Blåviks kyrkogård

Blåviks kyrkogård är en kyrkogård vid Blåviks kyrka i Blåviks socken, Boxholms kommun. Kyrkan och kyrkogården ligger på en höjd vid stranden av Sommen. Kyrkogården har en rektangulär planform i nord–sydlig riktning, men den norra delen avslutas i en spets som följer terrängen på udden. Kyrkan ligger centralt med långhuset orienterat i nord–sydlig riktning och koret mot norr. Kyrkogårdens öppna karaktär, de omgivande idegranshäckarna och utsikten över sjön är betydelsefulla delar av miljön. Historia Socknens bildande och kyrkans uppförande Blåviks socken bildades under 1860-talet genom att delar av Ekeby och Torpa socknar avskildes till en ny församling. Socknen fick sitt namn efter gården Blåvik. Kyrkan uppfördes av trä och stod färdig 1873. Byggmästare var Gustaf Adolf Engstrand vid Boxholms bruk. Kyrkogården anlades i anslutning till den nya kyrkan och har därmed sitt ursprung i 1800-talets senare del. Kyrkobyggnaden Blåviks kyrka består av ett rektangulärt långhus med rakslutet kor i norr, korsarmar, sakristia i öster och torn i söder. Fasaderna är reveterade och spritputsade i vitt, medan sadeltaket är täckt med plåt. Kyrkan har bevarat sin enkla karaktär och stora delar av den ursprungliga inredningen. Den ovanliga orienteringen med koret mot norr har sannolikt valts för att korfönstren skulle ge utsikt över Sommen. Kyrkogårdens äldre utformning På den häradsekonomiska kartan från 1868–1877 redovisas Blåviks kapell, men någon tydlig kyrkogårdsomgärdning i form av mur eller trädkrans är inte markerad. Ett fotografi från 1935 visar däremot att kyrkogården då var helt omgiven av en granhäck. På bilden syns även flera häckomgärdade grusgravar öster om kyrkan, medan den nordvästra delen delvis var grusad. Den nuvarande södra muren hade ännu inte tillkommit. Gravplanerna från 1900-talet En karta från 1928 visar att kvarteren A och E närmast kyrkans ingång ännu saknade gravar. Kvarter C utgjorde den norra delen, kvarter D låg öster om kyrkan och kvarter B väster om den. En uppmätningsritning från 1966 visar gångar omkring kvarteren A, B, D och E. På en gravplan från 1969 anges kvarteren B, C och D som befintliga, medan en ny indelning föreslogs för kvarteren A, E och F. De föreslagna gravplatserna i A och E var större än de som senare kom att anläggas. Romanässanatoriets anknytning Patienter och gäster vid Romanäs sanatorium, som var i verksamhet mellan 1905 och 1950, hade långt till Säby kyrka söder om Tranås och kom därför ofta att betrakta Blåviks kyrka som sin kyrka. Under sommarhalvåret färdades de över Sommen med båt och vintertid kunde de gå över isen. Flera personer med anknytning till sanatoriet blev fästa vid trakten och begravdes senare på Blåviks kyrkogård. Minneslunden År 1999 anlades en minneslund i kvarter F omedelbart norr om kyrkans kor. Anläggningen utformades med anknytning till sjön och har en eka som central del. Minneslunden representerar ett modernt gravskick men har genom sin utformning anpassats till kyrkogårdens läge vid Sommen. Läge och omgivning Blåviks kyrka och kyrkogård ligger på en udde vid Sommens strand. Nordöst om kyrkan, nära vattenbrynet, ligger de tidigare kyrkstallarna. De består av en låg länga med faluröd liggande träpanel, tegeltäckt sadeltak och enkla svartmålade bräddörrar. Sydöst om kyrkan ligger det tidigare ålderdomshemmet, uppfört 1922 i en och en halv våning med gulputsade fasader och brutet tegeltak. Västerut längs vägen finns den tidigare kyrkskolan från 1868, en byggnad i en och en halv våning med gula panelklädda fasader och brutet tak. Den tidigare komministergården Kopparhult ligger några hundra meter öster om kyrkan. Kyrkogårdens utformning Kyrkogården är indelad i sex kvarter, A–F. Kvarter A ligger i sydväst och kvarter E i sydöst, på var sin sida om huvudgången. Kvarter B ligger väster om kyrkan, kvarter D öster om kyrkan och kvarter C sträcker sig kring den norra delen. Kvarter F ligger närmast koret och innehåller minneslunden. Kyrkogården är liten och har en öppen karaktär eftersom rygghäckar saknas. De flesta gravvårdar har textsidan vänd mot kyrkan. Social och rumslig uppdelning Kvarteren A och E i söder har sedan länge haft en enklare prägel med mindre och lägre gravvårdar. I kvarteren C och D norr och öster om kyrkan finns däremot fler höga och påkostade familjegravvårdar. Denna skillnad är synlig redan på äldre fotografier och har därför en lång kontinuitet. Kyrkogårdens indelning speglar äldre sociala skillnader mellan enklare gravar och mer kostsamma familjegravar. Omgärdning Kyrkogården omges i väster och öster av omkring 0,7 meter höga klippta idegranshäckar. I norr följer en yngre idegranshäck uddens spetsiga form. Den södra sidan avgränsas av en omkring en meter hög mur av betongblock. Muren har en vit spritputsad yta och kröns av grå kalkstensplattor som är fogade med cementbruk. Den nuvarande omgärdningen ersatte den granhäck som omgav hela kyrkogården under 1930-talet. Ingång Kyrkogårdens huvudingång ligger i söder och består av en dubbelgrind av järn eller stål. Grinden har ett rakt krön och glest placerade spjälor med dekor av cirklar och kors i den övre delen. De putsade grindstolparna är sammanbyggda med muren och markeras huvudsakligen genom att de är högre än den angränsande mursträckningen. Trädkrans och vegetation I väster står två lindar, varav en är yngre, samt en lönn utanför omgärdningen. I nordöst finns en lind innanför häcken och ytterligare en lind och en lönn utanför den östra sidan. I de båda södra hörnen står höga lindar och mellan dem fyra yngre lindar. De större träden är sannolikt rester av eller delar i en äldre trädkrans. Idegranshäckarna i väster, norr och öster bildar kyrkogårdens huvudsakliga gröna inramning. Gångsystem En grusgång leder från grinden i söder till kyrkans sydportal. Omkring kyrkan finns en sammanhängande grusad yta. Gångarnas beläggning består av krossgrus. Det enkla gångsystemet förstärker kyrkogårdens öppna karaktär och gör kyrkan till anläggningens tydliga mittpunkt. Kvarter Kvarter A och E Kvarteren A och E ligger i kyrkogårdens sydvästra respektive sydöstra del på var sin sida om huvudgången. De har en öppen och enkel karaktär med gravvårdar i glesa rader. Vårdarna i kvarter A har i huvudsak textsidan vänd mot öster och vårdarna i kvarter E mot väster, alltså mot kyrkan och mittgången. Gravvårdarna är främst låga och utförda av svart, grå eller röd granit. Gravvårdar i kvarter A I kvarter A fanns vid inventeringen endast tretton gravvårdar. Bland dessa fanns två små kalkstensvårdar från 1896 och 1911, två större gravstenar och ett mindre antal yngre vårdar av granit. Det begränsade antalet och de relativt små vårdarna understryker kvarterets enkla karaktär. Linjegravarna i kvarter E Kvarter E innehåller ett tjugotal gravvårdar med gravläggningar från 1918 och framåt. Flera av de äldre, mindre vårdarna kan ha ingått i ett linjegravssystem som löpte från söder mot norr. I linjegravssystemet begravdes de avlidna i kronologisk ordning efter dödsfallen, utan att familjemedlemmar nödvändigtvis placerades tillsammans. De möjliga linjegravarna har ett högt kulturhistoriskt värde genom att de visar ett tidigare vanligt gravskick. Kvarter B Kvarter B ligger väster om kyrkan och har en öppen och relativt enhetlig karaktär. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och samtliga är vända med textsidan mot öster, alltså mot kyrkan. Där finns en korsformad gravvård av svart granit från 1938, en sten med sköldemblem från 1891 samt ytterligare en vård från samma år. De flesta gravarna är familjegravar och de yngre vårdarna är låga och breda. Kvarter C Kvarter C ligger på kyrkogårdens norra del och präglas av höga och ofta påkostade familjegravvårdar. Området är öppet och gravarna står delvis oregelbundet. Terrängen sluttar kraftigt mot Sommen i norr. I kvarteret finns två obelisker av svart granit, flera höga vårdar av kalksten och polerad svart granit samt ett avbrutet livsträd från 1914. Gravläggningarna sträcker sig från 1874 och framåt. Gravarna med anknytning till Romanö Två höga kalkstensvårdar i kvarter C hör till gården Romanö och är försedda med kopparreliefer. Den ena reliefen skildrar sannolikt förste stadsingenjören Erik Bülow-Hübes yrkesverksamhet, medan den andra består av ett profilporträtt. Gravvårdarna har höga konstnärliga och personhistoriska värden. Den äldsta gravvården Kyrkogårdens äldsta kända gravvård är daterad 1874 och finns i kvarter C. Den tillkom kort efter kyrkans färdigställande och hör därmed till kyrkogårdens första användningstid. Dess ålder ger den ett särskilt högt kulturhistoriskt värde. Det avbrutna livsträdet I kvarter C finns en gravvård från 1914 utformad som ett avbrutet livsträd. Motivet användes för att symbolisera ett liv som avslutats och var en tidstypisk form inom gravkonsten under slutet av 1800-talet och början av 1900-talet. Kvarter D Kvarter D ligger öster om kyrkan och har en öppen och enhetlig karaktär med en stor andel höga gravvårdar. Gravläggningarna är från 1919 och framåt och flera av gravarna är påkostade familjegravar. Bland gravvårdarna finns en obelisk och ett kors av ljus granit. Kvarterets gravmonument speglar samma mer kostsamma gravtradition som den norra delen av kyrkogården. Kvarter F och minneslunden Kvarter F ligger omedelbart norr om kyrkans kor och upptas av minneslunden från 1999. Den gräsbevuxna platsen ansluter direkt till korväggen. I lunden finns en eka fylld med grus för placering av blomvaser, en sandyta, minnessten och ljusbärare av järn. Vass och andra växter förstärker anknytningen till Sommen och sjölandskapet. Gravvårdar och gravtradition Kyrkogårdens gravvårdar visar två huvudsakliga karaktärer. I söder dominerar små, låga och enklare granitvårdar, medan den norra och östra delen innehåller höga familjegravvårdar, obelisker och andra mer påkostade monument. Bland de särpräglade vårdarna finns tre obelisker, ett avbrutet livsträd och två stenar med kopparplattor. Materialen utgörs främst av svart, grå och röd granit samt kalksten. Titlar och näringsliv Ingen enskild yrkesgrupp dominerar bland gravvårdarnas titlar. De vanligast förekommande är lantbrukare, skogvaktare och nämndeman. Titlarna speglar traktens jordbruk, skogsbruk och lokala förtroendeuppdrag. Flera gravvårdar har dessutom koppling till gårdar och personer i bygden kring Sommen. Belysning och bänkar Kyrkogårdens belysning består av smala järnstolpar med cylindriska och genomskinliga kupor. Där finns även enkla träbänkar. Anordningarna är diskret utformade och påverkar inte kyrkogårdens öppna och naturnära karaktär. Kulturhistoriska värden Blåviks kyrka och kyrkogård bildar en kulturhistoriskt värdefull miljö där höjdläget och närheten till Sommen är avgörande för helhetsintrycket. Kyrkogårdens spetsiga norra form följer terrängen på udden och idegranshäckarna fortsätter en lång tradition av barrväxtomgärdning. Den äldre sociala uppdelningen mellan enklare gravvårdar i söder och mer påkostade familjegravar i norr och öster är fortfarande tydlig och har ett högt kulturhistoriskt värde. De möjliga linjegravarna i kvarter E dokumenterar ett äldre gravskick, medan gravvården från 1874, obeliskerna, det avbrutna livsträdet och Romanögravarnas kopparreliefer är särskilt värdefulla enskilda monument. Minneslundens utformning med en eka och vattenanknutna växter knyter det moderna gravskicket till platsens starka samband med Sommen. Gravsatta på kyrkogården Erik Bülow-Hübe Se även Blåviks kyrka Referenser Externa länkar Officiell webbplats Bebyggelseregistret – Blåviks kyrkogård