gård (på Björklundsvägen) finns en informationstavla intill vägen, och därifrån möter man efter 600 meter strövstigen. Syfte Naturreservatet utnyttjas främst som exkursionslokal i undervisningssyfte. Genom närheten till Västerhaninge och Jordbro har de perifera delarna ett visst intresse för strövande men områdets otillgänglighet i stort gör att det nyttjas i ringa utsträckning för friluftsliv. Bilder Referenser Gullringskärret, Länsstyrelsen i Stockholms län Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gullringskärrets naturreservat.
Gullvagnen

Gullvagnen är en sjö i Norrköpings kommun i Östergötland och ingår i Kilaån-Motala ströms kustområde. Sjön har en area på 0,0556 kvadratkilometer och ligger 73,5 meter över havet. Vid provfiske har abborre, braxen, gädda och mört fångats i sjön. Delavrinningsområde Gullvagnen ingår i delavrinningsområde (650834-153143) som SMHI kallar för Utloppet av Böksjön. Medelhöjden är 111 meter över havet och ytan är 8,26 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde Svintunaån mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (81 procent). Avrinningsområdet har 0,89 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 10,8 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,31 kvadratkilometer eller 4 procent av avrinningsområdet. Se även Lista över insjöar i Norrköpings kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Gullvagnen på VISS
Gullträsket

Gullträsket är en sjö i Bodens kommun i Norrbotten som ingår i Lule älvs huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,423 kvadratkilometer och ligger 143 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Gullträskbäcken (Bredträskbäcken). Sjön är en av ett pärlband av sjöar i Flarkån som är ett biflöde till Luleälven. Delavrinningsområde Gullträsket ingår i delavrinningsområde (735303-174243) som SMHI kallar för Inloppet i Björnträsket. Medelhöjden är 188 meter över havet och ytan är 13,35 kvadratkilometer. Räknas de 6 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 77,29 kvadratkilometer. Gullträskbäcken (Bredträskbäcken) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 111 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (80 procent) och sankmarker (11 procent). Avrinningsområdet har 0,42 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 3,2 procent. Se även Lista över insjöar i Bodens kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Gullträsket på VISS
Gullängets kyrka

Gullängets kyrka är en kyrkobyggnad i Gullänget i Örnsköldsviks kommun. Den är församlingskyrka i Gullängets församling, Härnösands stift. Kyrkobyggnaden Första kyrkan på platsen kallades "Lillkyrkan" och invigdes 15 juni 1958. 3 september 1983 fattade kyrkofullmäktige beslut att kyrkan skulle rivas. Nuvarande kyrka uppfördes åren 1984-1985 efter ritningar av arkitekt Kjell E. Mattsson. 1 juni 1985 genomfördes invigningen av biskop Bengt Hallgren. Kyrkorummets altarfönster och dopfönster har glasmosaiker som fanns i tidigare kyrka. Vid kyrkans ingång finns en fristående klockstapel i vilken hänger två kyrkklockor. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 611. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Information från Svenska kyrkan
Gumlösa Kirke

Gumlösa Kirke er en kirkebygning øst for Hässleholm i Skåne. Den blev indviet den 26. oktober 1191 af ærkebiskop Absalon i nærvær af den norske ærkebiskop Eirik Ivarsson af Nidaros og den svenske biskop Stenar af Växjö. Kirken er en af de ældste murstensbygninger i Norden. Ridderen i Gumlösa Trugot Ketilsen fik kirken begavet med udsøgte relikvier som en splint af Jesu kors og et brudstykke af klippen ved hans grav. For ikke at tale om et af jomfru Marias hovedhår og et af apostlen Peters skæghår.. Gumløse Kirke endte på andenpladsen i en afstemning i 1999 om årtusindets bygningsværk i Sverige . Referencer
Gumlösa kyrka

Gumlösa kyrka är en av kyrkobyggnad i Gumlösa. Den tillhör Vinslövs församling i Lunds stift. Gumlösa kyrka är en av Nordens äldsta tegelkyrkor. Kyrkobyggnaden Enligt ett gammalt dokument i Gumlösa kyrka invigdes kyrkan den 26 oktober 1191 av ärkebiskop Absalon i Lund. Dateringen är dock aningen osäker. Vid invigningen ska även Norges ärkebiskop Eirik Ivarsson och biskop Stenar från Växjö ha närvarat. Den är Nordens äldsta byggnad, som är uppförd i bränt tegel som säkert kunnat dateras. Teglet brändes i nära anslutning till byggplatsen. Byggherre för kyrkan var Trugot Kettilsson som vid invigningen skänkte sin samling av helgonreliker till kyrkan. Reliksamlingen ska bland annat ha innehållit ett hårstrå från jungfru Maria och en bit från Kristi kors. Enligt en avskrift av en gammal inventarieförteckning ska det ha funnits så många som 96 olika reliker i kyrkans ägo. Kyrkan hade redan från början både valv och torn, vilket är ovanligt för så gamla kyrkor. Kyrkans placering, på en kulle med uppsikt över vadstället över Almaån, de högt sittande fönsterna och bomhålen vid dörrarna tyder på att kyrkan också byggdes som försvarsställning. Under senmedeltiden byggdes tornets överdel om och trappgavlarna byggdes. Exteriört ska kyrkan aldrig ha haft puts, utan det röda teglet har alltid varit synligt. Interiört togs putsen ner vid 1800-talets slut och det röda teglet framhävdes. År 1904 härjades kyrkan av en eldsvåda, varvid nästan alla i kyrkan förvarade inventarier förstördes. Intet återstod mer än murarna och de massiva valven. Sedermera har kyrkan varsamt restaurerats efter Theodor Wåhlins ritningar. Då återfick kyrkan portaler och fönster i romansk stil. En oanvänd gravsten föreställande Birger Nilsson (Grip) och hans hustru Brita Joakimsdotter Brahe finns på en av kyrkans väggar. Inventarier Dopfunten är i stort sett det enda inventariet som klarade branden, eftersom den är gjord av sandsten. Dopfunten är den enda som är signerad av Tove stenmästare. Dopfunten är lika gammal som kyrkan själv och man antar att den stod i kyrkan vid invigningen. Orgel 1857 byggde Johan Magnus Blomqvist en orgel med 8 1/2 stämmor. Orgeln förstördes i en eldsvåda 1904. Den nuvarande orgeln byggdes 1906 av Olof Hammarberg, Göteborg och är en pneumatisk orgel. Orgeln renoverades 1987 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gumlösa kyrka. Genom Sveriges bygder Sida 2 - Projekt Runeberg Historiska museet: Medeltidens bildvärld - dopfunten Källor Kyrkor i Skåne, Siegrun Fernlund, 1980, ISBN 91-85330-26-4 Gumlösa kyrka 800 år - en jubileumsskrift, Per-Erik Lindahl, Gumlösa kyrkoråd, Hässleholm 1992, ISBN 91-630-0916-1 Gumlösa i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1909) Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784
Gunnareds kyrka

Gunnareds kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2014 tillhör Angereds församling (tidigare Gunnareds församling) i Göteborgs stift. Den ligger i stadsdelen Angered i Göteborgs kommun. Kyrkobyggnaden Kyrkan ligger på Kråkekullen nordväst om Angereds centrum. Den är ritad av Sven Magnus Sjögren, som vann en arkitekttävling utlyst 1990 med bidraget Hörnstenen. Kyrkan invigdes den 12 oktober 1997. Byggnadsmaterialet är tegel i olika röda nyanser, sten och trä på en stomme av betong. I hörnet mot Angereds centrum bryts taket upp av klocktornet med en synlig klocka. Kyrkorummet är kvadratiskt, där där koret med absid skjuter ut. De öppna takstolarna är av norrlandsfur, som huggits för hand. Interiören är inspirerad av en medeltida basilika. Väggarna är av tegel i olika röda nyanser. Korsväggens absid är putsad. Inventarier I absidens övre del finns kakelmosaiken Livets träd, utförd av Lotta Söder, vilken även utgör altartavla. Altare, altarring, predikstol, fönsterbågar och bänkar är alla utförda i massiv ek. Dopfunt och golv är av kalksten. Referenser ”Gunnareds kyrka”. Svenska kyrkan. http://www.svenskakyrkan.se/default.aspx?di=648812. Läst 21 januari 2013. Zelm van Eldik, Jop van (2016). Andliga rum : religiösa byggnader i Göteborg. Karlstad: Votum. sid. 100-101. Libris 19131152. ISBN 9789187283871 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gunnareds kyrka.
Gunnarsbyns kyrka

Gunnarsbyns kyrka är en kyrkobyggnad i Gunnarsbyn i Luleå stift. Den är församlingskyrka i Gunnarsbyns församling. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes efter ritningar av Torben Grut och invigdes 1928. Byggnaden har en stomme av trä och vilar på en låg sockel av huggen sten. Fasaderna är klädda med vitmålad, stående träpanel. Det branta sadeltaket var ursprungligen täckt med spån som senare byttes ut till skivplåt. Kyrkan består av ett långhus med sydvästlig-nordöstlig orientering. Vid sydvästra kortsidan finns ett lägre och smalare vapenhus och vid nordöstra kortsidan finns ett lägre och smalare kor. Vid korets nordvästra sida finns en vidbyggd sakristia. Inventarier Vid kyrkorummets vänstra sida står en åttkantig predikstol med ett tunt ljudtak. Altartavlan är utförd av Gunnar Torhamn. Nuvarande orgel tillkom år 1978. Referenser Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gunnarsbyns kyrka.
Gunnarsjö kyrka

Gunnarsjö kyrka är en kyrkobyggnad i Gunnarsjö i Varbergs kommun. Den tillhör sedan 2012 Veddige-Kungsäters församling (åren 2006-2012 Kungsäters församling och tidigare Gunnarsjö församling) i Göteborgs stift. Kyrkobyggnaden Kyrkplatsen är belägen på en höjd och kyrkan syns vida omkring. Byggnadens ålder är inte känd. Man tror dock att de äldre delarna är från medeltiden. Kyrkan är byggd i gråsten och består av ett rektangulärt långhus med ett tresidigt avslutat korparti, en vidbyggd sakristia i norr, ett vapenhus i söder samt ett kyrktorn i väster. Ingångar går genom tornets bottenvåning och genom vapenhuset. Av den äldsta stenkyrkan, som sannolikt uppfördes under äldre medeltiden, återstår ännu betydande delar i långhusets västra del. Vid en ombyggnad 1797 utvidgades korpartiet och fick samma bredd som långhuset. Kyrktornet med en låg korskrönt huv uppfördes 1821. Murarna är vitputsade såväl ut- som invändigt och genombryts av stickbågiga fönsteröppningar. Den enkla exteriören kontrasterar mot den rika 1700-talsinteriören. År 1964 tillbyggdes nuvarande sakristia i norr. Dekorationsmålningar År 1752 bemålade Ditlof Ross takvalvet. Målningar från samma tid finns därutöver endast på bänkdörrarna. Vid byggnadens förlängning i öster 1797 målades taket över. En ommålning tillkom 1823, som utfördes av Peter Hallberg, men den saknade troligtvis figurmåleri. Vid restaurering 1930 tog man åter fram Ross takmåleri. Det under slutet av 1700-talet förlängda korpartiet kompletterades vid nämnda restaurering med bilder i samma stil utförda av konservator Carl Otto Svensson och de konserverades av Thorbjörn Engblad. Inventarier Altartavlan är från 1823 och föreställer Kristus på korset och Maria och Johannes. Nattvardskärl och paten i förgyllt silver är från 1823. Predikstolen är av ek och dess ålder är okänd. Den har tre spegelfyllningar med målningar som föreställer Markus, Matteus samt Jesus i mitten. Dopfunten från 1800-talet är marmorerad med mörkgrön bas. Cuppan är brunt marmorerad med förgyllda skärningar. Tillhörande dopskål i nysilver är från 1913. Klockor Storklockan är gjuten 1812. Diameter: 93 centimeter. Vikt: 525 kilogram. Lillklockan göts 1821. Diameter: 81 centimeter. Vikt: 325 kilogram. Orgel Den nuvarande orgeln byggdes 1963 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB. Referenser Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 143. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Rohr, Ingvar (1980). Kyrkorna i Varbergs kommun : presentation i bild med beskrivande text. [Lindome]: [Förf.]. sid. 22-23. Libris 7790731. ISBN 91-970213-0-X Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 539. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Kungsäters församling informerar om kyrkan Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gunnarsjö kyrka.
Gunnarskogs kyrka

Gunnarskogs kyrka är belägen i Arvika kommun och hör till Gunnarskogs församling. Nuvarande kyrka är byggd av sten och uppfördes åren 1726 - 1727. Åren 1783 - 1784 byggdes kyrkan ut med korsarmar åt norr och söder. Kyrktornet tillkom åren 1854 - 1857. Predikstolen vid kyrkans norra sida är från 1738 och altaruppsatsen från 1739. Båda är förfärdigade av Isac Schullström. Orgel 1798 byggdes en orgel. 1904 byggde Thorsell och Erikson i Göteborg en orgel. Den nuvarande orgeln var byggd 1940 av Olof Hammarberg i Göteborg och är en pneumatisk orgel. Den har fria och fasta kombinationer. Även registersvällare och automatisk pedalväxling. Externa länkar Gunnarskogs webbplats informerar Länsstyrelsen Värmland informerar Gunnarskogs församling informerar Bebyggelseregistret Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:I, Västerås stift; Karlstads stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Wikimedia Commons har media som rör Gunnarskogs kyrka.