NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Byggindustrihuset

Byggindustrihuset kallas en bostadsfastighet vid Badstrandsvägen 20-26 på Stora Essingen i Stockholm. Fastighetens båda bostadshus (Klädstrecket 24) uppfördes 1929 respektive 1930 efter ritningar av arkitekt Bertil Ringqvist och byggdes av Gösta Videgårds företag AB Byggindustri, därav namnet. Fastigheten är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”att bebyggelsen har ett högt kulturhistoriskt värde och är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”. Historik Byggindustrihuset var, när det stod inflyttningsklart 1929 Stora Essingens första flerbostadshus. Det rör sig om ett putsat trevåningshus med tre entréportar mot Badstrandsvägen och en något mindre flygelbyggnad med 2½ våningar och två entréportar mot Flottbrovägen. Den större byggnadsvolymen står inte parallellt med Badstrandsvägen utan vinklar något mot väster så att den tillsammans med flygelbyggnaden omsluter en innergård som begränsas av en låg mur mot Badstrandsvägen. Mot väster anslöt ursprungligen en terrasserad parkyta med fruktträd, bärbuskar och blommor. Idag är den delen en egen fastighet som på 1970-talet bebyggdes med radhus (arkitekt Malmquist & Skoogh). Båda byggnaders arkitektur präglas av stram symmetri där trapphusens entréer och vädringsbalkonger bildar ett vertikalt avbrott i fasaden. De är indragna från fasadlivet och inramade av mörkgrå skiffer med kluven yta. Balkongerna anordnades på huvudlängans västsida. Här placerades även några butiker i bottenvåningen (numera ombyggda till bostäder). Den större byggnaden har obrutna sadeltak medan den mindre har vindslägenheter med långsträckt takkupa mot gården. Lägenhetsfördelningen var övervägande tvårummare i stora huset och trerummare i det mindre. Fram till 2011 uppläts husens lägenheter som hyresrätter. Därefter förvärvades fastigheten av bostadsrättsföreningen Klädstrecket 24. Åren 2017-2018 ombyggdes husets affärslokaler till tio nya lägenheter. Idag innehåller Byggindustrihuset 84 lägenheter, av dem upplåts 81 som bostadsrätter. I gällande stadsplan är fastighetens båda byggnader q-märkta vilket betyder att ”byggnaden får ej rivas, exteriören får ej förvanskas och underhåll skall ske med ursprungliga material och metoder”. Nutida bilder Referenser Noter Källor Brf. Klädstrecket 24: historia Charleville, Jahn (2009). Si, här har du Hessingen – landet mitt i sta’n. Stockholm: Essinge hembygdsförening. sid. 100-104. ISBN 9185760-17X Stora Essingen, översiktlig byggnadsinventering, 1981, Stockholms stadsmuseum Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Byggindustrihuset.
Andreaskyrkan, Mjölby

Andreaskyrkan är en kyrkobyggnad i Mjölby, Mjölby kommun. Kyrkan tillhör Andreasförsamlingen. Historik Andreasförsamlingen hade fram till 1993 två kyrkor (Missionskyrkan, Mjölby och Baptistkyrkan, Mjölby), då den nuvarande Andreaskyrkan byggdes. Missionskyrkan såldes och Baptistkyrkan revs. Andreaskyrkan byggdes på den plats där Baptistkyrkan tidigare hade stått. Kyrkan invigdes i januari 1994. Inventarier Ljusbärare tillverkad av Asps konstsmide, Skänninge. Hängde tidigare i frontgaveln på Missionskyrkans frontgavel. Den gjordes om till en ljusbärare av smeden Lennart Jansson, Sjökumla. Madonna som föreställer Maria. Den är snidad och tillverkad av Uno Davidsson, Skeda. Gyllne regeln. Den är snidad och tillverkad av Vilhelm Björnmo, Norrköping. Tavlan skänktes vid kyrkans invigning 1994. Tavlans motiv är hämtat ur Matteusevangeliet 7:12. Gobeläng som är tillverkad av Märtha Grahn. Den skänktes till den tidigare Missionskyrkans invigning 1964. Referenser
Sandgrynnan, Kalix

Sandgrynnan är en holme vid orten Rolfs i Kalix kommun. Där har Sandgrynnans festplats samt Sandgrynnans badplats legat. Sandgrynnan var centralortens enda lättillgänliga badplats. Sandgrynnans festplats På festplatsen fanns det två dansbanor, ett café plus lotterier och korvstånd. Artister som besökt Sandgrynnan Den 8 juli 1962 uppträdde Lill-Babs på Sandgrynnan. Sandgrynnans badplats Simskola bedrevs här, och en brygga fanns ut till vattnet. Historik År 1961 byggdes en bro ut till festplatsen av ingenjörstrupperna från Ing 3 i Boden för ett pris av 20 000 kr. Några år efteråt blev bron förstörd av en kraftig islossning och rustades aldrig upp och revs kort därefter. Sågverket Rolfs såg expanderade kraftigt under 1960- och 1970-talet och möjligheten till att ta sig ut till Sandgrynnan försvann. Källor
Furuvallen

Furuvallen är en idrottanläggning i Kalix i Sverige. Furuvallen är hemmaplan för IFK Kalix i fotboll. Anläggningen invigdes år 1932 med tal av dåvarande landshövdingen. Ungdomsfotbollsturneringen BD-Open brukar spelas på Furuvallen i Kalix. Anläggningen användes även för friidrott fram till 2008, då fotbollsplanen försågs med konstgräs. Här anordnades bland annat skolfriidrottstävlingen Trekampen , som sedan flyttats till Manhemsskolans arena. Arrangör har varit Kalix Skol IF. Historik När FN:s generalsekreterare Dag Hammarskjöld omkom i september 1961 hölls en minnestund på Furuvallen för att hedra honom. Förr i tiden till ingången vid Furuvallen stod det ett par tornliknande byggnader, och man har återskapat kopior av dem som står vid Kalix lilla trästad vid Strandängarna i Kalix. Barnens dag i Kalix Förr i tiden anordnades Barnens dag i Kalix på Furuvallen. Då gick det också en Barnens dag Parad (BD-paraden) genom samhället. Konceptet utvecklades senare och blev Kalas Kalix och det större evenemang av liknande karaktär som finns idag för barn och ungdomar är Sommarfesten Källor
Екеторп

Екеторп (на шведски: Eketorp) е кръгова фортификационна крепост, разположена в югоизточната част на шведския остров Йоланд в рамките на община Мьорбюлонга. Крепостта е издигната за пръв път през желязната епоха и е основно реконструирана през Средновековието. През времето на своето съществуване Екеторп е изпълнявал различни функции – фортификационно съоръжение, убежище и гарнизон на кавалерията . През 20 век, крепостта Екеторп е реконструирана отново с цел туристическа атракция и е използвана като място за възстановка на средновековни битки. Екеторп е едно от 19-те праисторически фортификационни съоръжения, открити на остров Йоланд и е най-мащабно проученото. При археологическите разкопки на крепостта са открити над 24 000 находки. Цялата южна част на остров Йоланд, включваща и крепостта Екеторп е под егидата на ЮНЕСКО и е включена в списъка на световното културно и природно наследство. История Местното население на остров Йоланд изгражда първото фортификационно съоръжение на това място през желязната епоха в Скандинавия. Счита се, че това е станало през края на 4 век и началото на 5 век, когато жителите на острова са били заплашени от римляните и други европейци. Кръговото укрепление от този период е служило за религиозни церемонии и защитно място срещу вражески нападения. Кръговата архитектура е избрана като най-подходяща за защита от всички страни, тъй като в местността няма други естествени препятствия и вражеската атака е била възможна отвсякъде. Оригиналният диаметър на това съоръжение е бил около 57 m. През следващия век, каменните стени са преместени за увеличаване на вътрешното пространство до кръг с диаметър 80 m . През този период са изградени около 50 отделни малки структури във вътрешността, някои разположени в центъра, други близо до крепостната стена. През 7 век крепостта Екеторп е мистериозно изоставена и започва да се руши. През 11 век започват възстановителни работи по укреплението, като част от каменните постройки във вътрешността са заменени с дървени структури, а отвън е изградена още една защитна стена. Тъй като крепостта Екеторп е търпяла значителни изменения, за удобство при археологическите разкопки се използват няколко имена, означаващи определен период: Екеторп I (от 300 до 400 година) Екеторп II (от 400 до 700 година) Екеторп III (от 1000 до 1300 година). През 20 век, крепостта е археологически проучена и отворена за посещение. Във вътрешността е разположен музей, където са изложени част от предметите, намерени при разкопките. Посетителите са посрещани от екскурзоводи, облечени в средновековни дрехи. Крепостта Екеторп се използва и за възстановка на рицарски битки и други средновековни събития. Панорама на крепостта Екеторп Източници Вижте също Исманторп Гробори Външни препратки ((en))((sv)) Официална страница на крепостта ЕкеторпАрхив на оригинала от 2015-09-23 в Wayback Machine.. ((sv)) Статия за реконструкцията на крепостта Екеторп Архив на оригинала от 2012-03-31 в Wayback Machine.
Hradiště Eketorp

Hradiště Eketorp, švédsky Eketorps borg nebo Eketorps fornborg, je hradiště z doby železné, které bylo ve středověku rozsáhle přestavěno a rozšířeno. Nachází se u vesnice Eketorp v okrese Mörbylånga na ostrově Öland v kraji Kalmar v jižním Švédsku. Ve 20. století bylo zrekonstruováno a stalo se hojně navštěvovaným turistickým cílem. Toto hradiště je jediným z 19 známých pravěkých opevnění na Ölandu, které bylo kompletně vykopáno a z něhož bylo získáno asi 26 000 nálezů. Další informace Prvotní kruhové hradiště o průměru 57 m bylo postaveno kolem roku 400 n. l. a předpokládá se, že sloužilo jako shromaždiště při náboženských obřadech a jako útočiště pro místní obyvatele před nepřáteli. V 6. století byl průměr kruhového hradiště zvětšen na 80 m. V polovině 7. století bylo hradiště záhadně opuštěno a zůstalo nevyužité až do počátku 11. století, kdy bylo opraveno a byla postavena druhá vnější obranná zeď. Později hradiště zaniklo a ve 20. století bylo vykopáno, komplexně archeologicky prozkoumáno v roce 1974 a znovu postaveno. V současné době slouží hradiště jako oblíbená turistická lokalita Ölandu. V muzeu, je vystaveno několik nálezů a v hradišti se konají programy pro návštěvníky. Vstup je zpoplatněn. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hrad Eketorp na Wikimedia Commons
Eketorp

Eketorp er et rundt borganlæg fra folkevandringstiden (ca. 400 e.Kr.) på Alvaret på den sydlige del af Öland (Mörbylånga kommun i Kalmar län i Sverige). Borganlægget var en stor landsbyborg og var befæstet i tre perioder (Eketorp I-III) til og med 1300 e.Kr. undtagen omkring 700-1000 e.Kr. De tre bebyggelsesfaser var: Eketorp I (300–400 e.Kr.) Eketorp II (400–700 e.Kr.) Eketorp III (1000–1300 e.Kr.). Det første anlæg havde en omkreds på omkring 57 m, som i 500-tallet blev udvidet til 80 m og omkring 50 bygninger eller rum indenfor murene. I 1000-tallet blev der rejst en ny forsvarsmur og huse i træ. Anlægget havde brønd og den var formentlig en vigtig grund til placeringen. Borgen er genopbygget i 1970'erne og har rekonstruerede huse fra både folkevandringstiden og middelalderen for at genskabe et autentisk miljø. Eketorp har også et museum inde i borgen med fund fra stedet og en omfattende litteraturbutik. Se også Gråborg Ismantorp Eksterne henvisninger Ulf Näsman: "Undersökningen av Eketorps borg på södra Öland" (Fornvännen, 1971, s. 186-201) Arkiveret 29. oktober 2013 hos Wayback Machine Mårten Stenberger: "Fästningsbyn vid Eketorp" (Fornvännen, 1964, s. 212-216) Arkiveret 29. oktober 2013 hos Wayback Machine Mårten Stenberger: "Nytt från Eketorp" (Fornvännen, 1965, s. 154-157) Arkiveret 29. oktober 2013 hos Wayback Machine Artikel om rekonstruktionen af Eketorp. Arkiveret 31. marts 2012 hos Wayback Machine
Eketorp

Eketorp, también llamado castillo Eketorp, es un fuerte de la Edad de Hierro ubicado al sureste de Öland, Suecia, que fue reconstruido de manera extensiva y ampliado durante la Edad Media. A lo largo del tiempo, el fuerte ha sido utilizado de maneras muy diferentes: desde ringfort defensivo hasta guarida medieval y guarnición de caballería.​ En el siglo XX, fue reconstruido una vez más para convertirlo en un sitio turístico y un centro de recreación de batallas medievales. Eketorp es la única de las diecinueve fortalezas prehistóricas de Öland que ha sido excavada por completo: en total se extrajeron más de veinticuatro mil artefactos individuales. Todo el sur de Öland ha sido designado Patrimonio de la Humanidad por la Unesco.​ Historia Los aborígenes de la Edad de Hierro construyeron la fortaleza original hacia el año 400, en una época en la que los nativos de Öland estaban entrando en contacto por primera vez con los romanos y otros europeos. Se cree que el ringfort en esa era se utilizaba para oficiar ceremonias religiosas y para servir de refugio a la comunidad agricultura local cuando se presentaba un enemigo extranjero. Según los estudios realizados, el diseño circular se escogió porque el terreno queda nivelado, de manera tal que no hay un sitio desde donde los ataques sean más fuertes; el diámetro original de este fuerte circular de piedra era de aproximadamente cincuenta y siete metros. En el siglo siguiente, se desplazaron las piedras para construir una nueva estructura circular, de casi ochenta metros de diámetro.​ En esta coyuntura, se incluyeron cincuenta células individuales o pequeñas estructuras dentro del fuerte como un todo; algunas de estas células se encontraban en el centro del aro, y otras fueron directamente añadidas a las paredes. A finales de los años 600, el ringfort fue misteriosamente abandonado, y no se volvió a utilizar hasta principios del siglo XI. El trabajo llevado a cabo en este siglo consistió en la reconstrucción del primer fuerte, con la diferencia de que las células interiores de la piedra fueron reemplazadas por estructuras de madera, y se erigió una segunda pared defensiva externa. Eketorp en la actualidad En el presente, el fuerte es un sitio turístico para que los visitantes de Öland puedan conocer un fuerte medieval en la región: en el interior, los turistas son recibidos por recreacionistas que visten como en la época que recrea el fuerte, que asumen los papeles de artesanos y mercaderes de hace nueve siglos. También hay un museo dentro de las paredes del castillo, que alberga varios artefactos recolectados por el Comité de Patrimonio Nacional durante la gran excavación finalizada en 1974, y recreaciones de batallas y otros eventos dramáticos cotidianos de la Edad Media. Véase también Paisaje agrícola del sur de Öland Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Eketorp. Sitio web oficial de Eketorp (en inglés)
Forteresse d'Eketorp

La forteresse d'Eketorp (en suédois Eketorps borg) est une forteresse de l'âge du fer située au Sud-Est de l'île d'Öland, sur la plaine de Stora Alvaret en Suède. Elle fut construite autour de l'an 300-400, selon une architecture caractéristique des forts circulaires, probablement justifiée par le fait que le paysage est très plat et qu'une attaque peut venir de toute direction. Cette forteresse avait un diamètre d'environ 57 m et était construite en calcaire. Au VIe siècle, elle est agrandie et atteint 80 m de diamètre, et accueille cette fois une population permanente en son sein. Elle est finalement abandonnée au VIIe siècle pour des raisons inconnues. La fortification est reprise au Moyen Âge, entre 1170 et 1240, et un nouveau mur est construit autour du premier, atteignant un diamètre final de près de 120 m. Les activités sont maintenant probablement plus tournées vers l'artisanat et le commerce que dans les phases précédentes. De grandes fouilles ont été entreprises au XXe siècle, en particulier en 1974, déterrant pas moins de 24 000 objets. Le mur d'enceinte fut reconstruit ainsi que quelques maisons dans des styles de l'âge de fer et du Moyen Âge. Un musée fut constitué au sein de la structure en 1984, exposant une sélection des objets trouvés. C'est aujourd'hui un site touristique important et il est protégé au sein du site du patrimoine mondial Paysage agricole du sud d'Öland. Références (sv) « Om Eketorp », sur Eketorp Voir aussi Gråborg Château de Borgholm Portail de la Suède Portail de l’archéologie Portail du patrimoine mondial
Eketorp

Eketorp is een klein dorpje op het eiland Öland, in het natuurgebied Stora Alvaret. De plaats ligt ongeveer 15 km vanuit het zuidelijkste punt van het eiland. Het behoort tot de gemeente Mörbylånga. Eketorp staat bekend om het ringvormige fort uit de ijzertijd. Het werd in de jaren 60 en 70 opgegraven en vervolgens gedeeltelijk herbouwd. In 1984 werd in het fort een openluchtmuseum geopend, dat jaarlijks circa 50.000 bezoekers trekt.
Eketorp

Eketorp – stanowisko archeologiczne w Szwecji, na Olandii, w okręgu Gräsgård. Eketorp otaczał mur zewnętrzny, który został zbudowany z wapiennych bloków o szerokości 5–6 m oraz wysokości szacowanej na 4,5 m i powierzchni ok. 5300 m². Eketorp stwierdza 3 główne fazy zasiedlenia grodziska datowane na: Eketorp I - IV wiek n.e., Eketorp II - początek V do połowy VII wieku, Eketorp III - XI wiek do połowy XIII wieku. W III fazie rozwoju z zewnątrz dobudowano jeszcze jedną linię obronną. Eketorp wyróżnia zabudowanie wnętrza budynkami promieniście rozchodzącymi się od linii murów, środek pozostawał w fazach I oraz III jako niezabudowany. Budynki przeznaczone dla ludzi oraz bydła zostały wykonane z wapiennych bloków, a w III fazie z drewna. Eketorp I-II uznaje się za osiedle lokalnej społeczności, które zostały wzniesione w celach obronnych. Eketorp III wyróżnia specyficzny typ zabudowy, który został zrealizowany według określonego wcześniej planu. Zwraca się tutaj szczególną uwagę na podział funkcjonalny wnętrza.
Eketorp

Eketorp ( PRONÚNCIA) – conhecido em sueco como Eketorps borg (literalmente Forte de Eketorp) - é um forte circular, com uma muralha de uns 75 m de extensão e uns 5 m de altura, localizado na planície estépica de Stora Alvaret, no sul da ilha sueca da Olândia, a 50 km da cidade de Färjestaden. A sua construção data de 300-400 d.C., em plena Idade do Ferro. Foi habitado em 400-700 (Idade do Ferro), abandonado em seguida por motivos desconhecidos, e novamente ocupado e ampliado em 1000-1300 (Idade Média), para ser em seguida definitivamente deixado ao abandono. Foi reconstruído no século XX pela Autoridade Nacional da Herança Cultural (Riksantikvarieämbetet), sendo hoje em dia utilizado para mostrar técnicas artesanais do dia-a-dia da época medieval, assim como palco de encenação de batalhas medievais. Galeria Referências Ver também Idade do Ferro na Suécia Ligações externas Página oficial de Eketorp Facebook - Eketorps borg
Eketorps borg

Eketorps borg är en fornborg från järnåldern belägen på Stora alvaret i Gräsgårds socken på sydöstra Öland. Borgen byggdes ut avsevärt på 400-talet och har genom tiderna haft växlande funktioner; från tidigare defensiv ringborg till förläggning för en kavallerigarnison. Under 1900-talet rekonstruerades Eketorp av Riksantikvarieämbetet under ledning av professor Mårten Stenberger och arkitekt Nils Arne Rosén. Platsen har använts för att visa medeltida hantverk och tekniker och har också använts för att iscensätta medeltida slag. Eketorps borg är det enda av 15 kända förhistoriska försvarsverk på Öland som har blivit fullständigt utgrävt. Bara vid Eketorp hittades 27 000 olika föremål. Södra Ölands odlingslandskap klassades 2000 som världsarv av Unesco. Historik Eketorp uppfördes av den ursprungliga järnåldersbefolkningen runt år 300 e.Kr. under en period då de bosatta hade nära band till Romarriket. En teori är att ringborgar vid den här tiden var en religiös-, fest- eller tingsplats. Samtidigt skyddade befästningen lokalbefolkningen när fiender invaderade. Det första försvarsverket mätte cirka 57 meter i omkrets. Kalksten användes; stenarna staplades på varandra. Bruk eller annat bindmedel användes inte. På 400-talet utökades cirkeln till cirka 80 meter i diameter. Från den här tiden har man hittat 52 celler, eller mindre strukturer inom anläggningen. Vissa låg mitt i borgen och andra var inbyggda i ringmuren. Under senare delen av 600-talet övergavs borgen. Orsaken är inte känd. Borgen förblev oanvänd till tidigt 1000-tal, då den byggdes upp på nytt. Den gamla strukturen användes, med undantag för att vissa av de inre strukturerna som tidigare var i sten ersattes med timmerkonstruktioner. Dessutom restes en andra försvarsmur. Enligt arkeologer som bott i Eketorp under vinterförhållanden, kan husen uppvärmas till 25 grader genom att med ved elda i befintliga enkla eldstäder med rökavlopp i gavelspetsarna.[källa behövs] Eketorps konstruktion brukar delas in i tre olika faser: Eketorp I (300–400 e Kr) Eketorp II (400–650 e Kr) Eketorp III (1170–1240 e Kr). Idag är borgen öppen för turister och ett museum inuti borgen visar föremål och en utställning om Ölands 15 fornborgar. Sommartid finns aktiviteter som pilbågsskytte, brödbakning och pyssel av olika slag. I Barnens museum kan barnen lära sig mer om järnåldern och även prova järnålderskläder. Galleri Källor Externa länkar Artikel om rekonstruktionen av Eketorps borg Officiell hemsida Wikimedia Commons har media som rör Eketorps borg.
Борбю (крепост)

Борбю бори (на шведски: Bårby borg) е кръгова крепост, разположена на много близо до село Борбю (на шведски: Bårby), в западната и централна част на шведския остров Йоланд в рамките на община Мьорбюлонга, лен Калмар. Това е една от деветнадесетте крепости от подобен тип, открити на острова. Крепостта „Борбю“ представлява кръгово укрепление с изградена защитна стена. Диаметъра на фортификационното съоръжение е 150 m. Вътрешността на крепостта е била населена, а част от земята е била култивирана. Вижте също Екеторп Гробори Исманторп 56.502222, 16.425278
Burg von Bårby

Die Burg von Bårby (schwedisch Bårby borg) ist eine vorzeitliche Burg auf der schwedischen Insel Öland. Sie ist die einzige ihrer Art auf Öland, die einen natürlichen Steilhang als Teil der Umfriedung nutzte. Sie liegt etwa einen halben Kilometer südlich von Södra Barby in der Gemeinde Mörbylånga, im Südteil der Insel. Aufbau Die Burg besteht aus einem Wall in Form eines Halbkreises, der am Rande eines Plateaus Schutz nach Osten bietet. Der Durchmesser beträgt bis zu 150,0 Meter. Das Innere der Burg wurde in früheren Zeiten urbar gemacht. Funde legen klar, dass die Burg zwei Bebauungsperioden hatte, in der späten Eisenzeit sowie im Mittelalter (wie auch Eketorp und Gråborg). Die Burg wird umgeben von mehreren Grabhügeln, Steinsetzungen und Menhiren. Südlich der Burg liegt eine große Röse. Bedeutung Die Bedeutung als Befestigung oder Fluchtburg haben Anlagen in ganz Europa erhalten, deren Merkmal die runde Form und eine wie immer gestaltete Abgrenzung vom Umraum ist. Die Fornborgen Schwedens kommen nur im Gebiet der heidnischen Svear vor und zwar in solch einer Zahl, dass ihre fortifikative Einstufung unhaltbar ist. Manche dieser Anlagen sind winzig klein und waren bereits strategisch nicht haltbar (Wassermangel). Siehe auch Burgen auf Öland Literatur Markus Forslund: Natur och kultur på Öland. Länsstyrelsen Kalmar län, Halmstad 2001, ISBN 91-973802-4-5, S. 343 f. Weblinks Burg von Bårby – Eintrag in der Datenbank „Fornsök“ des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Ölands fornborgar (PDF; 1,3 MB)
Bårby borg

Bårby borg är en fornborg på södra Öland. Bårby borg ligger strax söder om Bårby by i Mörbylånga socken. Det är den enda av öns fornborgar som utnyttjar en naturlig bergbrant. Borgen består av en halvcirkelformad stenvall som går fram till landborgskanten. Borgens diameter är 150 meter. Borgens inre område har varit uppodlat. Fynd visar att borgen har bebyggts under två perioder, dels under folkvandringstiden och senare under medeltiden, liksom två av Ölands andra fornborgar, Eketorp och Gråborg. Borgens syfte var bland annat Ölands försvar mot pirater från Baltikum. Den var i bruk fram till 1600-talet. Vid utgrävningar hittades föremål som dräktspännen, knivar, kammar och lerkärl. Betydande är fyndet av ett guldmynt som präglades åt den bysantiska kejsaren Justinus I som regerade mellan 518 och 527. Referenser