Appuna kyrkogård

Appuna kyrkogård är en kyrkogård vid Appuna kyrka i Appuna socken, Mjölby kommun. Kyrkogården ligger vid landsvägen mellan Skänninge och Väderstad i ett öppet jordbrukslandskap på Vadstenaslätten. Den nuvarande anläggningen fick sin huvudsakliga utformning i samband med att den nya kyrkan uppfördes 1887. Kyrkogården är rektangulär och omges av ett högt gjutjärnsstaket, en trädkrans av lindar och en klippt oxbärshäck. Gravvårdarna är ordnade i geometriska mönster omkring kyrkan och längs de inre häcksystemen. På kyrkogården finns kistgravplatser och en minneslund. Historia Den medeltida socknen Appuna är en medeltida socken som omnämns 1290 under namnet Apundha. Socknen ligger i ett utpräglat slättlandskap där jordbruket länge varit den främsta näringen. Bebyggelsen har bestått av medelstora och större gårdar, där gårdarna i Appuna by hört till de större. I socknen har även säteriet Lunna funnits. Den medeltida kyrkan Den äldsta kända kyrkan i Appuna uppfördes av sten under 1100-talet. Kyrkan stod kvar till 1880-talet och avbildades vid flera tillfällen, bland annat av Elias Brenner under 1600-talet, av Johan Gustaf Liljegren och av Johan Westrell 1880. På äldre bilder syns kyrkans smala torn, den kraftiga bogårdsmuren och en fristående klockstapel på den plats där den nuvarande kyrkans torn står. Den nuvarande kyrkan Den medeltida kyrkan revs när en ny kyrka uppfördes 1887. Den nya byggnaden är uppförd av sten och består av ett rektangulärt långhus, ett flersidigt korutsprång i öster, sakristia i norr och torn i väster. Fasaderna är putsade och vitmålade och taket är belagt med kopparplåt. Kyrkan präglas av nygotiska och medeltidsromantiska former och har i hög grad bevarat såväl sin exteriör som sin ursprungliga inredning. Bevarade inventarier från den äldre kyrkan Flera inventarier från den medeltida kyrkan har bevarats i den nya byggnaden. Till dessa hör predikstol, altarring, dopfunt och äldre gravhällar. Föremålen visar den historiska kontinuiteten mellan den medeltida sockenkyrkan och den nuvarande kyrkobyggnaden. Den äldre kyrkogården Kyrkogården växte sannolikt fram kring den medeltida kyrkan under den första kristna tiden. På en karta från 1694 ligger kyrkan och kyrkogården i Appuna bys sydvästra del. Kyrkogården hade då en något oregelbunden form och kyrkan var, som ofta på medeltida kyrkogårdar, förskjuten mot norr. Runt anläggningen fanns en kraftig bogårdsmur. Gravhällarna från 1600-talet I den nuvarande kyrkans vapenhus finns två äldre gravhällar. Den ena är lagd över Johan Walter i Lunna, som avled 1659, och den andra över Håkan Jönsson och Anna Karlsdotter och är daterad 1689. Fragment av ytterligare gravvårdar av samma typ ingår i vapenhusets golv. Gravvården över Per Andersson Öster om kyrkans kor står en kalkstensvård över riksdagsmannen och nämndemannen Per Andersson i Appuna, som avled 1743. Gravvården är fortfarande läslig och intar en särställning bland kyrkogårdens äldre monument. Den har flyttats från sin ursprungliga plats men har ett mycket högt person- och lokalhistoriskt värde. Äldre gravvårdar från 1800-talet På kyrkogården finns flera gravvårdar som ursprungligen stått på den äldre kyrkogården. Några har samlats vid den norra ingången, medan andra står kvar på sina ursprungliga platser längs kyrkogårdens ytterkanter. En gravvård över lanthushållaren Gustaf Friberg, som avled 1851, kan vara den äldsta vård som fortfarande står på sin ursprungliga plats. Omgestaltningen 1884–1887 År 1884 upprättades ett förslag till att förändra kyrkogården till dess nuvarande form. Den äldre kyrkogården låg snett i förhållande till den nya, som anpassades efter väderstrecken. Även vägen från komministerbostället fick en ny sträckning. Omgestaltningen genomfördes i samband med kyrkbygget och gav anläggningen dess rektangulära form, regelbundna gångar och enhetliga omgärdning. Järnstaketet Det gjutna och smidda järnstaketet kring kyrkogården tillkom samtidigt med den nya kyrkan. Enligt traditionen uppfördes det av smeden Otto Andersson. Staketet står på en låg stensockel och har höga spjälor som avslutas med vassa spjutspetsar. Restaureringen 1929 År 1929 restaurerades flera äldre gravvårdar som hade ställts samman på kyrkogården. Arbetet omfattade rengöring och uppmålning. I en samtida tidningsartikel framhölls särskilt gravvårdarna över komminister Kraft och hans hustru. Runstenen En runsten restes 1948 i vinkeln mellan kyrkans tornmur och västgavel. Stenen hade påträffats 1886 när den medeltida kyrkan revs. Den var då inmurad i sakristians vägg med ristningen vänd inåt. Före uppställningen vid kyrkan hade den förvarats i Appuna prästgårds trädgård. Inskriften berättar att Tove gjorde minnesmärket efter sin son, vars namn möjligen var Ture. Omläggningen 1966 År 1966 genomfördes en större upprustning av kyrkogården efter ett förslag av entreprenören Stellan Jonzon från Vadstena. Järnstaketet rustades upp och målades om och en häck planterades innanför staketet. Grusgravarna såddes igen med gräs och nya gravplatser anlades längs vinkelställda rygghäckar. Träd som ansågs skymma kyrkans västfasad togs bort och ersattes med buskar och en rosenrabatt. Den arkeologiska undersökningen 1995 Vid restaurerings- och ledningsarbeten 1995 genomfördes en arkeologisk förundersökning. Öster om kyrkan påträffades rester av den medeltida bogårdsmuren. Muren var uppförd av sten sammanfogad med kalkbruk, omkring 1,2 meter bred och bevarad till över en meters höjd. Norr om tornet påträffades fyra intakta men odaterade äldre gravar, som dokumenterades och togs bort. Minneslunden Beslut om att anlägga en minneslund fattades 1999 och tillstånd lämnades av länsstyrelsen. Minneslunden placerades i kyrkogårdens nordöstra hörn och anpassades till det befintliga häcksystemet. Läge och omgivning Kyrkogården ligger i en mindre bybildning vid landsvägen mellan Skänninge och Väderstad. I väster, norr och öster breder det öppna jordbrukslandskapet ut sig. I nordöst ligger den tidigare Komministergården, en av de få gårdar som finns kvar i Appuna bys äldre läge efter laga skiftet. Söder om kyrkogården ligger en parkeringsplats och landsvägen. På andra sidan vägen finns den gamla skolan och småskalig bybebyggelse. Kyrkogårdens utformning Appuna kyrkogård är liten och omfattar ett enda gravkvarter med drygt hundra bevarade gravvårdar. Planformen är rektangulär och anläggningen är helt präglad av omgestaltningen i samband med kyrkbygget 1887. Gravvårdarna är ordnade i geometriska mönster kring kyrkan och längs vinkelställda rygghäckar. Kyrkogårdens ytterkanter upptas huvudsakligen av höga gravvårdar, medan det inre domineras av yngre, låga och breda stenar. Omgärdning Kyrkogården har samma typ av omgärdning på alla fyra sidor. Ytterst står ett omkring två meter högt järnstaket på en låg stensockel. Staketets smala spjälor avslutas med spetsiga ändar. Innanför staketet löper en trädkrans med åtta lindar på vardera sidan och en omkring 0,8 meter hög klippt oxbärshäck. Ingångar Västra ingången Framför kyrkans huvudingång i väster finns en dubbelgrind av gjutjärn. Över de vanliga staketspjälorna finns smidda ornament som bildar en båge. Grinden leder direkt mot tornets västportal. Norra ingången Den norra ingången är enklare och består av en sektion av staketet som försetts med gångjärn och kan öppnas. Intill denna ingång har flera äldre gravvårdar ställts upp. Södra ingången Den södra ingången är utformad som en kopia av den västra grinden och ligger mitt för kyrkans sydportal. Eftersom den vetter mot parkeringsplatsen fungerar den som kyrkogårdens huvudsakliga ingång. Trädkrans och vegetation Trädkransen består av jämnåriga lindar, åtta på varje sida av kyrkogården. Innanför staketet växer en sammanhängande oxbärshäck. Inne på kyrkogården finns ett symmetriskt system av låga tujahäckar och perennplanteringar. I den nordvästra och nordöstra delen följer vinkelställda tujahäckar gräsytornas ytterkanter. På den södra delen finns motsvarande häckar samt två spireabuskar som flankerar kyrkans sydportal. Gångsystem Gångarna är belagda med naturgrus eller trädgårdsplattor. En grusgång följer kyrkogårdens ytterkant och lämnar en gravrad mellan gången och staketet. Gångar leder från den västra och södra ingången till kyrkans portar och ytterligare en gång går från kyrkans norra sida till den yttre gången. Området närmast kyrkan är grusat. Plattgångarna är infällda i gruset och den västra fortsätter söder om kyrkan, runt byggnaden och fram till minneslunden. Gravvårdar Kyrkogården är relativt glest belagd och innehåller gravvårdar från 1850-talet till början av 2000-talet. Sju vårdar från det sena 1800-talet står kvar på sina ursprungliga platser. De flesta är höga och smala, ofta utförda av svart granit, och tillhör hemmansägare och andra jordbrukare i socknen. Flera gravvårdar från början av 1900-talet har samma utformning. Undanställda gravvårdar Vid den norra ingången står flera äldre gravvårdar som flyttats från sina ursprungliga platser. Bland dem finns tre steleformade stenar från mitten av 1800-talet som är svåra att läsa samt ett gjutjärnskors. Där finns också en sönderslagen gravhäll från tiden omkring 1700, som sannolikt ursprungligen låg i den medeltida kyrkans golv. Gravvårdar längs ytterkanterna De höga och smala gravvårdarna längs kyrkogårdens kanter visar en tydlig äldre ståndsindelning. De mer påkostade gravarna placerades i anläggningens yttre delar, medan enklare vårdar fanns i det inre. Gravraden närmast staketet är viktig för kyrkogårdens ursprungliga gestaltning från slutet av 1800-talet. Den allmänna linjen I kyrkogårdens nordöstra del finns rester av den allmänna linjen. Endast ett mindre antal äldre linjegravvårdar är bevarade och de står glest bland yngre låga gravstenar. Linjegravssystemet innebar att de avlidna begravdes i kronologisk ordning och att familjemedlemmar därför inte nödvändigtvis fick gravplatser tillsammans. Minneslund Minneslunden ligger i kyrkogårdens nordöstra hörn. Den ramas in i norr, öster och väster av låga tujahäckar och mot söder av två hasselhäckar. I mitten finns en rund gräsyta med grus i söder och blomsterplanteringar i norr. En vit parkbänk av gjutjärn står i väster. Vid ingången finns en lättmetallportal med klängväxter. Runstenen Runstenen står vid kyrkans västra del mellan tornmuren och långhusets västgavel. Den påträffades inmurad i den medeltida kyrkans sakristia med ristningen vänd inåt. Stenen restes vid den nuvarande kyrkan 1948 och är det enda synliga minnet på platsen av den medeltida kyrkogårdens äldre historia. Gravhällarna i vapenhuset I kyrkans vapenhus förvaras gravhällarna över Johan Walter i Lunna från 1659 samt Håkan Jönsson och Anna Karlsdotter från 1689. I golvet finns även fragment av ytterligare äldre gravstenar. Hällarna visar att personer ur socknens mer framstående familjer begravdes inne i den medeltida kyrkan. Gravvården över Gustaf Friberg Gravvården över lanthushållaren Gustaf Friberg, som avled 1851, kan stå kvar på sin ursprungliga plats. Om så är fallet är den den äldsta gravvården på kyrkogården som inte har flyttats vid omgestaltningen under 1880-talet. Titlar och näringsliv Titlar förekommer på 27 gravvårdar. Jordbrukstitlarna hemmansägare och lantbrukare är vanligast, men kyrkogården innehåller även flera gravar över lokala förtroendemän. Bland titlarna finns riksdagsman, kommunalordförande, nämndeman, häradsdomare och kyrkvärd. Kyrkliga yrken representeras av kyrkvaktmästare och kantor. Därutöver förekommer bland annat smidesmästare, handlande, skräddarmästare, trotjänarinna, järnvägstjänsteman och demoiselle. Ekonomibyggnader Utanför den norra delen av staketet står ett enkelt garage med rödfärgad träpanel, svartmålade portar, vita detaljer och tegeltak. Intill finns en mindre rödfärgad byggnad med vita detaljer och svart dörr som används som personalutrymme. Kulturhistoriska värden Appuna kyrka och kyrkogård bildar en ovanligt välbevarad helhetsmiljö från slutet av 1800-talet. Kyrkobyggnaden, järnstaketet, grindarna, trädkransen, oxbärshäcken och det geometriska gång- och häcksystemet är alla delar av samma planerade anläggning. De höga och smala gravvårdarna längs kyrkogårdens utkanter tillhör den första generation sockenbor som begravdes efter omgestaltningen och är viktiga för den ursprungliga miljön. De äldre kalkstensvårdarna, gjutjärnskorset, den sönderslagna gravhällen och vården över Per Andersson från 1743 har mycket höga kulturhistoriska värden. Runstenen vid tornet utgör det tydligaste synliga minnet av den medeltida kyrkan och kyrkogården. Se även Appuna kyrka Referenser