NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ljusne strömmar

Ljusne strömmar kallas fallsträckan i älven Ljusnans nedersta del mellan sjön Marmen och Bottenhavet, med en sammanlagd fallhöjd av 36,5 meter på en sträcka av 6,7 kilometer. Vid Ljusne strömmar byggde Ljusnans Kraft AB (numera ingående i Fortum) 1945 ett vattenkraftverk, vilket har en fallhöjd på 16 meter, effekt 36,4 MW och en normal årsproduktion på 245 GWh. Källor Ljusne strömmar i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1912) Ljusne strömmar Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ljusne strömmars kraftverk.
Loholmen, Västergötland

Loholmen är en ö i sjön Anten vid Lo i Långareds socken i Alingsås kommun i Västergötland. Sedan 1961 är ön ett naturminne för att skydda fågellivet. Mellan 1 mars och 20 juni är det förbjudet att landstiga på ön. På ön finns ruinerna av det medeltida Lo slott. Ändamålet med fridlysningen var särskilt för att skydda förekomsten av strandskatan. För övrigt består fågelbeståndet av storlom, måsfåglar, drillsnäppor. Ön är omkring ett hektar stor och förvaltas av Alingsås kommun. Referenser Källor Loholmen, Länsstyrelsen i Västra Götalands län (läst 2019-03-29) Noter
Lokstallet i Sundbyberg

Lokstallet i Sundbyberg är en kultur- och industrihistorisk byggnad belägen i Solna strand i Solna kommun. Här finns ett gammalt ånglokstall och en vattentornsbyggnad som av SJ kallas ”Sundbyberg” (därav namnet) på grund av närheten till Sundbybergs station. Byggnaderna är uppförda 1904 av Stockholm–Västerås–Bergslagens Järnvägar, där banan hade slutstation och stationshus. Byggnaderna är troligen ritade av arkitekten Erik Lallerstedt och är exteriört välbevarade. Enligt Stockholms läns museum har husen ett mycket högt kulturhistoriskt värde. Idag har Infranord verksamhet i lokalerna. Bakgrund Efter att SWB tvingades flytta från sin anläggning med lokstall, kolbox och vattenstation vid Stockholms norra station fick företaget köpa mark i Huvudsta intill järnvägen av godsägare Max Wibom, på villkor att man byggde stationshus där. År 1904 stod ett nytt lokstall för tio ånglokomotiv färdigt, dessutom uppfördes en vattentornsbyggnad. När lokanläggningen stod klar revs de äldre byggnaderna vid Stockholms norra. Byggnaderna uppfördes av byggmästare Per Karlberg som vid denna tid byggde det mesta åt SWB. Även arkitekten Erik Lallerstedt utförde många uppdrag åt SWB. Bland annat stod han för företagets huvudkontor - SWB-huset - vid Vasagatan samt en lång rad stationshus längs SWB:s järnvägssträcka. Det är därför inte osannolikt att han kan ha varit inblandad vid utformningen av lokstallet och vattentornsbyggnaden. År 1945 övertogs SWB av SJ som elektrifierade banan, ångloken togs ur drift och ånglokstallet blev överflödigt. Det stod kvar några år av beredskapsskäl. Byggnader Lokstallet Lokstallet byggdes till en början för tio lok men utökades 1907 med ytterligare fyra platser. Lokstallet är en halvcirkelformad byggnad med tak täckt av svart papp och fasader i rött murtegel. Fasaderna uppvisar många omsorgsfullt murade detaljer. Gavlarna har trappstegsfris, rundfönster och kraftig markering av fönstrens stickbågar. På baksidan finns ett stort småspröjsat stickbågefönster för varje lokuppställningsplats. Loken togs in genom stora träportar i den inre cirkeln. Utanför finns en renoverad och fullt funktionsduglig vändskiva som kan försörja fyra lokplatser i lokstallet, resten av lokplatserna är utan räls och nyttjas idag av Infranord som verkstad och förråd. Bilder, lokstallet Vattentornsbyggnad Vattentornet är byggt i vinkel i en högre och en lägre del. Här inrymdes från början lokomotivmästarkontor, ställverk, övernattningsrum samt två vattencisterner om vardera 35 kubikmeter högst upp. Vattnet pumpades via ledning från Bällstaviken. Även vattentornsbyggnaden har en mycket genomarbetad fasad i rött tegel med bland annat dekorativa band och rutmönster i vitt tegel samt ett burspråk. Den vinklade, något lägre, delen har en utkragande och panelklädd övervåning. Fönster och dörrar är omsorgsfullt gestaltade. Den panelinklädda delen används fortfarande som övernattningsrum. Bilder, vattentornsbyggnad Källor Solna stad: Lokstallet i Sundbyberg. Stockholms läns museum: Lokstallet i Sundbyberg. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lokstallet i Sundbyberg.
Lomtjärnen (Säters socken, Dalarna)

Lomtjärnen är en sjö i Säters kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,0758 kvadratkilometer och ligger 234,2 meter över havet. Delavrinningsområde Lomtjärnen ingår i det delavrinningsområde (668536-149550) som SMHI kallar för Ovan Skånanån. Medelhöjden är 235 meter över havet och ytan är 15,02 kvadratkilometer. Det finns ett avrinningsområde uppströms, och räknas det in blir den ackumulerade arean 19,7 kvadratkilometer. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 200 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (84 procent). Avrinningsområdet har 0,31 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 2,1 procent. Se även Lista över insjöar i Säters kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Lomtjärnen på VISS
Lotterivillan, Storängen

Lotterivillan är en kulturhistoriskt värdefull byggnad vid Storängens strandväg 4, i Storängen, Nacka kommun. Villan uppfördes 1908 och visades på Konstindustriutställningen 1909 på Djurgården i Stockholm där den var högsta vinsten i ett lotteri. Villan ritades av arkitekt Ivar Callmander och bedöms enligt en kulturhistorisk byggnadsinventering av Storängen år 1979 som ”omistlig”. Bakgrund Storängens villasamhälle grundades år 1904 av Tjänstemännens egnahemsförening och lockade till sig inte bara tjänstemän från övre medelklass utan även universitetslärare, direktörer, konstsamlare och konstnärer. Den nyöppnade järnvägen Stockholm-Saltsjön (Saltsjöbanan) med sin snabba trafikförbindelse till och från Stockholm och hållplats i Storängen bidrog till att villasamhället blev attraktivt. En av tomterna vars värde beräknades till 30 000 kronor ingick i ett lotteri som arrangerades av Konstindustriutställningen 1909. Till tomten skulle sedermera ett av utställningens fullt möblerade hus flyttas och, tillsammans med tomten, utgöra högsta vinsten. Lotterna kostade fem kronor och husets värde beräknades till 39 000 kronor inklusive inredning. Vinnaren av lotteriet och förste ägaren hette P.A. Broman, ingenjör, och han ägde huset fram till 1911. Byggnad Villan ritades 1908 av arkitekt Ivar Callmander i nationalromantisk stil och uppsattes som en utställningsvilla på Djurgården för Konstindustriutställningen 1909. Den för tiden moderna villan hade sju rum och kök, badrum, värmeledning och var fullt möblerad av Nordiska Kompaniet (NK). Rummen fördelade sig på 1½ plan. I villan fanns en ovanlig trappa som nåddes från tre håll i bottenvåningen (hallen, salongen och serveringsrummet) och i övre planet delade sig trappan dels mot ett gästrum och dels mot en hall. Mellan herrum och salong fanns en bred skjutdörr som möjliggjorde att öppna upp däremellan. Arkitektkollegan Karl Berlin fann villan ”förnämligast”. Lotterivillan rönte stor uppmärksamhet på utställningen och bidrog till att den tidigare tröga lottförsäljningen satte fart. Efter utställningen flyttades villan till Storängens strandväg 4 i Storängen, där Callmander redan tidigare hade ritat ett flertal villor, bland annat sin egen som ligger på Prästgårdsvägen 8. Från början var villans fasadpaneler målade i brun kulör men är idag röda med vita knutar och fönsteromfattningar. År 2013 bodde författarna Cecilia och Rolf Börjlind i villan. Bilder ur tidningen Idun I sitt augustinummer från 1909 hade tidningen Idun ett reportage om Konstindustriutställningen där man presenterade fyra utställningsvillor, bland dem även Lotterivillan. Referenser Noter Tryckta källor Sörenson, Ulf (1999). När tiden var ung. Stockholm: Monografier utgivna av Stockholms stad. ISBN 91 7031 064 5 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lotterivillan, Storängen.
Luberydsmossen

Luberydsmossen är ett naturreservat i Ljungby kommun i Kronobergs län. Reservatet omfattar 290 hektar och är skyddat sedan 2007. Det ligger sydväst om småorten Skeen och består av våtmark. Det rör sig om tre skilda mossar med omgivande skogar. Reservatet begränsas i öster av Torpaån. Inom området finns myrmark, fastmarksöar, skog och sumpskogar. Det växer björk, ek, bok och asp. Dessutom alar på socklar. I våtmarkerna växer vitmossor, ljung och tranbär liksom myrlilja och vitag. I norr, vid byn Hallarp, finns trädbevuxen hagmark och område med ädellövskog. Där finns även gott om äldre grova ädellövträd och därmed förutsättningar för att flera hysa lav- och mossarter. Inom området finns besöksmålet Sagobygden med Ivars kyrka, ett kluvet mycket stort stenblock. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Luberydsmossen Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Luberydsmossen.﻿
Lumsen (By socken, Dalarna)

Lumsen är en sjö i Horndal, Avesta kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,119 kvadratkilometer och ligger 128 meter över havet. Delavrinningsområde Lumsen ingår i det delavrinningsområde (668732-153315) som SMHI kallar för Utloppet av Lumsen. Medelhöjden är 136 meter över havet och ytan är 1,43 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 116 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (32 procent) och jordbruk (23 procent). Avrinningsområdet har 0,12 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 1,7 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 2,48 kvadratkilometer eller 36 procent av avrinningsområdet. Se även Lista över insjöar i Avesta kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Lumsen på VISS
Lundholmska huset

Lundholmska huset är ett byggnadsminnesmärkt tvåvåningshus i trä beläget på Västra gatan 19 i Kungälv. Det har gråvita fasader med vita knutar och inrymmer i dag två lägenheter. Huset är byggnadsminne sedan 30 mars 1981. Historik Huset byggdes under 1600-talets andra hälft – troligtvis som tillbyggnad till granntomtens gästgiveri – påbyggdes med en övervåning på sena 1700-talet och breddades vid början av 1800-talet. Ursprungligen tillhörde huset bryggare Lundholm men kom under åren att inrymma flera olika affärsrörelser såsom en matvarubutik, en smidesrörelse och en pälsvaruaffär. Under första världskriget ägdes det av Göteborgs Kex och hyrdes ut till fabrikens anställda. Referenser Noter Webbkällor Karta, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 20 mars 2021. Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 20 mars 2021. Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Vidare läsning Byggnadsminnen 1978-1988: förteckning över nya byggnadsminnen 1 juli 1978-31 december 1988 enligt lagen den 9 december 1960, nr 690. Stockholm: Riksantikvarieämbetet (RAÄ. 1989. sid. 255. Libris 8371852. ISBN 9171927522 Johansson, Sigurd; Berg Kerstin, Berg Harry (1984). Det gamla Kungälv. Kungälv: Kungälvs bokh. sid. 65-66. Libris 7792093. ISBN 9197066206 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lundholmska huset.
Lunnamossens naturreservat

Lunnamossen är ett naturreservat i Södra Unnaryds socken i Hylte kommun i Småland (Hallands län). Reservatet är 114 hektar stort, skyddat sedan 2013 och ingår i Natura 2000. Det är beläget en kilometer nordost om Unnaryd. Området består av kärr, myrholmar, sumpskogar och omgivande fastmarksskogar. Myren är öppen och relativt blöt och har både höljor och dråg. Nästan hela mossen kantas av sumpskogar. På myrholmarna växer gammal tallnaturskog. Inom området finns gott om torrakor, lågor och vindfällen. Omgivande marker har ett rikt djurliv men på mossen domineras djurlivet främst av fågelarter. Där finns både orre, tjäder, hackspettar, spillkråka och ljungpipare. Källor Lunnamossen, Länsstyrelsen i Hallands län
Lunnelid

Lunnelid är ett naturreservat i Lidköpings kommun i Västra Götalands län. Lunnelid ligger sydväst om Råda kyrka, väster om Lidköping. Reservatet är 4 hektar stort och bildades 1926. Området är en ädellövskog med kraftiga ekar, askar och lönnar. Örtfloran är rik. Inom området finns källor som enligt traditionen har använts som offerkällor. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Lunnelid
Lysegårdens naturreservat

Lysegården är ett naturreservat i Romelanda socken i Kungälvs kommun i Bohuslän. Lysegården ligger strax norr om Kungälv. Det avsattes 2004 och är 29 hektar stort. Mitt i reservatet bildar Vallerån ett 38 meter högt vattenfall ner längs berget Örnekulan. Områdets västra del kallas för Varpedalen och där växer ädellövskog. Nedanför vattenfallet bildar Vallerån meandrar när ån flyter österut mot Göta älv. Kring ån växer al, hägg, alm och ask. I reservatets nordöstra del finns en blockrik brant. I reservatet finns en rik moss- och svampflora. Havsöring har Vallerån som reproduktionsplats. Naturreservatet förvaltas av Västkuststiftelsen. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000. Bilder Referenser Källor Lysegården, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lysegårdens naturreservat.
Lysegårdsmossens naturreservat

Lysegårdsmossen är ett naturreservat i Krogsereds socken i Falkenbergs kommun i Halland. Reservatet består mest av myrmark och barrsumpskog. Det är delvis mycket gammal skog och det finns gott om död ved. Gammelskog i kombination med öppen myr utgör grund för ett värdefullt fågelliv. Bland annat finns här tjäder. Området är 38 hektar stort och skyddat sedan 2007. Det är beläget strax söder om byn Krogsered, söder om Lyngsjön. Se även Lista över naturreservat i Hallands län Referenser Lysegårdsmossen, Länsstyrelsen i Hallands län
Långasjönäs naturreservat

Långasjönäs är ett naturreservat i Asarums socken i Karlshamns kommun i Blekinge. Det är beläget på östra sidan om Långasjön. Naturreservatet är ett större skogsomåde med sjöar, där man inplanterat ädelfisk. Övriga sjöar i och invid reservatet är Stora Kroksjön, Lilla Kroksjön, Björkesjön, Brogylet, Bredagyl, Kroksjögyl, Agnegylet, Långagylet och Gäddagylet. Här finns även ruinerna efter Långasjönäs pappersbruk, grundat på 1700-talet och i drift fram till 1919, då det förstördes av en brand. Vid Långasjönäs finns även bad, campingplats och en stugby. Källor Se Sverige. Vägvisare till 650 smultronställen från Ales stenar till Överkalix, Lars Magnusson. 2002 Långasjönäs, Länsstyrelsen i Blekinge län Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Långasjönäs naturreservat.﻿
Långrumpskogen

Långrumpskogen är en skyddsvärd naturskog som ligger ungefär 15 kilometer norr om Nordmaling. Det är beläget i övergångszonen mellan moränlandskap och områden täckta med älvsediment. Skogens höga ålder är unik för Norrlands kustland och detta är den enda urskogsartade sumpskogen i regionen. En utökning av naturreservatet gjordes 2006 och det omfattar numera 124 hektar. I reservatet ingår också Grönmyran som består av fattiga kärr och tallmossar. Arter I området som omger Långrumpbäcken växer ett slutet bestånd gransumpskog. Här finns lunglav (Lobaria pulmonaria) och lämplig biotop för den sällsynta långskägglaven (Usnea longissima). Inga avverkningar har gjorts efter 1700-talet och de äldsta granarna är numera 250 – 300 år gamla. Här trivs både större och mindre barkplattbagge och den lilla slemsvampmögelbaggen. Referenser
Långtjärnen (Håsjö socken, Jämtland)

Långtjärnen är en sjö i Bräcke kommun i Jämtland och ingår i Ljungans huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Bräcke kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Långträsk, Södermanland

Långträsk är en sjö på Ornö i Haninge kommun i Södermanland som ingår i Tyresån-Trosaåns kustområde. Sjön är 16,5 meter djup, har en area på 0,289 kvadratkilometer och befinner sig 6,8 meter över havet. Delavrinningsområde Långträsk ingår i det delavrinningsområde (654982-164788) som SMHI kallar för Rinner till Mysingen. Medelhöjden är 19 meter över havet och ytan är 12,32 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde mynnar i havet, utan att ha någon enskild mynningsplats. Se även Lista över insjöar i Haninge kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Långträsk på VISS
Långvattnet (Frostvikens socken, Jämtland, 716352-145208)

Långvattnet är en sjö i Strömsunds kommun i Jämtland och ingår i Ångermanälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,275 kvadratkilometer och ligger 545 meter över havet. Långvattnet ligger i Frostvikenfjällen Natura 2000-område. Delavrinningsområde Långvattnet ingår i det delavrinningsområde (716302-145128) som SMHI kallar för Utloppet av Långvattnet. Medelhöjden är 586 meter över havet och ytan är 2,45 kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 14,55 kvadratkilometer. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 5, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 5 vattendrag innan det når havet efter 287 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (87 procent). Avrinningsområdet har 0,31 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 12,7 procent. Se även Lista över insjöar i Strömsunds kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Långvattnet på VISS
Läkarebo naturreservat

Läkarebo är ett naturreservat i Ödenäs socken i Alingsås kommun i Västergötland. Området på 0,56 hektar är skyddat sedan 1959 och ligger vid södra änden av Läkarebotjärn i Ödenäs. Där finns en skogsgård med kulturhistoriskt intressanta byggnader. Intill gården finns gamla tallar, som skyddades som naturminne 1959. Referenser Källor Läkarebo, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Länsmansgårdsängen

Länsmansgårdsängen är ett omkring tre hektar stort naturreservat i Virserum i Hultsfreds kommun i Småland. Länsmansgårdsängen är belägen i nordvästra delen av Virserum vid stranden av Virserumssjön. Länsmansgårdsängen är en löväng med ädellövträd som ekar och hamlade lindar. Kontakten med Virserumssjön och närheten till samhället förhöjer naturreservatets värde. I en del av reservatet förekommer backsmultron, smörbollar, humleblomster, ormbär, tandrot, liljekonvalj samt den ovanliga smalbladiga lungörten. På våren täcks marken av vitsippor, med inslag av blåsippa och vårlök. Länsmansgårdsängen har fått sitt namn efter Länsmansgården i Virserum, som ligger inne i samhället en halv kilometer öster om ängen. Förvaltare av naturreservatet är Hultsfreds kommun. Källor Om Länsmansgårdsängens naturreservat, länsstyrelsen Kalmar län
Lögdasjön (Fredrika socken, Lappland)

Lögdasjön – även kallad Stora Lögdasjön – är en sjö i Åsele kommun i Lappland och ingår i Lögdeälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 13 kvadratkilometer och ligger 266 meter över havet. Lögdasjön ligger i Lögdeälven Natura 2000-område. Sjön avvattnas av vattendraget Lögdeälven (Lögdån). Delavrinningsområde Lögdasjön ingår i det delavrinningsområde (711503-162962) som SMHI kallar för Utloppet av Lögdasjön. Medelhöjden är 311 meter över havet och ytan är 59,81 kvadratkilometer. Räknas de 84 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 796,79 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Lögdeälven (Lögdån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (63 procent). Avrinningsområdet har 13,08 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 21,8 procent. Historia När inlandsisen smälte undan för ca 10 000 år sedan, stod Stora Lögdasjön i förbindelse med Östersjön. Forskare vid Umeå universitet har kunnat visa att det var under denna tid sjön koloniserades av sik. Sedan vattenfallet Storforsen bildats, i samband med att landhöjningen medfört att förbindelsen bröts för cirka 9 200 år sedan, kunde siken inte längre vandra upp från havet. Se även Lista över insjöar i Åsele kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Lögdasjön på VISS
Löjtnantsholm

Löjtnantsholm är ett naturreservat i Vara kommun i Västergötland. Området, som utgörs det nordvästligaste hörnet av Fyrunga socken, avsattes som naturreservat 1986 och är 17 hektar stort. Löjtnantsholm är ett område där man bevarat ett sammanhängande system med öppna diken i åkermark. Området ligger längs E20, vid ån Lidan, mellan Skarstad och Jung, några kilometer nordöst om Vara. Syftet med detta reservat är att bevara en rest av detta odlingssystem med öppna diken i åkermark. Slätten kring vara är plan och en utpräglad jordbruksbygd. På många håll har öppna diken ersatts med täckdikning för att få mer sammanhängande åkrar. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Löjtnantsholm
Lötens IP

Lötens IP (Lötens idrottsplats) är en fotbollsanläggning i stadsdelen Kapellgärdet i östra Uppsala i Uppsala län. Idrottsplatsen ligger mellan Vattholmavägen, Diöshallen och Uppsala moské. Anläggningen är utrustad med uppvärmd konstgräsplan sedan 2008, varför IK Sirius använt planerna för matcher i Svenska cupen och andra vårmatcher. Totalt finns sju fotbollsplaner utomhus på Lötens IP. På platsen finns också en inomhushall för sjumannafotboll. År 2014 saknades permanenta läktare, vilket dock inte hindrade 3 000 personer att bevittna mötet mellan Sirius och Djurgården i Svenska cupen i mars 2014. Utöver fotboll har bland annat Sverige spelat studentlandskamp i amerikansk fotboll mot Storbritannien på Löten. Referenser
Lövfjärden

Lövfjärden är en sjö i Norrtälje kommun i Uppland och ingår i Skeboån-Broströmmens kustområde. Lövfjärden ligger i Bergbofjärden-Häverö Prästäng Natura 2000-område. Se även Lista över insjöar i Norrtälje kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lövsalen

Lövsalen är ett naturreservat på Hornslandet i Hudiksvalls kommun i Hälsingland. Reservatet är 197 hektar stort och består av olika biotoper. Det är skyddat sedan 1996. Här finns tjärnar, myrar, blockrika berg, en bäck och olika typer av skog. Här finns lövdominerade områden, men även ren tallskog och granskog. I granskogen finns träd som är upp till 200 år gamla. Längs Hällkroksbäcken finns en gammal pelarsal bestående av björk, asp, klibbal och gran. Här förekommer även sälg och andra lövträd samt ett antal näringskrävande örter. Bäcken är tidvis en viktig leklokal för havsöring. Fågellivet är rikligt. I reservatet ingår sjöarna Skrasslen och Stensan. Lövsalen är en del av Ekopark Hornslandet. Här finns vandringsleder. Lövsalen är ett av flera naturreservat på Hornslandet. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Lövsalen
Malevattnets naturreservat

Malevattnets naturreservat ligger i Krokstads socken i Munkedals kommun med en mindre del i Mo socken i Tanums kommun i Bohuslän. Reservatet bildades 2009 och omfattar 149 hektar. Det består av fyra delområden med gammal barrskog. Det nordligaste omfattar delar av sjön Malevattnet. Tillsammans med Kynnefjäll ingår det i ett större område av vildmarkskaraktär. Inom området finns hällmarkstallskogar och myrmarker. Mängden död ved ökar och det kommer att gynna arter som grov fjädermossa, norrlandslav och korallblylav. Ett av syftena är att bevara spelplats och livsmiljöer för tjäder. Naturreservatet förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Källor Malevattnet, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter