NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Böja kyrka

Böja kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2002 tillhör Bergs församling (tidigare Böja församling) i Skara stift. Den ligger i Böja kyrby i Skövde kommun. Kyrkobyggnaden Johan Peringskiöld har under sina resor genom sina teckningar gett oss en dyrbar skatt beträffande Skara stifts kyrkor med medeltida anor. Böja 1200-tals kyrka utgör inget undantag. Ursprungligen bestod Böja kyrka av ett mindre rektangulärt långhus med ett kor med rakslutande korvägg i öster. Ett vapenhus byggt av liggtimmer har troligen tillkommit senare. Kyrkan saknade torn. Klockorna hade sin plats i en fristående med bräder inklädd klockstapel. belägen sydväst om kyrkan. Längre fram i tiden förmodligen under slutet av 1600-talet uppfördes ett torn med en hjälmformad huv och en mindre flersidig lanternin. Inventarier Dopfunt av sandsten. Anses utförd av Johannesgruppen och daterad till mitten av 1100-talet. Altaruppsats med centralmotivet "Kristus på korset" med två gestalter på vardera sida är snidad 1706 av bildhuggaren Jonas i Låstad. Predikstolen som tillkom 1698 anses utförd av samme bildhuggare som tillverkat altaruppsatsen. Den färgrika korgen i barock är prydd med bilder av Kristus och evangelisterna. Träskulpturer på södra väggen från ett tidigare altarskåp. Öppen bänkinedning. Läktarbröst utan särskild dekor. Orgel På läktaren står en pneumatisk orgel med sex stämmor tillverkad 1936 av Herman Nordfors & co i Lidköping. Crescendosvällare för hela orgeln. Galleri Bilder från altaruppsatsen och predikstolen Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 198. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Referenser Externa länkar Kort beskrivning av Böja kyrka Riksantikvarieämbetet, teckningar och foton av Böja kyrka Historiska museet: Medeltidens bildvärld 920627F2 Dopfunt 1100-talet Wikimedia Commons har media som rör Böja kyrka.
Böne kyrka

Böne kyrka är en kyrkobyggnad i samhället Böne i den norra delen av Ulricehamns kommun. Den tillhör sedan 2006 Redvägs församling (tidigare Böne församling) i Skara stift. Kyrkobyggnaden Föregående kyrka på platsen uppfördes på medeltiden. Den var byggd av sten och hade valv. Kyrkorummet var dekorerat med målningar från senare delen av 1400-talet. Nuvarande kyrka i empirstil uppfördes 1826 och tornet tillkom 1836. Kyrkan består av långhus med rakt avslutat kor i öster av samma bredd som långhuset. Öster om koret finns en sakristia med rak vägg. Vid kyrkans västra sida finns kyrktornet med huvudingång. Tornet kröns av en huv med lanternin. Långhuset och sakristian har var sina sadeltak som är täckta med enkupigt taktegel. Sakristians tak är lägre än långhusets och är valmat åt öster. Kyrkorummet har ett tunnvalv av trä med profilerad taklist och tio höga blyinfattade fönster. År 1951 genomfördes en genomgripande restaurering under ledning av Ärland Noreen. Då tillkom bland annat den nya altartavlan. Inventarier Dopfunt av sandsten tillverkad under 1100-talet i två delar. Höjd: 93 cm. Upphovsman är stenmästaren Andreas, som är känd till namnet genom att han signerat två av sina dopfuntar: de som ursprungligen tillhört Gällstad och Finnekumla kyrkor, idag på Statens historiska museum. Cuppan är cylindrisk med skrånande, svagt konkav undersida. Runt livet finns en ringkedjefris. På randen två koncentriska cirklar. Foten är rund med skrånande överdel och överst avslutad med en svag vulst. På översidan två koncentriska spetsflikkragar. Centralt, igenpluggat uttömningshål. Predikstolen är mångkantig med ljudtak. Från början var den placerad ovanför altaret och hade passage från bakomliggande sakristia. Någon gång omkring 1850 flyttades predikstolen till sin nuvarande plats vid norra väggen. Nuvarande altartavla utförd av Viking Lanje tillkom 1951 och ersatte kors med svepeduk. Klockor Storklockan är en kraftig så kallad Karinklocka av senmedeltida typ. Den har ett tomt skriftband runt halsen. Orgel Orgel, placerad på läktaren i väster, byggdes 1872 av Svante Johansson. Den byggdes 1922 om av A. P. Loocrantz och blev pneumatisk. Den har tio stämmor fördelade på två manualer och pedal. Den stumma fasaden härstammar från 1972 års orgel. Automatisk pedalväxling, piano, mezzoforte, tutti. Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 29. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 300-301. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 205. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Böne kyrka.
Börje Church

Börje Church (Swedish: Börje kyrka) is a Lutheran church in the Archdiocese of Uppsala in Uppsala County, Sweden, located west of Uppsala. History and architecture The Christian church at Börje was probably preceded by a Norse religious site, perhaps a spring or a grove. The main parts of presently visible church (nave, choir and sacristy) were probably erected between 1310 and 1360, and built by the local community. The main models for the new church were Uppsala Cathedral and the Holy Trinity Church, also in Uppsala. The church porch was added before the middle of the 15th century. It received internal brick vaulting circa 1430-60. In the 1730s, the church windows were enlarged and the church whitewashed internally. Additional changes were made in 1796-97, and again in 1840-57. Renovations have been carried out in 1911-12, 1951, 1953 and 1959. During the 1953 renovation, medieval frescos were uncovered and restored. The main construction material of the church is fieldstone, with brick used for the windows and portal openings. The roof is made of shake. Internally, the vaults of the church are decorated with frescos. They date from the late 15th or early 16th century. They belong to a group of church frescos made by the so-called Tierp school; other frescos by this group of artists can be found for example in Roslags-Bro and Sånga Church. The frescos in Börje Church are unusually well preserved. The church houses a number of noteworthy items. The main altarpiece dates from the 1840s, but preserved in the church is also the original, medieval carved wooden altarpiece of the church. It was made in Uppsala, probably at the end of the 15th century, and depicts the Last Judgement and figures of saints. The baptismal font was made on Gotland and dates from the 13th or 14th century. The church also has a processional cross from the 14th century and a thurible made of bronze, dating from the 13th century. There is also an iron candlestick from the 16th century. The pews and pulpit are later, dating from the 17th century. There is a runestone immured in the church cemetery wall. Adjacent to the church lies the well-preserved former parsonage, with a main building erected 1785. References External links Media related to Börje Church at Wikimedia Commons
Börje kyrka

Börje kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Bälingebygdens församling i Uppsala stift. Kyrkan ligger strax väster om Uppsala i närheten av Librobäcken, som mynnar i Fyrisån. Strax söder om kyrkogården står en brädfodrad klockstapel från 1760. Öster om kyrkan ligger prästgården med byggnader från 1700-talet och 1800-talet. Kyrkobyggnaden Kyrkan är uppförd av vitputsad gråsten och står under ett spåntäckt sadeltak. Själva kyrkorummet uppfördes under något av decennierna kring år 1300 och består av ett rektangulärt långhus med ett lägre och smalare, rakt avslutat kor i öster. Sakristian vid korets nordmur är troligen byggd samtidigt. Senare, men kanske också före 1350, byggdes ett vapenhus intill långhusets sydmur. Här återfinns rikt profilerade tegelportaler, den ena i vapenhusets gavel, den andra mellan vapenhus och långhus. Två ursprungliga fönsteröppningar är bevarade, det lilla med klöverbladsformat krön i korgaveln och det tegelinfattade rundfönstret västra gavelröstet. Kyrkorummet hade från början treklövervalv av trä, men vid någon tidpunkt 1430 - 1460 slogs här tegelvalv. Även vapenhusets valv är sekundära. På 1470-talet dekorerades valven i kor och långhus med kalkmålningar som tillhör den så kallade Tierpsskolan. Under 1600-talet skapades läktare och sluten bänkinredning. Likaså tillkom predikstolen som dock blivit förändrad sedan dess. Under 1700-talet vitputsades exteriören, som tidigare varit obehandlad. Nya fönster togs upp för att göra interiören ljusare och målningarna överputsades. 1911 - 1912 genomfördes en omfattande renovering då bland annat bänkarna fick bredare sittbräden och all fast inredning ommålades i vitt. År 1953 framtogs och konserverades de övermålade valvmålningarna. 1959 genomfördes en exteriör renovering då bland annat kyrkan fick ny puts. Både exteriör och interiör präglas starkt av medeltid. Intrycket förstärks inte minst genom kalkmålningarna i de höga valven. Inventarier Vid korets södra vägg hänger ett triumfkrucifix från 1300-talet. Dopfunten i gotländsk sandsten är från 1200-talet eller 1300-talet. Altarskåpet är daterat till mitten av 1400-talet. Predikstolen tillverkades 1663 men byggdes om till sitt nuvarande utseende på 1840- och 1850-talet. Den är uppsatt vid triumfbågens norra sida. Orgeln med fasad byggdes 1856 av Daniel Wallenström som var dåvarande organist i Helga Trefaldighets kyrka. Orgel 1804 flyttades en orgel till kyrkan. Den var byggd 1681 från Vaksala kyrka och hade 5 stämmor. Orgeln står idag på Upplands museum. Den nuvarande orgeln byggdes 1856 av Daniel Wallenström, Uppsala. Orgeln är mekanisk med slejflådor och har ett tonomfång på 54/29. I början av 1900-talet byggdes orgeln in i ett crescendoskåp av K A Andersson, Stockholm. 1958 restaurerades orgeln av Bröderna Moberg, Sandviken och crescendoskåpet från 1900-talet togs bort. Bildgalleri Källor och information Litteratur Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 56 - 57, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län, 1997, ISBN 91-85618-54-3 Internet Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bälinge pastorat Noter
Börringe kyrka

Börringe kyrka är en kyrkobyggnad i Börringe. Den tillhör Svedala församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes i nyklassicistisk stil 1783-1787 efter att Lemmeströ församling införlivades 1781. Bygget leddes av riksrådet Joachim Beck-Friis på Börringeklosters slott. Kyrkobyggnaden ritades av Olof Tempelman som var professor vid konstakademin i Stockholm. Kyrkan har ett västtorn med huvtak samt en sakristia. Kyrkan hette ursprungligen Gustavs kyrka efter Gustav III. Den sammanslagna socknen hette Gustavs socken fram till 1931. Kyrkan ersatte de gamla kyrkorna i Lemmeströ och Börringe gamla kyrka, som numera är ruiner. Inventarier Predikstolen är jämnårig med kyrkan och rikt skulpterad. Dopfunten är av sandsten och tillverkades 1891. Orgel Orgeln är samtida med kyrkan och byggdes 1786 av den i Stockholm verksamme orgelbyggaren Jonas Ekengren. Orgeln är mekanisk. Vid reparationer 1894 av Rasmus Nilsson, Malmö och 1953 av Bo Wedrup, Uppsala gjordes vissa förändringar i verkets klangliga och tekniska uppbyggnad. Renoveringen under 2009 kommer instrumentet av restaureras och till viss det återställas till 1787 års skick. Den eleganta fasaden är ritad av kyrkans arkitekt Olof Tempelman. Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Svedala församling informerar Demografisk Databas Södra Sverige Wikimedia Commons har media som rör Börringe kyrka.
Børringesøen

Børringesøen (svensk Börringesjön) er en sø i det sydlige Skåne i kommunerne Svedala og Trelleborg. Søen har et areal på 295 hektar og ligger 49 meter over havet. Den har blandt andet tilløb fra Fjällfotasjön og Havgårdssjön. Ved søen ligger Børringe Kloster og Lindholm Slot med Dronning Margrethe Vold.
Börringesjön

Börringesjön är en sjö i Svedala kommun i Skåne och ingår i Sege ås huvudavrinningsområde. Sjön är 3 meter djup, har en yta på 2,76 kvadratkilometer och befinner sig 48,9 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Sege å. Tillflöden kommer från Fjällfotasjön och Havgårdssjön. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön. Vid Börringesjön ligger Borravallen och Lindholmens borgruin. I samband med dikningsarbeten sänktes sjön på 1800-talet så att Klosterviken snördes av och blev en egen sjö. Det gjorde att Börringekloster, som sjön är uppkallad efter, numera ligger en bit från Börringesjön. Delavrinningsområde Börringesjön ingår i delavrinningsområde (615456-134197) som SMHI kallar för Utloppet av Börringesjön. Medelhöjden är 59 meter över havet och ytan är 10,36 kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 39,79 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Sege å mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (18 %), öppen mark (14 %) och jordbruk (40 %). Avrinningsområdet har 2,77 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 26,7 %. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Braxen Gärs Gädda Gös Löja Mört Sarv Se även Lista över insjöar i Svedala kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Börringesjön på VISS
Börs flåg

Börs flåg är ett 150 meter högt berg med omgivande branter, skog och hävdad åkermark i Ödsmåls socken i Stenungsunds kommun i södra Bohuslän. Berget reser sig på en bergudde med samma namn, vid sjön Hällungens västra strand. Berget utmärks främst av en 90 meter hög och mäktig klippbrant mot sjön. Denna brant är en av Västra Götalands läns brantaste och högsta klippväggar och är en gammal förkastningsbrant. Berget är, på grund av att branten ger förutsättning för fågelliv och häckande fåglar, ett mycket värdefullt fågelberg. Klippbranten och den ovanför liggande toppen är fågelskyddsområde med tillträdesförbud 1 mars - 31 augusti. Detta är en del av naturreservatet Börs flåg som bildades 1981. Är man väl uppe på berget framför klippbranten, dit man kommer via en stig från Börsgärde, finns möjlighet till vida utblickar över sjön Hällungen och en del av dess omgivningar. Namnet Förledet betyder "borg, skans" medan efterledet flåg betyder "bergstup". Det finns dock inga rester av någon fornborg eller annan förskansning på berget (den lokala fornborgen fanns istället på Slottsberget 2 km norrut). Uppgifter om ortnamnet Börs flågs stavning finns i ett referat från 1800-talet på Wilhelm Ängermarks hemsida, i avsnittet om när Ucklums nya kyrka skulle byggas. Referenser Noter Tryckta källor Janzen, Assar (1975). Ortnamnen i Göteborgs och Bohus län VI Ortnamnen i Inlands Nordre Härad, 2. Naturnamn
Börstigs kyrka

Börstigs kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Åsarps församling (före 2010 Börstigs församling) i Skara stift. Den ligger i den södra delen av Falköpings kommun. Historia Nuvarande kyrka ersatte en medeltida kyrka på samma plats. Börstigs socken hade under medeltiden ytterligare två kyrkor: i Mussla och i Döve by. Båda övergavs på 1500-talet. Kyrkobyggnaden Dagens kyrka uppfördes 1823 och består av ett rektangulärt långhus med ett tresidigt kor åt öster. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia. Vid långhusets västra kortsida finns ett smalare och lägre vapenhus av trä som är en våning högt. Långhus och kor täcks av ett gemensamt sadeltak som är valmat över koret samt i väster. Sakristian och vapenhuset har varsina sadeltak. Alla tak är klädda med omålad förzinkad plåt. Inventarier Predikstolen och altartavlan är utförda i senbarock stil, från omkring 1730. Dopfunten i sandsten i romansk stil härrör från den medeltida kyrkan. Kyrkklockorna från 1790 respektive 1893 hänger i den fristående klockstapeln. Orgel Läktarorgeln med stum fasad byggdes 1898 av C. A. Härngren. 1978 omdisponerades den av Smedmans orgelbyggeri AB. Referenser Våra Kyrkor. 1990. sid. 164. ISBN 91-97156108 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Noter Externa länkar Floby pastorat Wikimedia Commons har media som rör Börstigs kyrka.
Bünsowska villan

Bünsowska villan eller Konsul Robert Bünsows hus är en byggnad på Nobelgatan 17 (även Dag Hammarskjölds väg 24, fastigheten Ambassadören 5) i Diplomatstaden, Stockholm, ritad av arkitekten Carl Westman, och sedan 2010 känd som den hittills dyraste privatvillan i Sverige. Idag fungerar Bünsowska villan som Saudiarabiens ambassad, vilka också står som ägare för huset. Detta har lett till vissa tillbyggnader på fastigheten i form av ekonomibyggnader och vaktkur som tidigare inte hört till villans bebyggelse. Historia Villan är 1721 kvadratmeter stor och uppfördes 1919 för generalkonsuln Robert Bünsow. Byggnadens arkitektur återspeglar Carl Westmans influenser från den svenska nationalromantiken och 1920-talsklassicismen. Villans fasader är uppförda i rött tegel, som var en föreskrift i stadsplanen, det gav området en enhetlig karaktär. Bünsowska villan har ett säteritak med svängda takfall. Stora, spröjsade franska fönster öppnar en grandios utsikt över Djurgårdsbrunnsviken. Åren 1939–1968 hyrdes villan ut åt brittiska ambassaden, därefter flyttades verksamheten till nuvarande ambassadbyggnad vid Skarpögatan. Senare såldes villan till staten för att inhysa Operahögskolan. År 1993 överläts villan från statliga Byggnadsstyrelsen till Akademiska hus för 15,5 miljoner kronor och 2002 såldes den till fastighetsinvesteraren Lars Edman för 81 miljoner kronor. Edman tecknade 2007 kontrakt om att sälja fastigheten till den filippinske hotelldirektören Clarence S. B. Tan för 115 miljoner kronor, men transaktionen slutfördes aldrig. I augusti 2010 meddelades att den istället sålts till saudiarabiska staten för 113 miljoner kronor. Arkitektkontoret Strategisk Arkitektur fick i uppdrag att omarbeta villan för den saudiska ambassaden. I mars 2012 lades villan åter ut till försäljning till priset 147 miljoner kronor. Villan ägs 2024 alltjämt av Saudiarabiens ambassad. Bünsowska villan användes under 1990-talet i SVT-såpan Rederiet, som "kuliss" för familjen Dahléns konkurrenter Remmer Lines huvudkontor. Fastigheten är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket betyder "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Se även Bünsowska huset Referenser Noter Källor Dagens Nyheter 2007-05-19 Ivar Tengbom (1920). ”Konsul Robert Bünsows hus”. Arkitektur (10): sid. 133 f. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bünsowska villan.
Campus Skellefteå

Campus Skellefteå är ett centrum för högre utbildning i Skellefteå. Här bedrivs forskning och utbildning inom bland annat trä, datorgrafik/datorspel, elkraft, omvårdnad och socialt arbete. Området är sedan 2011 en del av Centrala stan. Ursprungligen - sedan 1986/87 - kallades området Skería (Skellefteå Education and Research for Industrial Applications) efter Scheria i den grekiska mytologin. På området finns cirka 1 600 studenter.. Området var tidigare hemvist för Sörböle Plantskola och Handelsträdgård AB, som sedan 1922 etablerat sig med flera växthus, plantskola, handelsträdgård och bostadshus för chefer och förmän. På Campus finns idag undervisningslokaler, gymnastikhall, universitetsbibliotek, kårhus, caféer, restauranger och studentpub. I området finns två universitet, Luleå tekniska universitet och Umeå universitet, forskningsinstitutet SP Trätek, Nordiska Scenografiskolan samt ett antal företag som Ascom, Systeam och OCN. Kommunfullmäktige sammanträder i Forumhuset sedan 2003, då man lämnade Hjorten. Här finns även Lernia, Kvalificerad yrkesutbildning (KY), komvuxutbildning och lärcentrum. Byggnader och områden Luleå tekniska universitet Luleå tekniska universitet huserar mellan Forskargatan och Laboratorgränd i tre nordsydliga hus som är sammanbyggda: A, B1 och B2 (från väster till öster). I den södra delen av B2-huset finns RISE. Referenser Noter Externa länkar Officiell webbplats
Canonhuset, Frösunda

Canonhuset är ett byggnadskomplex beläget vid Gustav III:s boulevard i Frösunda i Solna. Canon fanns kvar i fastigheten i Sätra i grannkommunen Stockholm fram till 2001, då företaget flyttade till en nybyggd kontorsfastighet i Frösunda, ett område exploaterat av NCC och ritat av Berg Arkitektkontor AB. Det fanns ett planerat hus där som passade Canon i storlek och läge, men inte i karaktär eller disposition vilket ledde till att Canon igen kallade in Tengboms arkitektkontor för att "canonifera" fastigheten på samma sätt som i kontoret i Sätra. Tengbom skapade en inre och yttre arkitektur till det nya huset som anknöt till Canons högteknologiska verksamhet, med kameran som den övergripande metaforen. Mot den hårt trafikerade Uppsalavägen är fasaden sluten och formgiven med kvadratiska fönster i ljusa betongelement, medan mot torget dominerar en stor uppglasning från markplan till taklist. I exteriören märks de nästan hushöga Canon-skyltarna i borstad rostfri plåt. I entréhallen har arkitekterna skapat en så kallad multipurpose-yta, det vill säga en plats för varierande ändamål, som innebär ett föränderligt utställningsrum för möten, bildvisningar, utställningar och liknande. Hösten 2013 flyttade Canon till nytt hus i Frösunda, Telegrafgatan 4 . I Canon-huset finns nu sedan 2015 Stoneridge.[källa behövs] Referenser Olof Hultin; Ola Österling; Michael Perlmutter (2002) [1998]. Guide till Stockholms arkitektur. Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050‐58‐3
Canonhuset, Sätra

Canonhuset är ett byggnadskomplex ursprungligen uppfört för elektronikföretaget Canon, beläget vid Stensätravägen i Sätra, södra Stockholm. Anläggningen består av kontor, lager och verkstad. Byggnaden räknas till ett av de få exemplen för svensk high tech-arkitektur och är blåmärkt av Stockholms stadsmuseum vilket anger bebyggelse vars kulturhistoriska värde motsvarar fordringarna för byggnadsminnen i kulturmiljölagen. Byggnadsbeskrivning Kontorsdelen från 1979 och tillbyggnaden från 1982 ritades av Tengbomgruppen för Canon. Den kvadratiska kontorsdelen i stål och glas är ett av de få svenska exemplen på high tech-arkitektur. Dominerande är ett utvändigt, cylindriskt trapptorn och långt utkragande solavskärmningar, där orangefärgade markiser styrs av solinstrålningen. Fönsterraderna med små kvadratiska vädringsrutor infällda i större fönster skulle föra tanken till perforationen av en film. Genom denna gestaltning ville Canon förmedla bilden av dess högteknologiska verksamhet, "the image of precision". Den senare lager- och verkstadsbyggnaden har en liknande fönsterutformning, men byggnaden är mera sluten och uppförd med betongelement. I Canonhusets kontorsbyggnad utvecklade Tengbom arkitekter idén att kombinera kontorslandskapets fördelar med cellkontorets (där varje medarbetare har ett eget rum). Resultatet blev det så kallade "kombikontor", där ett större antal kontorsrum placerades längs ytterfasaderna runt en stor gemensam yta för konferens, paus, utställning, toaletter och liknande. Kontorsrummens sidor mot det gemensamma utrymmet i mitten blev försedda med uppglasade skjutdörrspartier, som underlättar "ögonkontakt". En modell av byggnaden finns representerad på Arkitekturmuseet i Stockholm. Canon fanns kvar i fastigheten i Sätra fram till 2001 då de flyttade till en nybyggd kontorsfastighet, Canonhuset i Frösunda i grannkommunen Solna, ett område exploaterat av NCC och ritat av Berg Arkitektkontor AB. Det fanns ett planerat hus där som passade Canon i storlek och läge, men inte i karaktär eller disposition vilket ledde till att Canon igen kallade in Tengboms arkitektkontor för att "canonifera" fastigheten på samma sätt som i kontoret i Sätra. Bilder Referenser Olof Hultin; Ola Österling; Michael Perlmutter (2002) [1998]. Guide till Stockholms arkitektur. Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050‐58‐3 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Canonhuset, Sätra.