NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bro Park Racecourse

Bro Park is a Thoroughbred horse racing venue located in Upplands-Bro Municipality, approximately 40 kilometres northwest of Stockholm city. It was inaugurated June 19, 2016, with around 10,000 visitors in the audience. Background In 2011, an agreement was signed to sell the land where Täby Racecourse was located to JM Bygg and Skanska, that intended to build 4,000 apartments on the land. The racing meets held at Täby were therefore in 2016 moved to the new facility at Bro Park. References
Bro Park

Bro Park är en galoppbana belägen i Upplands-Bro kommun som invigdes i juni 2016, i samband med att Täby Galopp lade ned sin verksamhet. Galoppbanan är ritad av Appell Arkitektkontor Bakgrund År 2011 tecknade Svensk Galopp avtal om att sälja marken där Täby Galopp finns till JM Bygg och Skanska, som avser att bygga bostäder på marken. Totalt sett inventerades cirka 65 platser som alternativ till Täby Galopp. Många av platserna saknade planmässiga förutsättningar, hade splittrat markägande eller bristande närliggande infrastruktur. I urvalet var Bro-Önsta det mest intressanta alternativet. Förhandlingar med markägarna inleddes under hösten 2011 och vid årsskiftet 2011/2012 förvärvades marken. Arkitektur De nya byggnaderna är gestaltade likt paviljonger i en skala som ansluter till befintlig omgivande bebyggelse. Takskivorna och terrassernas starka horisontalitet spelar med det utsträckta landskapets vyer och galopptävlingarnas fart och kraft. Byggnadernas signatur, takfotens bågform, kommer av den konstruktivt maximala höjden vid balkarna i stomlinjerna och den minimala höjden däremellan. Där innertakets träribbor välver ner mot balkarnas lågpunkter bildas ett släpp mot bjälklagsplattorna som rymmer tekniska installationer. Byggnaden nominerades till Kasper Salin-priset 2016. Tidsplan Arbetet med att bygga den nya galoppbanan påbörjades under våren 2014. Gräsbanan provreds av fyra jockeys i augusti 2015. De första hästarna flyttade från Täby Galopp till Bro Park under hösten 2015. Sammanlagt 160 boxar kommer att finnas när anläggningen står klar. Läktarbyggnaden färdigställdes vid årsskiftet 2015/2016. Under våren 2016 höll Svensk Galopp flera visningar av den nya galoppbanan. Premiär och invigning Premiärdagen gick av stapeln den 1 juni 2016. Historiens första officiella lopp på Bro Park var Upplandlöpning. Hästen Proud Possibility med jockeyn Elione Chaves (tränad av Niels Petersen) skrev in sig i historieböckerna genom att vinna loppet. Själva invigningen skedde den 19 juni 2016, med c:a 10 000 besökare i publiken. Rån Den 11 september 2016 utsattes Bro Park för ett rån i samband med Stockholm Cup International. Bildgalleri Referenser
Skinnaren

Skinnaren är en sjö i Skinnskattebergs kommun i Västmanland och ingår i Norrströms huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Skinnskattebergs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Känsö torn

Känsö torn är en byggnad med samband med den tidigare Känsö karantänsanläggning på Känsö utanför Göteborg. Byggnaden förvaltas av Fortifikationsverket och är ett statligt byggnadsminne sedan den 10 november 1939. Det runda tornet byggdes 1817–18 i rött tegel på en hög sockel i granit som en del av den samtidigt uppförda karantänsanläggningen. Det inreddes med två våningar och en plattform på taket, varifrån anläggningens personal hade uppsikt över skärgården runtom ön och en bra bit ut till havs. Tornet tjänstgjorde också som ett landmärke för att fartygsbefälhavare på inkommande skepp lätt skulle hitta till karantänsstationen. Den dåvarande karantänschefen ansåg 1840, att tornet inte längre behövdes som observationsplats, men att det även fortsättningsvis borde underhållas som landmärke. Lotsverket övertog ansvaret för tornet 1870, renoverade det 1875, med eftersatte senare underhållet så att en del av tornet rasade 1910. Lotsverkets minskade intresse för tornet som landmärke ledde till att Göteborgs Kungliga Segelsällskap 1911 genomförde en insamling bland intresserade skärgårdsbor och fick ihop medel för att utvändigt restaurera tornet. Under andra världskrigets senare del (1944) monterade försvarsmakten en atrapp för en radaranläggning på tornet. År 1980 renoverades tornet igen, men det står numera tomt. Tornet har invändigt en spiraltrappa av gjutjärn. Se även Göteborgs garnison Känsö, (SBM) Kanslihuset, (SMB) Känsö karantänsanläggning, (SBM) Parloiren, (SBM) Pestlasarettet, (SBM) Bildgalleri Referenser Noter Webbkällor "Stora Känsö", Byggnadsregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 3 maj 2016. Känsö – Vårdprogram, Fortifikationsverket 2007, sidorna 144–47 Stora Känsö, karta från Lantmäteriet. Läst 24 januari 2017. Vidare läsning Andréasson, Mats; Moback Ulf, Engström Krister (2018). Värt en omväg: gömda oaser i och runt Göteborg. Karlstad: Votum. sid. 144-155. Libris 21674916. ISBN 9789188435507
Kåtaholmen

Kåtaholmen is een van de eilanden van de Lule-archipel. Het ligt nog geen tien meter ten noordoosten van Risön en minder dan 50 meter van Björkön, anno 2008. De eilanden groeien door de postglaciale opheffing naar elkaar toe. Het eiland heeft geen oeververbinding. Er staan enige kleine huizen op de kust van het eiland.
Singelstorps fly naturreservat

Singelstorps fly är ett naturreservat i Uppvidinge kommun i Kronobergs län. Området är skyddat sedan år 2000 och är 196 hektar stort. Det är beläget öster om Lenhovda och består främst av ett myrkomplex, tjärn och barrskog. Tillsammans med Gripagårdsflyet utgör området ett större komplex av myrar. Det är till största delen opåverkat av dikning och torvbrytning. En del av området är bevuxet av tallskog. Centralt i reservatet finns en mindre sjö och en getryggås. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Singelstorps fly
Pestlasarettet

Pestlasarettet är en byggnad på Känsö karantänsanläggning på Känsö utanför Göteborg. Byggnaden förvaltas av Fortifikationsverket och är ett statligt byggnadsminne sedan den 10 november 1939. Pestlasarettet var ursprungligen ett lasarett, som uppfördes 1817. Det är ett tvåvåningshus i tegel med sadeltak, som senare under 1800-talet kläddes med lockpanel och rödmålades med mörk falu rödfärg. Det är 26,5 meter långt och 11,5 meter brett. Pestlasarettet ligger, liksom tre av karantänsstationens övriga byggnader, på en egen stenkista ute i en grund havsvik. Pestlasarettets stenkaj var ursprungligen förbunden med grannbyggnadernas kajer med vindbryggor. Smittade patienter från fartygen i karantän togs in med roddbåt i en kanal under huset och hissades sedan upp i en koj in i huset från roddbåten. I sjukhuset fann på andra våningen åtta välventilerade sjuksalar med upp till fyra bäddar i varje sal. Varje rum hade en toalettstol, vilken spolades med uppumpat havsvatten. I undervåningen fanns badrum, behandlingsrum samt bostäder och andra utrymmen för personalen. På vinden fanns en pumpanordning för havsvatten och blyklädda träkar för vattnet. Vid de tillfällen, då sjukhuset hade patienter, skedde förbindelsen med omvärlden från ett låst rum i den närmast liggande observationssjukhusbyggnaden, dit bara karantänsmästaren och läkaren hade nyckel. Där utväxlades förnödenheter till sjukhuset och dokument från sjukhuset, vilka senare rökades och doppades i ättika. Patienterna fick byta rum varje dygn och rummen rengjordes och röktes. Det fanns en ringledning som patienten kunde använda för att få hjälp. En bricka föll ner på en nummertavla så personalen kunde se vem som hade ringt. Byggnaden har senare använts som värnpliktsförläggning. Se även Göteborgs garnison Känsö, (SBM) Kanslihuset, (SMB) Känsö karantänsanläggning, (SBM) Känsö torn, (SBM) Parloiren, (SBM) Referenser Noter Webbkällor "Stora Känsö", Byggnadsregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 3 maj 2016. Stora Känsö, karta från Lantmäteriet. Läst 24 januari 2017. Känsö – Vårdprogram, Fortifikationsverket 2007, sidorna 92-100. Vidare läsning Andréasson, Mats; Moback Ulf, Engström Krister (2018). Värt en omväg: gömda oaser i och runt Göteborg. Karlstad: Votum. sid. 144-155. Libris 21674916. ISBN 9789188435507
Svartnäsudden

Svartnäsudden är ett litet naturreservat i Vibyggerå socken i Kramfors kommun, Ångermanland. Reservatet ligger på södra sidan av Stor-Degersjön. Brandrefugium Reservatet är ett brandrefugium, där arter som inte tål skogsbränder finns kvar. Här finns den rödlistade långskägglaven (Usnea longissima) och också den starkt hotade urskogsarten större barkplattbagge, (Pytho kolwensis). Skogsområdet klarade sig undan den stora skogsbranden 1888, som drabbade omgivande skogar. Det innebär att skogen inte brunnit sedan början av 1700-talet, vilket är ovanligt länge för en skog. Vedsvampar Förutom långskägg och större barkplattbagge finns här flera rödlistade vedsvampar: Rynkskinn (Phlebia mellea), rosenticka (Fomitopsis rosea) och lappticka (Amylocystis lapponicus). Referenser S. Falk och A. Andersson (1982). Urskogen på Svartnäsudden (1982:2). Länsstyrelsen i Västernorrlands län Per Simonsson (1979). Urskogar och naturskogar i Västernorrlands län (1979:11). Länsstyrelsen i Västernorrlands län Statens naturvårdsverk (1982). Urskogar; inventering av urskogsartade områden i Sverige. Del 3 Norra Sverige
Slyträsket

Slyträsket är en sjö i Bodens kommun i Norrbotten som ingår i Alåns huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 1,94 kvadratkilometer och ligger 86,9 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Alån (Långsjöån). Slyträsket är belägen längs den enskilda vägen mellan Långsjön och Brännberg och Stambanan genom övre Norrland passerar intill sjöns sydöstra spets. Delavrinningsområde Slyträsket ingår i delavrinningsområde (731387-174974) som SMHI kallar för Utloppet av Slyträsket. Medelhöjden är 123 meter över havet och ytan är 16,8 kvadratkilometer. Räknas de 4 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 102,21 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Alån (Långsjöån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (67 procent) och sankmarker (17 procent). Avrinningsområdet har 1,94 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 11,5 procent. Se även Lista över insjöar i Bodens kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Slyträsket på VISS
Hylliebadet

Hylliebadet er Malmøs største indendørs badeanlæg og ligger i bydelen Hyllie. Det blev åbnet 15. august 2015. Svømmehallen, der har et areal på 11.500 m2, har et 50 meter-bassin, to lege/træningsbassiner, to vandrutsjebaner, en familieafdeling og en afslapningsafdeling med sauna, varmtvandsbassin, koldtvandsbassin og et udendørsbassin. Derudover findes der en fitnessafdeling. Med blandt andet 700 m2 solcellepaneler på taget og energibesparende løsninger, er anlægget selvforsynet med energi. Bygningen er tegnet af PP Arkitekter og bygget af NCC. Referencer Eksterne henvisninger Hylliebadet Arkiveret 20. maj 2016 hos Wayback Machine
Hylliebadet

Hylliebadet ist das größte öffentliche Hallenbad der Gemeinde Malmö in Schweden. Es wurde am 15. August 2015 eröffnet. Neben einem 50-Meter-Becken gibt es zwei Nichtschwimmerbecken, einen Familienbereich, zwei Rutschen und eine Entspannungszone mit Sauna, Warm- und Kaltwasserbecken und einem Außenbecken. Es gibt auch einen Fitnessbereich. Das Hallenbad ist, mit unter anderem 700 m² Solarmodule auf dem Dach und energieeffizientem Bauen, energieautark. Der Bau wurde vom Architekturbüro PP Arkitekter entworfen und von NCC gebaut. Weblinks Hylliebadet Einzelnachweise
Hylliebadet

Hylliebadet is a public swimming venue in Malmö city, Sweden, owned by the municipality of Malmö. It opened on 15 August 2015. The swimming complex has an area of 11,500 m2, with one 50-metre pool, two training pools, family pools with water slides and a relaxation area with sauna, cold and warm water pools, and an outdoor pool. There is also a fitness area. Built with 700 m2 solar panels on the roof and energy-saving solutions, Hylliebadet is self-sufficient in energy. It was designed by PP Arkitekter and built by NCC AB. References External links Hylliebadet
Hylliebadet

Hylliebadet är en badhusanläggning i området Hyllievång intill Kroksbäcksparken i södra Malmö, invigd 2015. Hylliebadet byggdes under 2013-15 för att ersätta det slitna, centrala Aq-va-kul / Simhallsbadet som ett badhus för allmänheten. Badet ägs av Malmö stad, är ritat av PP arkitekter och invigdes 15 augusti 2015. Anläggningens 11 000 kvadratmeter är indelad i olika delar som innefattar en 50-metersbassäng med trampolin och publikläktare för 250 personer, två undervisningsbassänger, familjedel med vattenrutschkanor etc, gym med friskvårds- och gruppträningsyta, relaxavdelning, konferensytor och kafé. På dam- och herrsidan finns bastur och i relaxavdelningen tre torrbastur och ett ångbad. Det finns en särskild insynsskyddad bassäng för avskildhet och full utrustning för funktionshindrades tillgänglighet. 50-metersbassängen är avdelningsbar i två 25-metersbassänger och har en uppblåsbar hinderbana, några bassängers djup kan automatiskt regleras med höjbar botten. Genom stora panoramafönster har man från badet utsikt över Kroksbäcksparkens gräsklädda kullar. Hela anläggningen är fullständigt självförsörjande med el, bland annat genom solpaneler på taket och värmeåtervinning i kretslopp. Vattnet cirkulerar i ett slutet system med egen lokal vattenrening och kloret till bassängvattnet tillverkas på plats via elektrolys. Då Hylliebadet är avsett primärt för allmänhetens bruk och motionssimning är simklubbarnas verksamheter fortfarande främst lokaliserade till Simhallsbadet i väntan på det planerade uppförandet av en ny tävlingsanpassad simstadion i framtiden. Referenser Externa länkar Malmö stad – Hylliebadets webbplats
Marabouparkens konsthall

Marabouparkens konsthall är en svensk konsthall i Marabouparken i centrala Sundbyberg. Marabouparkens konsthall invigdes den 28 augusti 2010 och är byggd under marken i parkens östra del, i direkt anslutning till den av Artur von Schmalensee ritade kakaolaboratoriebyggnaden. Källor Noter Externa länkar Ritningar på John Robert Nilssons arkitektkontors webbplats Marabouparkens konsthalls webbplats
Magle konserthus

Magle konserthus är ett konserthus i Lund, invigt 2012. Magle konserthus är beläget nära Lunds stadsteater på Magle Stora Kyrkogata 4 i en röd tegelbyggnad från 1899. Den kyrkoliknande byggnaden var tidigare hemvist för den musikaktiva Frälsningsarmén. Lunds kommun hyser över 100 sångkörer, vilka länge efterlyst ett konserthus i staden.[källa behövs] Då byggnaden 2010 blev tillgänglig köptes den av Lunds Studentsångförening, som lät renovera de 300 kvadratmetrarna till dagens konsertlokal med plats för upp till 250 åhörare. Konserthuset invigdes 2012, är hemvist för Lunds Studentsångare, delar av Lund International Choral Festival och andra evenemang. Referenser Lunds Studentsångare, "Magle Konserthus – ett nytt konserthus i Lund" Externa länkar Magle konserthus webbplats
Skansbron

Skansbron ist eine doppelte Klappbrücke in der schwedischen Hauptstadt Stockholm. Die Brücke befindet sich im Süden des Stadtteils Södermalm. Sie hat eine Länge von knapp 65 Meter und eine Breite von 15 Meter. Sie verläuft parallel mit der Johanneshovsbron. Die Brücke verbindet Södermalm mit dem Stadtteil Södra Hammarbyhamnen. Die Brücke wurde von 1923 bis 1925 erbaut. Ursprünglich diente die Brücke zusätzlich dem Straßenbahnverkehr. Nach der Eröffnung der Tunnelbana wurden die Schienen jedoch entfernt. Weblinks Skansbron. structurae.de, abgerufen am 14. Oktober 2015.
Skansbron

Skansbron (Swedish: "The Fortlet Bridge") is a bascule bridge in central Stockholm, Sweden. Stretching over the canal Hammarbykanalen, it connects the major island Södermalm to the southern mainland district Södra Hammarbyhamnen. Before the lake Hammarbysjön was transformed into a canal in the 1920s, Skanstull, the southern tollgate of the city, was surrounded by fortifications, including a moat over which a simple wooden bridge led into the city. In 1914, the City Council had determined the double traffic load at Slussen, caused by west-east going ships and north-south bound vehicles, would be solved by rerouting the ships south of Södermalm through a canal to be built. Delayed by World War I, the works were finally begun in 1923, and by 1925 a double leaf steel drawbridge was completed. The bridge is 14.9 metres wide with a 10.7-metre wide roadway, and has a horizontal clearance of 12.5 metres. During the construction of the bridge, the north–south traffic flow was confined to a temporary 98-metre long wooden viaduct with a central main span 32.5 metres long and pipes for water, electricity, gas, and sewer underlying the roadway. See also List of bridges in Stockholm Skanstullsbron Johanneshovsbron Fredriksdalsbron References External links Stockholmskällan - historical images of Skansbron.
Skansbron

Skansbron är en klaffbro med en segelfri höjd av 12,5 meter, som förbinder stadsdelarna Södermalm med Södra Hammarbyhamnen (Hammarby Sjöstad) och Årsta i Stockholm. Den går över Hammarbyslussen och togs i bruk 1925 i samband med att Hammarbyleden öppnade. Namnet Namnet härrör från den skans, en befästningsanläggning som byggdes på 1640-talet och kallades Söder Scantz på Petrus Tillaeus karta från 1733. Skansen försvann när Hammarbyleden byggdes i mitten av 1920-talet. Tidigare namn för Skansbron var Skanstullsbron och Tullbron. Bron Skansbron var en del av ett större infrastrukturprojekt som innefattade ytterligare två klaffbroar: Danviksbron (invigd 1922) och Liljeholmsbron (invigd 1928), dessutom högbron Årstabron (invigd 1929), Hammarby sluss och Hammarbyleden samt Danvikskanalen (invigda 1930). Projektet avlastade Nils Ericsons sluss från fartygstrafik som nu gick via Hammarbyleden och Danvikskanalen och västra stambanan kunde dras på högbro till Stockholms södra station. Skansbron utfördes som en dubbel klaffbro i stål och konstruerades av Hamnstyrelsens ingenjörer. De ständiga broöppningarna medförde dock trafikkaos och för att förbättra situationen planerades snart en högbro. Högbron byggdes åren 1944-1947 direkt väster om Skansbron och invigdes 1949. Den fick överta namnet Skanstullsbron. Skanstullsbron har tunnelbanespår som invigdes i oktober 1950. Innan dess gick tät spårvagnstrafik som gick i Skansbron. Spåren i Skansbron låg kvar efter det att tunnelbanan öppnats för att möjliggöra trafik till Hammarbyhallens uppställning och verkstad via spåren i Rutger Fuchsgatan och Hammarbybacken till högertrafikomläggningen den 3 september 1967 då spårvagnstrafiken lades ned. Alla spårvagnar kördes då till denna hall för uppställning och skrotning. År 1984 invigdes ytterligare en högbro för vägtrafik över Hammarbyslussen; väster om Skanstullsbron öppnades Johanneshovsbron för trafiken. Bilder Källor Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 sida 228 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skansbron.
Скансбрун

Скансбрун (швед. Skansbron) — міст, що розкривається у центрі Стокгольма , Швеція. Споруджено через канал Гаммарбюканален, сполучає острів Седермальм з південним материковим районом Седра-Гаммарбюгамнен. До того, як озеро Гаммарбю-Сьйо було перетворено на канал в 1920-х роках, Сканстул, південні ворота міста, був оточений укріпленнями, включаючи рів, через який простий дерев'яний міст вів у місто. В 1914 році міська рада визначила, що подвійне транспортне навантаження на Слюссен, викликане кораблями, що рухаються з заходу на схід, і транспортними засобами, що прямують з півночі на південь, буде вирішено шляхом перенаправлення кораблів на південь від Седермальма через канал, який буде побудовано. Затримані Першою світовою війною, роботи були нарешті розпочаті в 1923 році, а до 1925 року було завершено двостулковий сталевий підйомний міст. Ширина мосту 14,9 м, ширина проїжджої частини – 10,7 м, горизонтальний просвіт – 12,5 м. Під час будівництва мосту транспортний потік з півночі на південь обмежувався тимчасовим дерев’яним віадуком довжиною 98 м з центральним прольотом 32,5 метра та трубами для водопостачання, електроенергії, газу та каналізації, що підлягають під проїжджою частиною. Примітки
Flughafen Kalmar

Der Flughafen Kalmar (IATA-Code: KLR, ICAO-Code: ESMQ) ist ein Flughafen im Süden Schwedens, die Betreiberin nennt ihn Kalmar Öland Airport. Er liegt etwa drei Kilometer östlich von Smedby und fünf Kilometer westnordwestlich der namensgebenden Stadt Kalmar. Je 50 % des Flugplatzes gehören der Gemeinde Kalmar und der Region Kalmar län. Der Flughafen besitzt eine 2.320 Meter lange Start- und Landebahn mit der Ausrichtung 16/34 und eine weitere, 656 Meter lange Bahn mit der Ausrichtung 05/23. Im Jahre 2023 benutzten rund 113.000 Passagiere den Flughafen. Flugziele Regelmäßiger Linienverkehr besteht zwischen Kalmar und Stockholm-Bromma (mehrmals täglich) und zwischen Kalmar und Frankfurt (mehrmals wöchentlich). SAS hat ihren Liniendienst eingestellt, so dass es keine Verbindungen zum internationalen Flugplatz Stockholm-Arlanda mehr gibt. Der Flughafen wird von den großen schwedischen Reiseveranstaltern auch für Charterangebote genutzt. Siehe auch Liste der Flughäfen in Schweden Weblinks Webpräsenz des Flughafens Kalmar Luftfahrtkarte für Flughafen Kalmar auf SkyVector.com Einzelnachweise
Kalmar Airport

Kalmar Airport (IATA: KLR, ICAO: ESMQ), branded as Kalmar Öland Airport, is an airport in south-eastern Sweden. The airport is located 5 kilometres west of downtown Kalmar. The airfield was originally the home of the Kalmar Wing (F 12). The airport is owned by Kalmar Municipality and Kalmar County. Airlines and destinations The following airlines operate regular scheduled and charter flights at Kalmar Airport: Statistics See also Transport in Sweden List of the largest airports in the Nordic countries References External links Media related to Kalmar Öland Airport at Wikimedia Commons Official website Archived 18 July 2024 at the Wayback Machine
Aéroport de Kalmar

L'aéroport de Kalmar (code IATA : KLR • code OACI : ESMQ) est un aéroport dans le sud-est de la Suède. Il est situé à 5 kilomètres à l'ouest de Kalmar. L'aéroport était auparavant une base de la Force aérienne suédoise. Il appartient et est géré par la commune de Kalmar. Histoire Situation Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Compagnies aériennes et destinations Édité le 02/07/2018 Actualisé le 27/02/2023 Accès Liens externes Site officiel Site officiel de l'aéroport de Kalmar Öland World Aero Data Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kalmar Airport » (voir la liste des auteurs). Portail de l’aéronautique Portail de la Suède
Kalmari repülőtér

A Kalmari repülőtér (IATA: KLR, ICAO: ESMQ) Svédország egyik nemzetközi repülőtere, amely Kalmar közelében található. Éves utasforgalma 106 136 (2022) fő. Futópályák A repülőtér futópályái: 16/34 (2050 m, 45 m, aszfalt) 05/23 (664 m, 40 m, aszfalt) Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (svéd) A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Aeroporto di Kalmar

L'Aeroporto di Kalmar (IATA: KLR, ICAO: ESMQ), noto come Aeroporto di Kalmar Öland, è un aeroporto civile svedese situato nel sud-est del paese e dista 5 km a ovest del centro di Kalmar. L'aeroporto era originariamente la sede dello stormo dell'Aeronautica Militare svedese Kalmar Wing (F 12). Oggi è di proprietà del Comune di Kalmar e della Contea di Kalmar. Destinazioni Le seguenti compagnie aeree operano voli regolari di linea e charter all'aeroporto di Kalmar: Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su aeroporto di Kalmar Collegamenti esterni (SV) Sito ufficiale, su kalmarolandairport.se.