NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sörby distrikt, Västergötland

Sörby distrikt är ett distrikt i Falköpings kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger väster om Falköping. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Sörby i Falköpings kommun. Området motsvarar den omfattning Sörby församling hade vid årsskiftet 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Tiarps distrikt

Tiarps distrikt är ett distrikt i Falköpings kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger nordost om Falköping. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Tiarp i Falköpings kommun. Området motsvarar den omfattning Tiarps församling hade vid årsskiftet 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Tråvads distrikt

Tråvads distrikt är ett distrikt i Vara kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger sydost om Vara. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Tråvad i Vara kommun. Området motsvarar den omfattning Tråvads församling hade vid årsskiftet 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Tärby distrikt

Tärby distrikt är ett distrikt i Borås kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger nordost om Borås. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Tärby i Borås kommun Området motsvarar den omfattning Tärby församling hade vid årsskiftet 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Ugglums distrikt

Ugglums distrikt är ett distrikt i Falköpings kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger nordväst om Falköping. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Ugglum i Falköpings kommun. Området motsvarar den omfattning Ugglums församling hade vid årsskiftet 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Uvereds distrikt

Uvereds distrikt är ett distrikt i Lidköpings kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger sydväst om Lidköping. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av en del av området som Lidköpings stad omfattade fram till 1971, delen som före 1969 utgjorde Uvereds socken. Området motsvarar den omfattning Uvereds församling hade 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Åsle distrikt

Åsle distrikt är ett distrikt i Falköpings kommun och Västra Götalands län. Distriktet ligger öster om Falköping. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Åsle i Falköpings kommun. Området motsvarar den omfattning Åsle församling hade vid årsskiftet 1999/2000. Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Fjällsjö distrikt

Fjällsjö distrikt är ett distrikt i Strömsunds kommun och Jämtlands län. Distriktet ligger omkring Backe i nordvästra Ångermanland. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Fjällsjö i Strömsunds kommun. Området motsvarar den omfattning Fjällsjö församling hade 1999/2000. Tätorter och småorter I Fjällsjö distrikt finns en tätort men inga småorter. Tätorter Backe Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Tåsjö distrikt

Tåsjö distrikt är ett distrikt i Strömsunds kommun och Jämtlands län. Distriktet ligger omkring Hoting i nordvästra Ångermanland och är landskapets nordligaste såväl som västligaste. Mindre delar av distriktet ligger i Jämtland respektive Lappland. Ångermanlands högsta punkt, Tåsjöberget (635 meter över havet), ligger i distriktet. Tidigare administrativ tillhörighet Distriktet inrättades 2016 och utgörs av socknen Tåsjö i Strömsunds kommun. Området motsvarar den omfattning Tåsjö församling hade 1999/2000. Tätorter och småorter I Tåsjö distrikt finns en tätort och två småorter. Tätorter Hoting Småorter Kyrktåsjö Norråker Bilder Referenser SFS 2015:493, justerad i SFS 2015:698 Förordning om distrikt. Trädde i kraft 1 januari 2016. Noter
Den Tyske kirke, Stockholm

Der findes flere tyske kirker i Sverige. Se Tyske kirker. Den Tyske kirke, eller sankt Gertruds kirke, som den også kaldes, er en kirke i Gamla stan i Stockholm. Den ligger på Svartmangatan 16A i kvarteret Juno. Kvarteret indrammes af Prästgatan, Svartmangatan, Tyska stallplan og Tyska brinken. Kirken hører til den Tyske St. Gertruds forsamling, grundlagt i 1571, og er en af blot fem ikke-territorielle forsamlinger inden for den Svenske folkekirke. Gamla stans højeste punkt er vejrhanen på den Tyske kirkes tårn, 96 meter over havet. Forsamlingen følger den Svenske kirkes normale gudstjenesteorden, men de fleste gudstjenester afholdes på tysk. Den Tyske kirke er helliget til Gertrud af Nivelles, de rejsende og søfarendes skytsengel. Helgenkulten bredte sig i midten af 1300-tallet til Norden, blandt andet i form af Gertrud-gilder (forsamlinger) i byer med tysk mindretal. Sankt Gertrud skal have reddet nogle søfarende som kaldte på hende da de var i nød, ifølge Sankt Gertruds helgenlegende. I middelalderen blev hun således de rejsende skytsengel. Før en rejse drak man for eksempel til Sankt Gertruds minde. Allerede under middelalderen havde Sankt Gertrud forsamlingen et forsamlingshus her. Kælderen og et stykke af muren er bevaret fra dette hus. Efter reformationen opløstes alle katolske gilder. I middelalderen var Sankt Gertruds Gildestue forsamlingspunkt for byens tyske borgere. I 1570-erne blev stuen erstattet med Den Tyske Kirke. Derfor bærer Den Tyske Kirke stadig helgenens navn. Gildet dannedes i 1300-tallet af tyske købmænd. Stockholms tyske forsamling blev i 1571 tildelt en række nye privilegier af Johan III. Derved fik man i år 1607 atter en gildestue. I slutningen af 1500-tallet byggedes kirken om til et enskibet hvælvet kapel. Senere udvidedes den til en forsamlingskirke, tegnet af nederlændingen Willem Boy, Johan III’s hofarkitekt. På nordvæggen er de rundbuede vinduer bevaret fra denne tid. Man byggede også et tårn i årerne 1613-1618. Omkring 30 år senere fik arkitekten Hans Jacob Kristler fra Strasbourg i opgave at bygge kapellet om til en halvkirke i perpendikulærstil, en sengotisk arkitekturstil. Byggeprojektet fuldendtes ved at den sydlige portal blev udstyret med skulpturer fra 1640-erne af stenhuggeren Joest Hende fra Westfalen. Denne portal minder mere om Gamla Stans borgerarkitektur. Ved en voldsom brand i 1878 brændte kirketårnet ned og en restaurering af taget og eksteriøret blev nødvendig. Da byggedes også det nye tårn. Kirkens nye kirketårn blev tegnet af en arkitekt fra Berlin, Julius Raschdorff. Han tegnede også den øvrige restaurering af kirkerummets indre. Selvom mange af detaljerne i kirkeindretningen er fra 1600-tallet, bærer rummet et tydeligt præg af 1800-tallets historicisme. År 1886 fik kirken sit nuværende tårn, som er 96 meter højt, og i dag er højeste punkt i Gamla Stan. Sankt Gertruds kirke er en af 43 kirker i Stockholm, som er særligt beskyttet af kulturmiljøloven. Referencer
Église allemande (Stockholm)

L'église allemande (Tyska kyrkan) est une église située dans la vieille ville de Stockholm en Suède. Elle a été bâtie au XVe siècle, à l'époque de la ligue hanséatique. Histoire Le bâtiment de l'église était à l'origine, pendant l'apogée médiévale de Hanovre, la maison de la guilde de Sainte-Gertrude pour les marchands allemands. La maison de la guilde possédait un bâtiment avec une salle de banquet à l'emplacement de l'église actuelle. Les offices étaient célébrés dans une chapelle séparée de la grande église voisine. Dans le cadre de la Réforme, l'hôtel de ville de St Gertrude fut transféré à la Couronne et finalement utilisé comme lieu de culte. Les vestiges de la maison des guildes sont conservés sous l'église sous la forme de voûtes de cave. Dans les années 1570, l'hôtel de ville a été transformé en église. Dans les années 1580, l'hôtel de ville de St Gertrude a été transformé en église. Une extension a été faite à l'ouest, les premières voûtes ont été construites. Enfin, en 1613-1618, la première tour de l'église fut érigée, conçue par l'architecte Hubert de Besche. Cette première phase de construction s'est achevée en 1618. L'incendie de 1878 La tour de l'église allemande a brûlé à plusieurs reprises. Dans la nuit du 2 septembre 1625, la tour a pris feu à deux reprises, mais le feu a été éteint et l'église a été sauvée. En 1829, le même phénomène s'est reproduit, évitant cette fois une catastrophe majeure. Le 7 octobre 1878, à 2 h 15 du matin, on découvrit que l'église allemande avait de nouveau pris feu. L'incendie est combattu à l'aide de deux extincteurs à vapeur. Malgré les efforts déployés, la tour étroite du XVIIe siècle, haute de 70 mètres, n'a pu être sauvée et la flèche s'est effondrée, en partie dans le Tyska brinken et en partie sur le toit de l'église. Les cloches de l'église sont tombées sur la voûte de l'église, qui a tenu bon. Le toit de l'église a également pris feu et, grâce à la voûte stable et ignifugée, le feu n'a pas pu atteindre l'intérieur de l'église. Les pompiers de Stockholm, qui venaient d'être créés, ont réussi à circonscrire l'incendie au bâtiment lui-même. En 1886, l'église a été dotée de sa tour actuelle de 96 mètres avec sa flèche haute et élancée. L'architecte était Julius Carl Raschdorff de Berlin, qui était également l'architecte du Berliner Dom. La structure a été construite avec une charpente métallique moderne pour l'époque. La tour de l'église allemande est le point le plus élevé de la vieille ville et un élément marquant du paysage urbain de Stockholm. Dans le cadre d'une rénovation de grande envergure en 1910-1912, le sommet de la tour a été recouvert d'une nouvelle feuille de cuivre. En 2005-2006, la plaque de cuivre de la tour a été à nouveau rénovée. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste d'églises de Stockholm Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail de Stockholm
Tyska kyrkan

Tyska kyrkan (De Duitse kerk) is een kerk in de oude stad, Gamla Stan, in Stockholm. De kerk staat in een wijk die al in de middeleeuwen het woongebied was van de Duitse bevolking van de stad. In de Hanzetijd was het een gildehuis voor Duitse kooplieden, maar in de 16e eeuw werd het omgebouwd tot kerk. Die werd ingewijd in 1672. In 1878 vernietigde een brand de toren, die later door de Duitser Raschdorff weer werd opgebouwd. Tegenwoordig is het met 96 meter de hoogste toren van Gamla Stan. Het interieur is in barokke stijl en heeft als opvallend onderdeel de koninklijke loge. Deze loge werd gebouwd om de Duitstalige leden van het koningshuis in de gelegenheid te stellen 'op stand' de vieringen bij te wonen. Afbeeldingen
Kościół niemiecki w Sztokholmie

Kościół niemiecki w Sztokholmie (szw. Tyska Kyrkan lub (rzadziej) S:ta Gertruds kyrka) – kościół znajdujący się na Gamla stan zbudowany w latach 1638–1642. Kościół niemiecki ma status zabytku sakralnego według rozdz. 4 Kulturminneslagen (pol. Prawo o pamiątkach kultury) ponieważ został wzniesiony do końca 1939 (3 §) Historia i architektura Zbudowanie kościoła jest skutkiem wpływów niemieckich w Sztokholmie w XVI wieku - już od XIII wieku w mieście osiedlali się niemieccy kupcy i rzemieślnicy, co wiązało się z ekspansją Hanzy w basenie Morza Bałtyckiego a to z kolei spowodowało z czasem powstanie zboru. Obecny kościół powstał w wyniku rozbudowy wcześniejszego, używanego od 1576 roku. Pierwotna wieża kościelna pochodziła z 1618 roku ale spłonęła w wyniku pożaru w 1878 roku. Obecna wieża kościelna jest rezultatem odbudowy z 1886 roku i mierzy 95,70 m. Wnętrze łączy cechy niemieckiego późnego renesansu oraz baroku. Posiada królewską emporę z 1672. Ambona z 1660 wykonana jest z hebanu i alabastru. Ołtarz został wykonany w latach 40. XVII wieku. W południowym portyku znajdują się rzeźby Jobsta Hennena z 1643 roku przedstawiające Jezusa, Mojżesza oraz alegorie Wiary, Nadziei i Miłości. Przypisy
Igreja Alemã de Estocolmo

A Igreja Alemã de Estocolmo (em sueco: Tyska kyrkan) é uma igreja situada na zona de Gamla stan, a cidade velha de Estocolmo, Suécia. É dedicada a Santa Gertrudes de Nivelles (626-659), abadessa do mosteiro de Nivelles, hoje na Bélgica. Imagens Ligações externas «Página sobre a Igreja Alemã de Estocolmo» (em sueco) «imagens» (em sueco e inglês)
Närke

Närke je tradiční švédská provincie, která se nachází ve Svealandu na jihu středního Švédska. Na severu sousedí s Västmanlandem, se Södermanlandem na východě, s Östergötlandem na jihovýchodě, s Västergötlandem na jihozápadě a s Värmlandem na severozápadě. Närke má rozlohu 4 122 km² a žije zde přibližně 220 tisíc obyvatel. Název Název provincie pochází ze starého slova när (úzký), které odkazuje na úzký hřbet, kde se nachází kostel Norrbyås. Co znamená zbytek názvu, není jasné. Správa Tradiční švédské provincie neslouží žádným administrativním nebo politickým účelům, ale jsou to historické a kulturní entity. V případě Närke tvoří provincie jižní část kraje Örebro. V Närke mají svá sídla tyto obce: Askersund Hallsberg Kumla Laxå Lekeberg Örebro Geografie Nejvyšší hora: Kilsbergen Největší jezero: Vättern Národní parky: Garphyttan Nejstarším městem v Närke bylo Örebro, které získalo městská privilegia kolem roku 1200. Poté je získal v roce 1643 Askersund a v roce 1942 Kumla. Status města byl ve Švédsku zrušen roku 1971, takže se jedná o historické tituly. Dějiny Pravěk Severská mytologie zmiňuje tři krále Närke, Niðhada, Olofa Bystrozrakého a Sporsnjalla. Niðhad byl podlý král spojovaný s kovářem Wielandem, Olaf pomohl norskému králi Víkarovi v bitvě a Sporsnjall byl upálen Ingjaldem Illrådem spolu s pěti dalšími drobnými králi. Středověk Vyhnaný norský král Olaf II. Norský pobýval nějakou dobu v Närke, než odjel na Kyjevskou Rus za jejím vládcem Jaroslavem I. Moudrým. Je možné, že Olaf inicioval christianizaci provincie (vizte také Kultura Närke). V roce 1170 bylo Närke začleněno do Strängnäské diecéze. Kolem roku 1200 n. l. byl postaven hrad Örebro, který chránil most přes brod (öre znamená „písečný břeh“ a bro znamená „most“) a také čtvrť na jižní straně mostu. V roce 1316 se budoucí Brigita Švédská provdala za Ulfa Gudmarsona z Närke, kterému porodila osm dětí, z nichž jedno byla svatá Kateřina Švédská. V roce 1435 dostal Engelbrekt Engelbrektsson, vůdce lidového povstání proti německým šerifům, jako léno hrad Örebro. V následujícím roce byl zavražděn. Novověk V 16. a 17. století, stejně jako formálně i v moderní době, se používal titul vévody z Närke. Protože zemědělská činnost produkovala velmi málo, atraktivnějším odvětvím se pro zemědělce stala výroba železa a obchod s voly. Voli se prodávali v Bergslagenu a také v Dalarně, kde byla kůže z volů důležitým artiklem v dolech. Přebytek volů byl také jedním z důvodů, proč se obuvnický průmysl vyprofiloval a stal se až do poloviny 20. století nejdůležitějším průmyslovým odvětvím v Närke. V Närke je řada starobylých hradů. Nejvýznamnější a nejzachovalejší se nachází v Tarsta u Sköllersta. Sporty Hlavní fotbalovou organizací v provincii je Örebro Läns Fotbollförbund. Oblíbený je také lední hokej (Örebro HK) a bandy s (Örebro SK). Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Närke na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Närke na anglické Wikipedii.
Närke

Närke ist eine historische Provinz (schwedisch landskap) Schwedens und liegt im Landesteil Svealand. Geographie An Närke schließen im Norden die Provinz Västmanland und im Osten Södermanland sowie der See Hjälmaren an. Im Süden wird Närke von Östergötland und dem See Vättern begrenzt. Die Provinzen Västergötland und Värmland liegen westlich von Närke. Zum Gebiet von Närke zählen die westliche Hälfte des Hjälmaren und der nördlichste Teil des Vättern. Von Norden her ragt der fast 300 m hohe Bergrücken Kilsbergen nach Närke hinein. Dieser Rücken setzt sich im Grenzgebiet zu Värmland in südwestliche Richtung fort, wobei er an Höhe verliert. Danach steigt er wieder an und erreicht im Grenzgebiet zu Västergötland den Bergzug Tiveden. Ein Ausläufer des Tiveden zieht sich nach Nordosten bis zum Hjälmaren. Im Norden von Närke liegt der Höhenzug Käglan. Diese drei Höhenzüge schließen eine größere landwirtschaftlich genutzte Ebene ein. Geschichte Als der norwegische König Olav II. zwischen 1028 und 1029 ins Exil musste, verbrachte er einige Zeit in Närke und trug wahrscheinlich zur Christianisierung des Gebietes bei. 1170 fiel Närke an die Diözese von Strängnäs. Etwa um das Jahr 1200 entstand die Burg von Örebro als Schutz für eine Brücke über den Fluss Svartån. 1435 erhielt der Führer eines Aufstandes gegen Erich von Pommern, Engelbrekt Engelbrektsson, die Burg von Örebro zugeteilt. Im 16. und 17. Jahrhundert etablierte sich in Närke eine überregional bedeutende Eisenproduktion. Die hier ansässigen Bauern profitierten vor allem von der neuen Industrie, da die Haut ihrer Ochsen in den Bergwerken vielerlei Verwendung fand. Das Leder der Ochsen war auch ein Grund für die Entwicklung einer größeren Schuhindustrie, die vor allem bis zur Mitte des 20. Jahrhunderts betrieben wurde. In Närke gibt es noch immer einige Burgen aus dem Mittelalter. Die bedeutendste und am besten erhaltene liegt in Tarsta bei Sköllersta. Wappen Beschreibung: In Rot zwei goldene gekreuzte Pfeile mit silberner Spitze von je einer silbernen Rose in deren Winkeln begleitet. Landschaftssymbole Blume: Echte Schlüsselblume (lat. Primula veris) Tier: Haselmaus (Muscardinus avellarius) Vogel: Goldammer (Emberiza citrinella) Fisch: Ukelei (Alburnus alburnus) Pilz: Safranschirmling Siehe auch Arnd Stuke Literatur Närke. In: Theodor Westrin, Ruben Gustafsson Berg (Hrsg.): Nordisk familjebok konversationslexikon och realencyklopedi. 2. Auflage. Band 20: Norrsken–Paprocki. Nordisk familjeboks förlag, Stockholm 1914, Sp. 334 (schwedisch, runeberg.org). Weblinks Offizielle Webpräsenz (schwedisch) Einzelnachweise
Nericia

Nericia​ (en sueco: Närke) es una provincia histórica (landskap) de la Suecia central. Limitaba con las provincias de Vestrogotia, Vermelandia, Vestmania, Sudermania y Ostrogotia. El nombre de la provincia deriva de las poblaciones que la habitaban, los njarar (hoy Njars) o los nerikjar (hoy närkingar). La raíz nari está emparentada con la palabra inglesa narrow ("estrecho"), que se refiere a los estrechos que caracterizan a los lagos del sur y noreste de la región. La provincia también es denominada Nerike, por su antigua transcripción, y Nericia por su nombre latino. La fuente literaria más antigua donde se cita al pueblo Njars es en Völundarkviða (el poema de Völundr), un poema épico que forma parte del Edda poética donde se menciona la crueldad de Níðuðr como señor de los Njars. Geografía física El monte más alto de la región está en la cadena Kilsbergen, que se levanta unos 200 metros de altitud en unos pocos kilómetros. La parte este es una llanura que rodea el lago Hjälmaren. La provincia limita en el sur con el lago Vättern. Existe un parque nacional cerca de Garphyttan. Geografía política En la actual organización territorial de Suecia ocupa la parte sur de la Provincia de Örebro. El territorio de la provincia está habitado por 188.717 (en 2005). Las principales ciudades de Nericia son: Örebro Askersund Hallsberg Kumla Laxå Referencias Bibliografía Entrada Närke en Nordisk familjebok de 1876 - 1904 Statistiska centralbyrån, Folkmängd i landskapen 2005 samt landareal. Datos de población y superficie del instituto de estadística sueco.
Närke

Närke je švedska pokrajina u Svealandu. Administrativna podjela Tradicionalne pokrajine u Švedskoj nemaju administrativnu ili političku svrhu, ali su povijesni i kulturni subjekt. Cijela pokrajina južni je dio županije Örebro. Najstariji grad u Närku je Örebro, koji je status grada dobio oko 1200, nakon njega drugi najstariji je Askersund. Zemljopis Gästrikland se nalazi u južnom središnjem dijelu Švedske. Graniči s pokrajinama Västmanland na sjeveru, Södermanland na istoku, Östergötland na jugoistoku, Västergötland na jugozapadu i Värmland na sjeverozapadu. Prostire se na 4.122 km². najviša planina: Kilsbergen najveće jezero: Vättern nacionalni park: Garphyttan Stanovništvo Prema podacima iz 2009. godine u pokrajini živi 195.414 stanovnika dok je prosječna gustoća naseljenosti 47 stanovnika na km². Izvor
Närke tartomány

Närke Svédország egyik történelmi tartománya Svealandban. Szomszédai: Västergötland, Värmland, Södermanland, Västmanland és Östergötland tartományok. Megye A tartomány a megye déli részén helyezkedik el. Történelem 1971 előtt feltérképezett városok: Askersund (1643) Kumla (1942) Örebro (kb. 1200) Földrajz Legmagasabb hegység: Kilsbergen Legnagyobb tó: Vättern Nemzeti park: Garphyttan Kultúra A tartomány neve az itt élők nevéről kapta, amely régiesen Njarar (Njar) vagy Nerikjar. A nari, neri szűket jelent, és a szűk átjárókra utal, amelyek a tartományt jellemzik. Címer A címert 1560-ban kapta. A tartomány hercegség is, ezért hercegi korona is látható a címeren. Jegyzetek Külső hivatkozások Närke – Turistainformációk
Närke

Närke is een zogenoemd landschap in het Midden-Zweedse landsdeel Svealand. Het heeft een oppervlakte van 4126 km² en behoort tot de provincie Örebro län. Bestuur De Zweedse landschappen hebben geen bestuurlijk functie. Het grootste deel van Närke bestaat uit het zuidelijke deel van de provincie Örebro län. Kleine delen van het landschap horen bij de provincies Östergötlands län en de provincie Västmanlands län. Gemeentes in Närke De volgende gemeenten liggen geheel of gedeeltelijk in Närke: Askersund Degerfors Hallsberg Kumla Laxå Lekeberg Örebro Geografie Närke ligt in het zuiden van Svealand, het middelste landsdeel van Zweden. In het oosten grenst Närke aan het landschap Södermanland en het Hjälmarmeer, dat ook gedeeltelijk tot Närke behoort. In het zuiden grenst Närke aan Östergötland en het Vättermeer; ook dit meer hoort gedeeltelijk bij Närke. In het westen grenst Värmland en Västergötland. Het grootste meer dat tot Närke behoort is het Vättermeer. Dit meer ligt echter niet geheel in het landschap; het grootste meer dat geheel tot Närke behoort is het 28 km² grote meer Sottern. Het hoogste punt van Närke ligt in de heuvelrug Kilsbergen, die van het noorden uit in zuidwestelijke richting door Närke loopt. Dit hoogste punt ligt op 298 meter boven de zeespiegel. De middelste delen van Närke bestaan uit de vlakte Närkesslätten. Er ligt een nationaal park in Närke: Garphyttan.