NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vändåtberget

Vändåtberget è una riserva della Svezia situata circa 50 km a nord-ovest della città di Örnsköldsvik nella contea di Västernorrland. È stata creata nel 1989 e copre 345 ettari. L'area comprende i laghi Inner-Abborrtjärnen, Älgtjärnen, Lill-Abborrtjärnen e Stor-Abborrtjärnen. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vändåtberget
Vändåtberget

Vändåtberget – szwedzki rezerwat przyrody, o powierzchni ponad 345 ha, położony w gminie Örnsköldsvik. Przypisy Bibliografia Vändåtberget - skalbaggarnas eldorado. Länsstyrelsen Västernorrland. [dostęp 2014-12-14]. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-12-14)]. (szw.). Linki zewnętrzne
Vändåtberget

Vändåtberget este o rezervație naturală din Suedia, situată la 50 km nord-vest de Örnsköldsvik, care a fost creată în 1989 și acoperă 302 de hectare. Zona include lacurile Inner-Abborrtjärnen, Älgtjärnen, Lill-Abborrtjärnen și Stor-Abborrtjärnen. Note Legături externe Materiale media legate de Vändåtberget la Wikimedia Commons
Вендотбергет

Вендотбергет (швед. Vändåtberget) — природный заповедник в Швеции, расположенный в 50 км северо-западнее города Эрншёльдсвик. Основан в 1989 году. Имеет площадь 3,45 км2. Лес в этом районе очень мало пострадал от вырубки и другой деятельности человека, отчасти из-за отсутствия возможности сплава древесины. Преобладают заболоченные хвойные леса: сосновые и еловые, а также смешанные из березы, ивы и осины. Доминирующим типом леса являются черничники. В естественных лесах с большим количеством старовозрастных и отмирающих деревьев и на пройденных пожарами территориях гнездятся дятлы и другие дуплогнездники, они являются также убежищем для ряда интересных видов животных и растений, для жизни которых требуется гнилая древесина. Так, в старых лесах «Вендот» (швед. Vändåt) водится жук еловый трухляк (Pytho kolwensis), находящийся под угрозой вымирания. Также в заповеднике проживают усачи Nothorhina muricata. Происхождение названия «Вендот» — неизвестно. Примечания
Вендотберґет

Вендотберґет (швед. Vändåtberget) — природний заповідник у Швеції, розміщений за 50 км північно-західніше від міста Ерншельдсвік. Заснований у 1989 році. Має площу 3,45 км2. Ліс у цьому районі дуже мало постраждав від вирубки та іншої діяльності людини, частково через відсутність можливості сплаву деревини. Переважають заболочені хвойні ліси: соснові та ялинові, а також змішані з берези, верби та осики. Домінуючим типом лісу є чорничники. У природних лісах з великою кількістю старих і відмираючих дерев і на пройдених пожежами територіях гніздяться дятли та інші дуплогніздники, вони є також притулком для цікавих видів тварин і рослин, для життя яких потрібна гнила деревина. У старих лісах «Вендот» (швед. Vändåt) водяться жуки Pytho kolwensis (рід Pytho, родина Pythidae трухляків), які перебувають під загрозою вимирання. Також у заповіднику проживають вусачі Nothorhina muricata. Походження назви «Вендот» — невідоме. Примітки Посилання
Väne-Ryrs kyrka

Väne-Ryrs kyrka är en kyrkobyggnad belägen mitt i småorten Väne-Ryr i Vänersborgs kommun. Den tillhör sedan 2010 Vänersborg och Väne-Ryrs församling (tidigare Väne-Ryrs församling) i Skara stift. Historia Under tidig medeltid tillhörde församlingen och församlingskyrkan Vassända pastorat på västra sidan av Göta älv, med de tre församlingarna Vassända, Naglum och Ryr. Medan Vassända och Naglum hade stenkyrkor, så hade Ryr en träkyrka. Den medeltida träkyrkan ersattes 1732 av den nuvarande på en annan plats än den tidigare. Den gamla kyrkplatsen, belägen cirka 3 kilometer nordväst om den nuvarande, är utmärkt med ett enkelt träkors i Kyrkobyn vid Kyrkebysjön, på vägen mot Lane-Ryr. Kyrkobyggnad Kyrkan, som byggdes 1731-1732, invigdes 1732 och är den enda bevarade träkyrkan i västra delen av Skara stift. Den har tidstypisk plan med en tresidig altarvägg. Åren 1903-1904 tillkom ett torn, uppbyggt kring den gamla klockstapelns stomme, som är placerat öster om koret. I dess bottenvåning finns sakristian. Interiören har bevarat sin 1700-talsprägel. Inventarier Predikstol med tak, altare och altaruppsats, som snidades 1746-1747 av bildhuggaren Johan Petter Weber och målades av Olof Collander. Läktarbröstningen är utförd i rokoko och bemålad med scener ur Jesu liv, troligen av Johan Henric Dieden från Uddevalla. Orgel Orgeln på västra läktaren är tillverkad 1967 av Grönlunds Orgelbyggeri. Den har sex stämmor fördelade på manual och pedal. Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 199. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Väne-Ryrs kyrka.
Väne-Åsaka kyrka

Väne-Åsaka kyrka är en kyrkobyggnad 11,5 km sydost om Trollhättan. Den tillhör Åsaka-Björke församling i Skara stift. Kyrkobyggnaden Kyrkans äldsta delar är troligen från 1100-talet. Kyrkan fick sitt nuvarande utseende efter att det tresidigt avslutade koret byggts till 1727 och kyrktornet i väster 1836. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia. Från början fanns en klockstapel. Ingången till kyrkogården utgörs av en stiglucka. Dekorationsmålningar Skövdemästaren Johan Risberg bemålade 1750 taket och läktarbröstningen. Takmålningarna avlägsnades 1898-1899 i samband med en hårdhänt restaurering då bland annat taket höjdes till följd av en orgelinstallation och endast apostlabilderna på läktaren är bevarade. Inventarier Den medeltida dopfunten är troligen från 1200-talet Predikstolen från 1735 och altaruppsättningen från 1727 är båda utförda i lantlig barock och sannolikt av samma mästare. En basunängel från 1700-talet svävar över koret. Orglar Den första orgeln, byggd av Carl Axel Härngren, sattes upp 1899. Fasaden, ritad av Fredrik Lilljekvist, bevarades då ett nytt pneumatiskt verk från Lindegren Orgelbyggeri AB tillkom 1952. Det har fjorton stämmor fördelade på två manualer och pedal och visst pipmaterial från 1899 ingår. Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 199-200. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 150. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Västra Tunhems pastorat Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Wikimedia Commons har media som rör Väne-Åsaka kyrka.
Венерн (Сторфорш)

Венерн е малко езеро в община Сторфорш, Швеция. На стотина метра от него в северозападна посока се намира друго езеро, наречено Ветерн. Имената си тези езера получават поради аналогията с двете най-големи езера на Швеция - Венерн и Ветерн.
Венерн (Вермдьо)

Венерн е малко езеро в община Вермдьо, Швеция. Най-дълбоката му точка е 4,3 м, а средната му дълбочина е 3 м. Общата му площ е около 5000 м2. Надморската височина е 5 м. На стотина метра от него в североизточна посока се намира езерото Ветерн.
Vänern, Värmdö kommun

Vänern är en sjö på Skarp-Runmarö i Värmdö kommun i Uppland som ingår i Norrström-Tyresåns kustområde. Sjön är 4,3 meter djup, har en yta på 0,005 kvadratkilometer och befinner sig 5 meter över havet. Ett par hundra meter nordost om Vänern ligger Vättern. Se även Lista över insjöar i Värmdö kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Vänersborg Church

The Vänersborg Church (Swedish: Vänersborgs kyrka) is a church building in the central parts of Vänersborg, Sweden. Belonging to the Vänersborg and Väne-Ryr Parish of the Church of Sweden, it was built between 1783 and 1784. It was inaugurated on 5 August 1784. References External links Media related to Vänersborgs kyrka at Wikimedia Commons
Vänersborgs museum

Vänersborgs museum är sedan 1885 ett museum i Vänersborg, vilket gör det till en av landets äldsta bevarade museimiljöer. Beskrivning Museibyggnaden uppfördes 1885 enligt arkitekten August Krügers ritningar och är landets äldsta bevarade museimiljö där såväl exteriör som interiör i det närmaste stått oförändrade sedan 1800-talet. Initiativtagare till museet var handelsmannen Johan Adolf Andersohn (1820–1887) vilken ville ”föra världen” till Vänersborg. Likt ett nationalmuseum i miniatyr rymmer museet internationella samlingar av natur- och kulturhistoria från flera världsdelar. Av särskilt intresse är den unika samlingen av fåglar och däggdjur från Namibia, insamlade av zoologen och handelsmannen Axel W Eriksson (1846–1901). I museet visas även arkeologiska samlingar från det antika Egypten, omfattande samlingar av glas och keramik från bland annat Kina, Sverige, Frankrike och Tyskland. En permanent konstutställning visar verk från 17–1800-talen och den Nordiska Djursalen rymmer en omfattande samling nordiska naturalier från Vänersborgs läroverk. Av stort vetenskapligt intresse är även museets omfattande samling av fröprover från svenska kulturväxter – Vestra Sveriges landtbruks-museum. Vänersborgs museum rymmer även en autentisk vaktmästarbostad. Vänersborgs store skald Birger Sjöberg finns representerad i en interiör med originalmöblering från hans arbetsrum i Helsingborg. Museets historia och dess koppling till 1800-talets idé- och vetenskapshistoria visas i en särskild utställning. Vänersborgs museums magasinerade samlingar rymmer dessutom ett synnerligen rikt arkeologiskt och kulturhistoriskt material från Dalsland och Göta älvdalen. Bilder Källor Andersson, Elisabeth (2005). Kulturaxeln i Vänersborg: en kulturhistorisk utredning. Vänersborg: Regionmuseum Västra Götaland. Libris 10395752. https://alfresco.vgregion.se/alfresco/service/vgr/storage/node/content/workspace/SpacesStore/53cdf2a8-baf4-435b-bfb4-c37a3e097916/Kulturhistorisk%20utredning%20Kulturaxeln%20V%C3%A4nersborg.pdf?a=false&guest=true Vidare läsning Johansson, Peter; Aarsrud, Christian; Öberg, Ann-Charlott (2003). Det underbara huset: Vänersborgs museum. Vänersborg: Regionmuseum Västra Götaland. Libris 9079491. ISBN 9197467200 Externa länkar Vänersborgs museums webbplats Wikimedia Commons har media som rör Vänersborgs museum.
Vänge Church, Uppland

Vänge Church (Swedish: Vänge kyrka) is a Lutheran church at Vänge in Uppsala County, Sweden. It lies in the Archdiocese of Uppsala of the Church of Sweden. History and architecture Vänge Church dates from the Middle Ages, and the oldest parts of the building date from the 13th century. It was successively expanded during the 14th and 15th centuries. The latest medieval additions - among them, the brick vaults inside the church - were probably funded by a local guild called the Guild of St. John the Baptist, that existed in Vänge at the time. The church however derives much of its present-day appearance from a reconstruction and enlargement carried out in 1882–86, during which the church was re-made in Neo-Romanesque style both internally and externally. The reconstruction was carried out after the parish had been merged with neighbouring Läby parish, and the new congregation needed a larger church. In 1935 an attempt to restore the interior to its medieval appearance was carried out. During this time, lime frescos from the 1480s by Albertus Pictor (c.1440–c.1507) were uncovered. The church has a baptismal font dating from the 12th century. The pulpit was added in 1935 and is adorned by three sculptures by Anton Lundberg. The altarpiece from 1935 was painted by Eva Bagge (1871-1964). West of the church lies the parsonage, which consists of a main building (built 1849–50) and two wings (18th century) as well as a well-preserved tithe barn. The former church school is also located nearby. All together, these buildings constitute an unusually well-preserved ensemble. A runestone (Uppland Runic Inscription 905) is located adjacent to the church. Gallery References External links Official site (in Swedish) Media related to Vänge Church, Uppland at Wikimedia Commons
Vännäs kyrka

Vännäs kyrka tillhör Vännäs församling i Luleå stift. Kyrkan står i Vännäsby och invigdes 1825. Kyrkobyggnaden Kyrkan är belägen på en höjd, nära intill Umeälven. Byggnaden är timrad av grovt virke. Kyrkorummet har en enkel utformning och domineras av färgerna grått, grönt och guld. Inventarier Ljuskronan i taket skänktes av Strömbäcks glasbruk år 1827. Altartavlan från 1833 är ett verk av Carl Johan Sjöstrand. Motivet är de vise männens hyllning till Maria och Jesusbarnet. Altartavlans konstnärliga stil ligger mellan nyantiken och romantiken. Dopfunten i grå granit är från 1957. Kororgeln är tillverkad av Walter Thür Orgelbyggen och anskaffad 1990. Huvudorgeln är av romantisk typ, tillverkad av Walter Thür och anskaffad 1991. Orgelns fasad är från 1864 och byggda av Johan Gustaf Ek. Historia Omkring 1816 började kyrkbygget, med hjälp av medel som samlats in på frivillig väg. Kyrkan invigs 1825. 1843 byggs klockstapeln. Kyrkan restaurerades 1889, 1920 och 1967. 1969 flyttades klockstapeln, på grund av trafikskäl, till samma sida om vägen som kyrkan. Galleri Externa länkar Svenska kyrkan: Vännäs kyrkor
Vänortsparken

Vänortsparken (English: Twin Towns' Park), is a park in central Umeå, Västerbotten County, Sweden. History The park was constructed in 1858 on the initiative of the Umeå Garden Society (which was founded in 1851). However, the park was destroyed by a devastating town fire in 1888. It was rebuilt and it got its present shape and present name in 1985 after a major reconstruction. At that time a man-made stream in the eastern and northern parts was added to the greenery and paved and furnished spots were dedicated to the six twin towns of Umeå. These spots were decorated with artifacts that symbolize each town: Helsingør in Denmark, Vaasa in Finland, Petrozavodsk in Russia, Harstad in Norway, Würzburg in Germany and Saskatoon in Canada. The sculpture Tellus by artist Ante Dahlstedt, is in the form of a globe with the location of the six twin towns marked. It was also raised in 1985 and it illustrates the twin town theme of the park. The park area is surrounded by lines of Norway maple. Other trees species are inter alia Swiss pine, mountain pine, Alpine currant, European ash and horse-chestnut. There is also an Ornäs birch (Betula pendula 'Dalecarlica'), the Swedish national tree, planted in 1985. Until 1925 the park was the city's main football field. The older names of the area are Kyrktorget (Church Square) and Skolparken (School Park). References
Vänortsparken

Le Vänortsparken (littéralement, « le parc de l'amitié du district ») est un parc municipal situé au centre de la ville suédoise Umeå. Il est situé au sud de l'église d'Umeå. Histoire En 1600, il y avait déjà un petit parc sur la place. En 1858, des herbes sont semées et des plantes sont placées sur la place de l'église. Les plantations consistent principalement d'arbres et arbustes. Après l'incendie de 1888, le parc est agrandi et renommé en Skolparken (parc de l'école). En 1985, le nom du parc change en Vänortsparken, après une rénovation totale. Des meubles de parc et des objets symboliques d'Umeå sont placés dans le parc et un ruisseau artificiel est construit. Le parc comporte également une œuvre d'art : dans la partie nord-ouest se trouve une sculpture en cuivre représentant le monde. Construction Le parc possède une pelouse centrale en forme de cuvette entourée de plusieurs arbustes et des arbres plantés. À travers le parc se trouve un ruisseau artificiel aménagé avec trois ponts. Les espèces végétales trouvées dans le parc sont l'érable, le frêne, le marronnier, le crocus, les jonquilles, la spirée et le nerprun. Autour du parc, il y a des nombreux érables, plantés vers 1920. Articles connexes Arboretum Norr Döbelns park Mariehemsängarna Notes et références (sv) Vänortsparken, Umea.se Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts Portail de la Suède
Vänortspark

Het Vänortspark (Zweeds: Vänortsparken) is een stadspark gelegen in het centrum van het Zweedse Umeå. Het park is gelegen ten zuiden van de stadskerk van Umeå. Geschiedenis Als omstreeks 1600 was er al een soort van park bekend op de plek. In 1858 werd er gras gezaaid op het kerkplein en er werden planten geplaatst. In 1861 en 1862 werd er 2000 kronen uitgegeven van het land voor de park op het kerkplein. De aanplant bestond voornamelijk uit bomen en struiken. Na de brand van 1888 breidde het oppervlak van de park uit en werd de naam veranderd in Skolparken (Schoolpark). In 1985 werd de naam veranderd in Vänortspark en er kwam een grondige renovatie. Parkmeubilair en symbolische objecten uit Umeå werden in het park geplaatst en er werd een beekje aangelegd. Het park had ook een kunstwerk: in het noordwestelijke deel staat een sculptuur gemaakt van koper dat de wereld voorstelt. Opbouw Het park heeft een komvormig centraal grasveld dat is omgeven door verschillende aangeplante struiken en bomen. Door het park loopt een aangelegd beekje met drie bruggen. Plantensoorten die in het park voorkomen zijn onder andere: esdoorn, es, paardenkastanje, krokus, narcis, spirea en wegedoorn. Rondom het park staan veel esdoorns, geplant omstreeks 1920.
Венортспаркен

Венортспаркен (букв. «парк городов-побратимов») — парк в центре города Умео, лен Вестерботтен, Швеция. История Парк был построен в 1858 году по инициативе паркового общества Умео (основанного в 1851 году). Однако парк был разрушен после городского пожара в 1888 году. Он был восстановлен и получил свою нынешнюю форму и название в 1985 году после капитальной реконструкции. В то время в восточной и северной частях к зелёным насаждениям был добавлен рукотворный ручей, а участки с парковыми постройками были посвящены шести городам-побратимам Умео. Эти участки были украшены артефактами, символизирующими каждое место: Хельсингер в Дании, Вааса в Финляндии, Петрозаводск в России, Харстад в Норвегии, Вюрцбург в Германии и Саскатун в Канаде. Скульптура Tellus работы Анте Дальштедта имеет вид шара с расположением шести городов-побратимов. Она была также установлена в 1985 году и подчёркивает тему городов-побратимов в оформлении парка. Площадь парка засажена норвежским клёном. Здесь произрастают и другие виды деревьев: в частности, швейцарская сосна, сосна горная, альпийская смородина, ясень и конский каштан. В парке также растёт берёза (Betula Pendula Dalecarlica), шведское национальное дерево, которое было посажено в 1985 году. До 1925 года территория парка была занята футбольным полем. Старые названия парка — Кюркторгет (Церковная площадь) и Сколпаркен (школьный парк), поскольку в течение долгого времени эта территория использовалась как игровая площадка для учеников гимназии, построенной в 1900 году. Примечания Литература Olofsson, Sven Ingemar; Eriksson Karin (1972). Umeå stads historia 1888—1972. Umeå: Umeå kommunfullmäktige. Libris 88277 Eriksson, Karin (1975) (PDF). Studier i Umeå stads byggnadshistoria: från 1621 till omkring 1895. Umeå studies in the humanities, 0345-0155 ; 3. Umeå: Umeå universitetsbibliotek. Libris 7615280. ISBN 91-7174-000-7 Bonn, Christine (2004). Parker i Umeå och Vasa. Vasa: Kvarkenrådet. Libris 9441078. ISBN 952-99282-1-1
Венортспаркен

Венортспаркен (парк міст-побратимів) — парк в центрі Умео, Вестерботен, Швеція. Історія Парк був побудований в 1858 році за ініціативою садового товариства Умео (заснованого в 1851 році). Проте парк був зруйнований після пожежі міста в 1888 році. Він був відновлений і отримав свою нинішню форму і назву в 1985 році після капітальної реконструкції. У той час саморобний потік у східній та північній частинах був доданий в зарості і мебльовані плями були присвячені шести містам-побратимів Умео. Ці плями були прикрашені артефактами, що символізують кожне місто: Хельсінгер в Данії, Вааса у Фінляндії, Петрозаводськ в Росії, Харстад в Норвегії, Вюрцбург в Німеччині та Саскатун в Канаді. Скульптура Tellus художника Анте Дальштедта має вигляд кулі з розташуванням шести міст-побратимів. Вона була також піднята в 1985 році і підкреслює подвійну тему парку. Площа парку засаджена норвезьким кленом. Є й інші види дерев, зокрема швейцарська сосна, сосна гірська, альпійська смородина, ясен і кінський каштан. Існує також береза ​​(Betula Pendula Dalecarlica), шведське національне дерево, що було посаджене в 1985 році. Старі імена області є Кюркторгет (Церковна площа) і Сколпаркен (шкільний парк). Посилання Facts about Vänortsparken(швед.)
Vänsö

Vänsö är en ö i Sankt Anna skärgård i Söderköpings kommun, Östergötland. Vänsö omtalas i dokument 1501 som Venars öö. Betydelsen är oklar men möjligen är Venar ett personnamn. 1740 bodde 17 personer på ön och vid laga skifte som förrättades 1857-1860 på Vänsö fanns då sju gårdar. Som mest bodde i slutet av 1800-talet 90 personer på ön. Under en tid fanns ett "priggkokeri" där fiskolja utvanns ur spigg, och på 1940-talet anlades ett båtbyggeri här. 2012 fanns 4 fastboende på ön. Barnkolonier Stockholms stad har drivit tre barnkolonigårdar på Vänsö: Klastorps kollo (som varit "spökhus" sedan 1950-talet), Vänsö kollo (för tonåringar, verksamhet till år 2000) och Synsholmen. Synsholmens kollo byggdes 1928 och drevs och donerades av Brännkyrka församling. Kolloverksamheten bedrevs kommunalt genom Sommarbarnsbyråns försorg fram till år 2000, då kolloverksamheten lades ut på entreprenad. Kolloledarna på Synsholmen bildade en ideell förening och drev verksamheten vidare i egen regi. Kollot Synsholmen bedrivs fortfarande varje år för barn och ungdomar i grundskolan. Källor Externa länkar Synsholmens kollos webbplats
Värings kyrka

Värings kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Värings församling i Skara stift. Den ligger i Väring i norra delen av Skövde kommun. Kyrkobyggnaden Dagens kyrka hade en medeltida föregångare på samma plats. Dess tornet hade samma längd och bredd som kyrkans skepp och korgaveln var rak. Den hade i senare tid även en klockstapel. Nuvarande stenkyrka i sengustaviansk stil uppfördes åren 1811-1813 och invigdes 28 november 1813. Den är byggd i rundbågsstil med avrundat kor och sakristia söder om koret. Långhuset utökades 1841. Det låga tornets lanternin tillbyggdes 1859 efter ritningar av Johan Fredrik Åbom. En reparation av kyrkan gjordes cirka 1902. Det mesta av inredningen har tillkommit under 1900-talet, bland annat vid restaureringar 1914 och 1923.. Inventarier Den romanska dopfunten av sandsten är från 1100-talet. Cuppan har uttömningshål och vilar på en fot som nytillverkades 1957. Predikstolen är tillverkad år 1900. En 17-armad ljuskrona av mässing blev skänkt till kyrkan av f.d. nämndeman Joh. Pettersson, Nygården, Väring, ca. 1902. En altarrelief utförd av Harry Svensson tillkom 1980. Klockor Storklockan var av en senmedeltida typ utan inskrifter. Den såldes 1923 till Nordiska museet och hänger nu som lillklocka i tornet till Seglora kyrka på Skansen. Orgel 1874 byggde E. A. Setterquist & Son, Örebro, en orgel med 10 stämmor och ljudfasad. Orgeln blev skänkt till Väring församling av f.d. nämndeman Joh. Petterssons i Nygården, Väring, andra fru. 1957 insatte A. Magnusson Orgelbyggeri AB, Göteborg, ett orgelverk med 19 stämmor fördelade på två manualer och pedal. . Den förra orgelns ljudfasad används och ommålades och reparerades. Bilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Vår svenska kyrka / redaktionskommitté Elis Malmeström ... Göteborg: Kulturhistoriska förlaget. 1950. sid. 298. Libris 904466 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 200. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Värings kyrka.
Värlingsö

Värlingsö, Hargs socken, Östhammars kommun, Uppsala län. Bebodd ö i norra Roslagen på cirka 3 kvadratkilometer utan broförbindelse till fastlandet. Ön ligger mellan Tvärnö i norr, Hargshamn i söder, Galtfjärden i öster och Östhammarsfjärden i väster. .