Källstads kyrkogård

Källstads kyrkogård är en kyrkogård vid Källstads kyrka i Källstads socken, Vadstena kommun. Kyrkogården ligger på den öppna Östgötaslätten vid Tåkerns tidigare strand, omkring en mil söder om Vadstena. Den har en svagt rektangulär planform med sin största utsträckning i nord–sydlig riktning. Kyrkan ligger i kyrkogårdens nordöstra del och är, till skillnad från de flesta äldre kyrkor, orienterad med koret mot söder. Kyrkogården har en öppen karaktär med stora gräsytor, få gravvårdar och endast ett begränsat antal häckar. De äldre grusgravarna, kalkstensvårdarna från 1600- och 1700-talen samt kyrkogårdsmuren ger miljön en tydligt ålderdomlig prägel. Historia Den medeltida kyrkplatsen Källstads äldsta kända kyrka uppfördes under 1100-talet och bestod av ett litet långhus, ett smalare kor med absid samt ett torn över långhusets östra del. Kyrkogården växte sannolikt fram omkring denna medeltida kyrka. Under 1860-talet genomfördes en omfattande om- och nybyggnad då ett nytt långhus uppfördes i anslutning till det bevarade medeltida tornet. Den nuvarande kyrkan uppfördes efter ritningar som sannolikt utfördes av arkitekten Ludvig Hawerman. Byggnaden fick koret i söder och det äldre tornet placerat vid långhusets västra sida. Kyrkan har spritputsade fasader med slätputsade hörnlisener och rundbågefriser, gjutjärnsfönster och ett sadeltak täckt med svartmålad falsad plåt. Huvudingången är placerad i den norra gaveln. Det medeltida tornkapellet Det bevarade tornet innehåller ett ovanligt tornkapell med en absidformad nisch i öster. Nischen omges av smäckra kolonner med baser och kapitäl som bär upp en gavel. Anordningen är unik och utgör en av kyrkans mest betydelsefulla medeltida byggnadsdelar. Trots 1800-talets omfattande ombyggnad är kyrkan välbevarad både utvändigt och invändigt. Kyrkogårdens äldre omfattning Kyrkogården har sedan medeltiden vuxit fram omkring kyrkan. En inventering av kyrkogårdsmurar i Linköpings stift visade att kyrkogården fram till slutet av 1800-talet omgavs av en högre mur än den nuvarande. Träden växte då inne på kyrkogården längs den västra muren. Den nuvarande muren består delvis av återstående delar av den äldre muren. Några säkra uppgifter om att kyrkogården skulle ha utvidgats har inte påträffats, vilket kan innebära att begravningsplatsen i huvudsak har behållit sin äldre omfattning. Kyrkogården före 1900-talet En äldre teckning som visar kyrkan och kyrkogården före ombyggnaden på 1860-talet avbildar endast ett fåtal kors och ytterligare någon gravvård. Det är osäkert hur noggrant teckningen återger kyrkogårdens verkliga utseende. De äldre gravvårdarna visar dock att begravningsplatsen användes under 1600- och 1700-talen, och flera stenar kan ursprungligen ha stått eller legat på andra platser än i dag. Kyrkogården under 1900-talet Ett flygfoto från 1935 visar ett grusat område närmast kyrkan och i övrigt grusgravar omgivna av gräsytor. Kyrkogården tycks ha haft gångar av gräs mellan gravarnas grusytor. En tidningsartikel från 1952 berättar att både kyrkan och kyrkogården hade inventerats och att äldre gravstenar som låg inlagda i den förfallna kyrkogårdsmuren skulle tas fram, dateras och placeras på ett värdigare sätt. Det är sannolikt då som flera av kalkstensvårdarna ställdes upp längs den nordöstra muren. Ett flygfoto från samma år visar en hög och sammanhängande trädkrans omkring kyrkogården. Den medeltida dopfunten Källstads medeltida dopfunt av kalksten stod under 1800-talet ute på kyrkogården. Den omnämns där av fornforskarna Pehr Arvid Säve 1861 och Carl Fredrik Nordenskiöld 1875. I en sockenbeskrivning från 1917 anges den däremot som dopfunt inne i kyrkan. Det var inte ovanligt att medeltida dopfuntar flyttades ut på kyrkogårdarna efter att de ersatts av nyare inventarier, särskilt under 1600-talet. Läge och omgivning Källstads kyrka och kyrkogård ligger i ett öppet slättlandskap vid Tåkerns tidigare strand. Källstads kyrkby bestod vid laga skiftet 1858 av åtta gårdar. Två gårdar ligger fortfarande kvar öster och väster om kyrkan. Deras mangårdsbyggnader är uppförda i en och en halv våning och har frontespiser samt en utformning som är typisk för mitten av 1800-talet. Öster om kyrkogården ligger den tidigare småskolan, en välbevarad putsad byggnad från 1908. Den tidigare komministergården ligger ett par kilometer öster om kyrkan. Kyrkogårdens utformning Kyrkogården saknar egentlig kvartersindelning och utgör ett sammanhängande område. Den har en öppen karaktär med få gravvårdar, stora gräsytor och inga rygghäckar. Vissa ytor är helt utan gravvårdar. Den nordvästra delen och området längs den västra muren skiljer sig från resten genom flera stora och omgärdade grusgravar. Kyrkogårdens begränsade antal vårdar och stora variation i ålder och utformning ger den ett glest och oregelbundet intryck. Kyrkogårdsmuren Västra muren Den västra muren är omkring 0,7–1 meter hög och uppförd som en skalmur av kalkstensskivor i förhållandevis regelbundna skift. I murens nedre del förekommer större gråstenar. Muren är omkring 1,3 meter bred och dess nordvästra hörn är rundat. På krönet växer gräs och mossa. Norra muren Den norra muren är omkring 0,5–0,7 meter hög och ungefär 1,2 meter bred. Den består huvudsakligen av kalkstensskivor men i det nordvästra hörnet förekommer mer gråsten. Muren är kraftigt bevuxen med mossa och har en skada nära det nordvästra hörnet. Östra muren Den östra muren är omkring 0,7–1 meter hög och cirka 0,9 meter bred. Den består av kalkstensskivor med inslag av gråsten, särskilt i bottenskiftet och på vissa andra partier. Muren är kraftigt mossbevuxen och delar av den består till stor del av gråsten. Södra muren Den södra muren är omkring 0,8–1,1 meter hög och ungefär en meter bred. Gråsten förekommer både i botten och i murverket i övrigt. Den östra delen har vissa skador. På den sydvästra delen växer syrener, medan övriga partier främst är bevuxna med gräs och mossa. Ingångar Kyrkogårdens huvudingång ligger i norr och består av en dubbelgrind av järnsmide med tunna spjälor. Grindens överdel är gavelformad och kröns av tre mindre klot. Grindstolparna är fyrkantiga, utförda av kalksten och har spetsiga krön. I öster finns en enkel smidesgrind med samma huvudsakliga utformning som den norra grinden. Grindarna och kalkstensstolparna har ett högt kulturhistoriskt värde och bidrar till kyrkogårdens äldre karaktär. Trädkrans och vegetation Kyrkogårdens trädkrans består av relativt unga lindar, hårt beskurna askar och ett mindre antal lönnar. I väster står fem lindar, varav en är yngre än de övriga, och i nordväst ytterligare två lindar. Längs den norra sidan står tre kraftigt hamlade askar. I öster finns en lönn och sju lindar, varav en var i dåligt skick vid inventeringen. I söder står tre nyplanterade lindar och en lönn. Stubbar efter tre äldre, grova träd visar att trädkransen tidigare varit kraftigare. Två gravar omges av klippta buxbomshäckar som är omkring en halv respektive knappt en meter höga. Gångsystem Kyrkogårdens gångar är belagda med grovt naturgrus. Gångsystemet är oregelbundet och gångarna är mycket smala. Från den norra grinden leder en gång mot kyrkans huvudingång, där den vidgar sig och fortsätter på båda sidor om kyrkan mot en grusgång i söder. Från tornet går en gång västerut och övergår i ett nord–sydligt stråk framför de större familjegravarna. Därutöver finns två mindre gångar söderut från kyrkan, en gång mot den östra grinden samt en gång från tornets nordvästra hörn till familjegravarna. Till skillnad från många andra kyrkogårdar finns ingen gång som följer muren runt hela området. Gravvårdar Kyrkogården innehåller gravvårdar från 1600-talet fram till modern tid. Längs den norra muren står åtta kalkstensvårdar från 1600-talet och början av 1700-talet. Därutöver finns gravvårdar av svart, grå och röd granit samt ytterligare några kalkstensstenar från 1800-talet. Gravvårdarna är förhållandevis få och spridda över en period på omkring 150 år, vilket ger kyrkogården en stor variation. Bland de yngre vårdarna finns både höga stenar av svart granit och lägre, bredare gravstenar. Äldre kalkstensvårdar De åtta kalkstensvårdarna längs den norra muren hör till kyrkogårdens mest värdefulla gravmonument. De är från 1600-talet och början av 1700-talet och flyttades sannolikt till sin nuvarande plats under 1950-talet efter att ha legat inbyggda i kyrkogårdsmuren. En av vårdarna är daterad 1683 och rest över dannemannen Jon Hanson i Åsby och hans familj. Texten på stenens baksida förefaller vara en spegelvänd återgivning av framsidans inskrift. En annan kalkstensvård är daterad 1752. Gravvårdarnas ålder, material och inskrifter ger dem mycket höga kulturhistoriska värden. Grusgravar och familjegravar På kyrkogården finns tretton grusgravar med stenramar. Två gravar omges av buxbomshäckar och tre av smidesstaket. Två av de inhägnade gravarna är större familjegravar med flera gravvårdar. De flesta av dessa gravar ligger i kyrkogårdens nordvästra del och längs den västra muren, vilket var en vanlig placering för mer påkostade familjegravar. Grusgravarna visar ett gravskick som var vanligt under slutet av 1800-talet och första delen av 1900-talet men som senare har försvunnit från många kyrkogårdar. Stenramarna och smidesstaketen är ofta omsorgsfullt utformade och har höga kulturhistoriska värden. Soluret Söder om kyrktornet står ett solur av kalksten. Både piedestalen och urtavlan är utförda i kalksten och tre järnstänger fungerar som skuggvisare. Pelaren har reparerats. Soluret är ett ovanligt och kulturhistoriskt värdefullt inslag på kyrkogården. Stegförvaring och övriga anordningar I kyrkogårdens sydvästra hörn finns ett enkelt skyddstak för äldre trästegar och andra redskap. Sadeltaket är täckt med rombformade eternitplattor. Vid den södra muren står några undanställda gravvårdar. På kyrkogården finns även en lykta på järnstolpe med kantig kupa av råglas, en brunbetsad parkbänk samt vattenpost och vaser vid den östra grinden. En enkel kompost ligger i sydvästra hörnet. Titlar och näringsliv Titlarna på gravvårdarna ger upplysningar om socknens sociala struktur och näringsliv. Bland de äldre titlarna finns danneman, en benämning som inte längre används. Kyrkliga funktioner representeras av titlar som organist och kyrkovaktmästare. Även de större familjegravarna och deras placering längs muren visar de sociala skillnader som tidigare kunde avspeglas i kyrkogårdens utformning. Kulturhistoriska värden Källstads kyrkogård har höga kulturhistoriska värden genom sin ålderdomliga kalkstensmur, sina äldre grindar, trädkransen och de många bevarade gravvårdarna från 1600- och 1700-talen. Muren understryker kyrkplatsens höga ålder och sambandet med den delvis medeltida kyrkobyggnaden. Trädkransen skapar en rumslig inramning och visar det parkideal som blev vanligt på landsortskyrkogårdar under 1800-talet. De bevarade grusgravarna med stenramar, buxbomshäckar och smidesstaket visar äldre familjegravskick och har särskilt höga värden. Även soluret, stegförvaringen och grindarna är viktiga delar av miljön. De äldre kalkstensvårdarna har mycket höga värden genom sin ålder, sitt material, sin konstnärliga utformning och sin anknytning till socknens personhistoria. Se även Källstads kyrka Referenser