NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кафедральний собор Скари

Кафедральний собор Скари (швед. Skara domkyrka) — собор, розташований у місті Скара. Головна церква єпархії Скари, споруджена в XI ст. Історія Єпископство Скари є найдавнішим у Швеції й було засноване 1014 року за Улофа Шетконунга. Спочатку собор, ймовірно, був дерев'яним, однак пізніше був перебудований в романському стилі з каменю та освячений 1150 року. Від того часу збереглася частина скульптурного оздоблення. У XIII ст. в соборі було зведено хори в ранньоготичному стилі. У XIV сторіччі почалася перебудова головного приміщення церкви, під час якої його центральна частина виросла вгору й набула пізньоготичних рис. Собор неодноразово горів. Пожежі в ньому відбувалися в кінці XIV ст., в 1566 та 1719 роках. Південне крило храму прикрашає фронтон у стилі бароко, що датуються 1764–1765 роками. У 1886–1894 роках було проведено широкомасштабну реставрацію собору. Одночасно він був цілком перебудований в готичному стилі. Роботи проводилися за кресленнями архітектора Гельго Зетерваля. Нову реставрацію собору було проведено в 1947–1949 роки під керівництвом Івара Тенгбума, під час якої було виявлено крипту XII століття, що загалом добре збереглася. 1999 року було знову проведено реставраціні роботи. Галерея Література Nationalencyklopedin. Ragnar Sigsjö, Skara domkyrka. Kort historik och vägledning, Svä rd & S ​​] öner Tryckeri AB, Falköping 1986 Примітки Посилання Antiqvarisk tidskrift för Sverige, femtonde delen, nr 2, sid 1-112, handlar om Skara domkyrka. [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Rönnskärsverken

Rönnskärsverken i Skelleftehamn i Skellefteå kommune er Sveriges eneste smelteværk til fremstilling af grundmetaller, og verdensledende indenfor genbrug af elektronikskrot. Smelteværket på Rönnskär blev påbegyndt opført 1928 af Boliden AB og stod færdigt i 1930. Hovedproduktionen består af kobber, zinkklinker, bly og ædelmetaller med svovlsyre son biprodukt. På Rönnskär udvindes også metaller af elektronikskrot og andet sekundært materiale. Rönnskärsverkets årlige produktion udgøres af 130.000 tons kobber, 42.000 bly og 40.000 tons zinkklinker. Smelteværket benytter blandt andet kaldoprocessen for at smelte materiale. I 2010 blev smelteværket udbygget for cirka 1,3 milliarder svenske kronor, hvilket gjorde det til verdensledende indenfor genbrug af elektronisk affald med en kapacitet på 120.000 tons elektronikskrot årligt. Kildehenvisninger Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside Arkiveret 21. februar 2015 hos Wayback Machine (svensk)
Rönnskär

Rönnskär (Boliden Rönnskär) is a metallurgic plant located in Skelleftehamn, Sweden. The factory does extraction of copper, zinc and lead, and produces important quantities of sulfuric acid, silver and gold when extracted as joint products. Since 2012, electronic waste recycling has become a major activity of the factory. Launched in 1930 as Rönnskärsverken, Rönnskär is Boliden AB's main production site. History Gold discovered around Boliden in 1925 and important mineral deposits in Skellefteå accelerated the region's industrial growth. Minerals in Boliden contained high levels of arsenic, so in 1927 it became a priority for the country to develop its own extraction capacities of its own minerals. The main production site was created by unifying the Hamnskär and Rönnskär islands, and joining them to the main land. Construction of the factory, with its 128-meter chimney, started in 1928. The foundry started operations in January 1930. Production was essentially focused on pure copper ingots. The extraction factory of precious metals was constructed once gold and silver were found in high quantities in the extracted copper.During the 1930s, reverberatory furnaces, converting smelters and electrolysis installations were added to the complex. The sulfuric acid factory was built in 1942. Zinc recycling activities were developed during the 1960s. In 1976, Rönnskär inaugurated the world's first Kaldo converter built for lead extraction. Recycling of metals from electronic waste started in the 1980s. From 1998 to 2000, the capacity of the factory's copper smelter and refinery was doubled to reach a production volume of 230K t/y. In 2012, Boliden launched an expansion program of its electronic scrap recycling to triple its capacity to 120,000 mt/y.In 2021, Boliden launched the construction of a leaching plant and underground residual repository, becoming the first copper smelter worldwide to have its own long-term waste disposal onsite. In 2024, Boliden received 88 million euros from EU's program Just Transition Fund to reduce the carbon dioxide emissions of its smelter, the latter causing 80% of the industrial pollution in the region. Incidents On 13 June 2023, a massive fire broke out in the electrolysis plant. 190 people were laid off after the fire, and the damage was estimated to take years to repair. This came after it was announced that a new electrolysis factory would be built on site. The casualties from the incident were completely covered by the plant's insurer. Further reading Sundström, O. A. (June 1969), "The Slag Fuming Plant at the Rönnskär Works of the Boliden Aktiebolag, Skelleftehamn, Sweden", JOM, 21 (6): 15–21, Bibcode:1969JOM....21f..15S, doi:10.1007/BF03378886 Wall, S.; Taube, A.; Sandström, A. (1991). "The Rönnskär case. An epidemiological study of mortality and cancer incidence among Swedish smelter workers". Acta Oncologica. 30 Suppl 3. Acta Oncol.: 1–95. PMID 1814372. References
Rönnskärsverken

Rönnskärsverken i Skelleftehamn, Skellefteå kommun är Sveriges enda smältverk för framställning av basmetaller, och arbetar med återvinning av elektronikskrot. Smältverket på Rönnskär började byggas av Boliden AB 1928 och stod färdigt två år senare 1930. Huvudprodukterna är koppar, zinkklinker, bly och ädelmetaller med svavelsyra som en biprodukt. På Rönnskär framställs även metaller ur elektronikskrot och andra sekundärmaterial. Smältverkets producerade 190 000 ton koppar år 2010. Vid Rönnskärsverken används bland annat kaldoteknik för att smälta material. År 2010 genomfördes en utbyggnad för ca 1,3 miljarder kronor av Rönnskärsverken, vilket gjorde smältverket världsledande inom återvinning av elektroniskt avfall med en kapacitet på 120 000 ton elektronikskrot per år. Elektrolysverket på området brann ner i juni 2023. Samhället Skelleftehamn grundades som brukssamhälle i och med byggandet av smältverket på Rönnskär. I populärkulturen Anläggningen var förr känd för en mycket dålig arbetsmiljö, i vilken personalen exponerades för bland annat arsenik. Detta tas upp i "Rönnskärsvisan" av Bernt Olofsson, vilken utgavs på skiva 1980 av Gunnar Enqvist och inleds "Här på Rönnskär jobbar jag – andas gas och gift var dag". Arbetsmiljön har dock förbättrats avsevärt sedan dess, men den är fortfarande väldigt ohälsosam. Källor Externa länkar Foto på Rönnskär Bolidens investerar 5,2 miljarder kronor i Aitikgruvan i Boliden. (SVT, 2006)
Klippans kapell

Klippans kapell är ett kapell i samhället Klippan i Klippans kommun. Det tillhör Klippans församling i Lunds stift. Historik I en stadsplan för Klippan från år 1915 finns en kyrka inritad i den nuvarande stadsparken. År 1932 inköptes mark till en kyrkogård och länsarkitekt Nils A. Blanck fick i uppdrag att göra ritningar till kapell och kyrkogård. Kapellet uppfördes år 1935 och i januari 1936 genomfördes avsyning med kyrkoråd, entreprenörer och arkitekt. Kapellet användes även för gudstjänster innan Sankt Petri kyrka tillkom år 1966. Kapellet Kapellet har en stomme av tegel och består av ett långhus med nordsydlig orientering. Vid södra kortsidan finns ingången och ett kyrktorn som är bredare än långhuset. Koret finns vid norra kortsidan. Väggarna är slamputsade och vitmålade. Långhuset och tornet har sadeltak täckta med röda enkupiga tegelpannor. Grunden och källarmurarna är av betong. Under en del av kapellet finns ett bårhus som nås med trappa och hiss vid norra gaveln. Inventarier I kapellets kor hänger en gobeläng som är vävd 1987 av Lisa Fajersson och som visar närbelägna kyrkor. Orgeln är en digitalorgel av märket Viscount. Kyrkklockan är gjuten 1935 av M & O Ohlssons klockgjuteri i Ystad. Kapellet hade ursprungligen en predikstol men den avlägsnades år 1984. Kyrkogården Kyrkogården är samtida med kapellet och är anlagd efter ritningar av kapellets arkitekt Nils A. Blanck. Nordväst om kapellet intill kyrkogårdens stenmur finns en ekonomibyggnad som är uppförd år 1959 och tillbyggd år 1978. En minneslund har tillkommit år 1980. Bildgalleri Referenser Bebyggelseregistrets byggnadspresentation kyrkoguiden.se Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Externa länkar Klippans pastorat Wikimedia Commons har media som rör Klippans kapell.
Biomedicum, Karolinska Institutet

Biomedicum är en laboratoriebyggnad för medicinsk forskning för Karolinska Institutet belägen vid Solnavägen 9 i Solna kommun. Anläggningen färdigställdes 2018 efter ritningar av Berg Arkitektkontor/Arkitektfirmaet C.F. Møller och utnämndes till Årets Bygge 2019. Biomedicum är ett av Europas största laboratorier med en bruttoarea om drygt 82 000 kvadratmeter (BTA) fördelade på elva plan. Byggnad Byggherre var Akademiska hus som anlitade C. F. Møller / Berg Arkitektkontor att formge huset. Arkitektkontoret var vinnare i en arkitekttävling år 2010. För interiörens gestaltning stod Nyréns Arkitektkontor. Byggentreprenör var Skanska och enda hyresgäst är Karolinska Institutet. Byggarbetena började år 2013 och invigningen skedde den 30 november 2018. Huset ligger inom Campus Solna och placerades på en delvis obebyggd tomt vid Solnavägen mellan Aula Medica och Widerströmska huset. Biomedicum har en direktförbindelse till Bioclinicum, den kliniska forskningsavdelningen på nybyggda Nya Karolinska Solna, genom en glasad förbindelsegång över Solnavägen. Komplexet består av fyra byggnadsvolymer benämnda A, B, C och D. De grupperar sig kring en klimatskyddad centralhall, kallad Atrium som får dagsljus via ett 40-tal cirkelrunda ljusinsläpp i taket. Under centralhallen ligger husdel E. I källaren finns ett parkeringsgarage. Varje huskropp är vinklad utåt för att dela upp de långa fasaderna som består av omkring 1 500 grönskimrande glaspartier. Även glaspartierna är vinklade vilket ger byggnaden ett intressant och livfullt yttre. Glasfronten hänger liksom en gardin utanför själva fasaden. Fönstren är inte öppningsbara. Byggnadens bjälklag består av platsgjuten respektive prefabricerad betong som bärs upp av balkar och pelare. Byggkostnaden var omkring två miljarder kronor. Verksamhet I Biomedicum finns cirka 1 600 platser för forskare och annan personal fördelade på fem institutioner: Institutionen för mikrobiologi, tumör- och cellbiologi (MTC) Institutionen för medicinsk biokemi och biofysik (MBB) Institutionen för fysiologi och farmakologi (FyFa) Institutionen för neurovetenskap (Neuro) Institutionen för cell- och molekylärbiologi (CMB Bilder Se även Biomedicum, Helsingfors, invigd 2001. Karolinska Institutets aula, granne till Biomedicum som utsågs till "Årets Bygge 2014". Referenser Noter Källor Akademiska hus: Biomedicum. Skanska: Biomedicum. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Biomedicum, Karolinska Institutet.
Widerströmska huset

Widerströmska huset är en byggnad på Campus Solna i hörnet Tomtebodavägen / Solnavägen i Solna kommun. Huset ägs av Akademiska Hus och invigdes i januari 2013. Husets arkitekt, KOD Arkitekter, prisbelönades ”för en fint och omsorgsfullt projekterad byggnad för kontor och undervisning…”. Bakgrund På platsen, en del av fastigheten Haga 4:35, fanns förut en byggrätt för ett parkeringshus. En ny detaljplan vann laga kraft i januari 2013. Detaljplanens syfte var att möjliggöra byggandet av ett kontorshus inom Karolinska Institutets område. Kontorsbyggnaden skulle innehålla kontor samt undervisningslokaler för institutioner med inriktning främst på folkhälsa. Den planerade byggnaden kallades till en början "Folkhälsohuset" men fick sedan namnet "Widerströmska huset" efter Karolina Widerström som var Sveriges första kvinnliga läkare. Byggnadsbeskrivning Byggnadens tomt ligger på Campus Solna i hörnet Tomtebodagatan / Solnavägen där byggherren, Akademiska Hus beslöt att låta uppföra en byggnad för bland annat folkhälsoarbete och utbildning. Arkitektuppdraget gick till KOD Arkitekter som ritade två huskroppar i olika höjd vilka bland annat rymmer en hörsal, föreläsningssalar, mötesrum och omkring 500 kontorsplatser. Husets nedersta två våningar är glasade så att förbipasserande kan följa verksamheten utifrån. Fasaderna i övrigt består av bröstningsband av prefabricerade betongelement med ingjutna, mönsterlagda röda tegelstenar. Man ville därmed anknyta till de äldre byggnaderna inom Campus Solna som till stor del består av röda tegelbyggnader. Från avstånd ger fasaderna med sina tegelbröstningar och fönsterband intrycket av en mönsterstickad kofta vilket gav huset smeknamnet ”lusekoftan”. Den högre husdelen har tio våningar och korresponderar med de nya byggnaderna längs Solnavägen, medan den lägre husdelen med sju våningar längs Tomtebodagatan ansluter till den befintliga bebyggelsens volymer. Entrén är gemensam för båda husdelarna och ligger i inre vinkeln vid Tomtebodagatan / Solnavägen. I foajén dominerar stora obehandlade betongytor samt utsmyckning i betong, som kontrasterar mot gulfärgade handledare, dörrar och golv samt svarta tak. Byggstart var i mars 2011 och inflyttning skedde i januari 2013. Lokalytan är omkring 15 000 m². Hyresgäster är Karolinska Institutet, Stockholms läns landsting och Folkhälsomyndigheten. Den senare har sitt ordinarie kontor intill som kan nås via en klimatskyddad gångbrygga på våning sex. Betongpris År 2013 belönades KOD Arkitekter med priset ”Årets Betongarkitekt” som utges av facktidskriften Betong. Juryns motivation löd: Bilder Referenser Noter Källor Akademiska hus: Widerströmska huset. Karolinska Institutet: Widerströmska huset. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Widerströmska huset.
Mono (byggnad)

Mono kallas ett flerbostadshus vid Maria Bangata 2B på Södermalm i Stockholm. Byggnaden ritades av arkitektkontoret Koncept Stockholm och nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2019. Bakgrund Byggnadens namn ”Mono” inspirerades av kvarteret Tobaksmonopolet där huset är beläget. På fastigheten lät Svenska Tobaks AB mellan 1917 och 1939 uppföra fabriks- och kontorslokaler för sin verksamhet. För utformningen stod bland andra arkitekterna Ivar Tengbom och Eskil Sundahl. Tillverkningen av tobaksvaror lades ned 1965. Byggnaderna är bevarade och har efterhand fått nya funktioner. Idag är större delen av kvarteret kulturminnesskyddat. Stadsmuseet i Stockholm grönmärkte bebyggelsen vilket innebär att den bedömts vara särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Inom den nybildade fastigheten Tobaksmonopolet 9 föreslogs några större förändringar, bland annat ett nytt bostadshus. Det nya bostadshuset ”Mono” ersatte den något lägre portalbyggnaden mellan före detta tobaksmagasinet och före detta tobaksfabriken. Byggnadsbeskrivning En ny detaljplan vann laga kraft i december 2014. Därefter revs den gamla portalbyggnaden. Byggherre för nya ”Mono” var Glommen & Lindberg som anlitade arkitektkontoret Koncept Stockholm att utforma den nya byggnaden. Gestaltningen av det nya bostadshuset skulle enligt detaljplanen skilja sig från befintliga byggnader så att det tydligt framgår att det är ett tillägg i den äldre fabriksmiljön. Koncept ritade en kubisk byggnad i sex våningar. Fasaderna gestaltades i fasetterad, obehandlad betong med sammanhängande balkonger mot gatan och gården samt franska balkonger på sidorna. Samtliga balkongfronter utfördes glasade i klarglas. I höjd med bottenvåningen kläddes fasaderna med brunlaserade träpartier. I bottenplan finns restaurang med plats för uteserveringar på båda sidor om huset och på taket ligger en takterrass. I den nya anläggningen ryms 59 lägenheter med storlekar mellan 1 r.o.k. och 3 r.o.k. (23 - 74 m²). Nominering till Årets Stockholmsbyggnad 2019 Tillsammans med nio andra finalister nominerades Mono till den årliga arkitekturtävlingen Årets Stockholmsbyggnad 2019. Juryns kommentar lyder: Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Mono (byggnad).
Церковь Казанской иконы Божией Матери (Вестерос)

Церковь Казанской иконы Божией Матери (швед. Heliga Guds moderns av Kazan rysk-ortodoxa kyrka) — храм Русской православной церкви в городе Вестерос в Швеции. Относится к благочинию Патриарших приходов в Швеции. История 7 мая 2003 года Священный синод Русской православной церкви постановил принять новообразованный приход в честь Казанской иконы Божией Матери в Вестеросе в юрисдикцию Московского патриархата. Община первоначально не имела собственного храма, службы проводились в арендованном у Церкви Швеции помещении. О планах строительства приходской церкви сообщалось ещё в 2012 году. Разрешение на её возведение, несмотря на предупреждения со стороны Полиции безопасности Швеции, было получено в 2017 году. Само же строительство храма началось в 2019 году. Его стоимость составила 35 миллионов шведских крон (около 3,1 миллиона евро). 4 ноября 2023 года в день Казанской иконы Божией Матери новопостроенную церковь освятил председатель Отдела внешних церковных связей Московского патриархата митрополит Волоколамский Антоний (Севрюк). Храм выполнен в традициях русского православного деревянного зодчества. Его высота — 22 метра. Рядом с ним построен приходской дом, в котором предусмотрено размещение трапезной, библиотеки и воскресной школы. Православная церковь расположена всего в нескольких сотнях метров от местного аэропорта. Эксперт Шведского университета обороны Маркус Йоранссон заявил, что она представляет собой «потенциальный опорный пункт, который можно использовать для сбора информации как об аэропорте Вестерос, так и о промышленной сфере в виде крупных энергетических компаний». По его словам, во время учений вооружённые силы Швеции «находятся под вероятным наблюдением церкви». Примечания Литература Charlie Duxbury. New Russian church raises suspicions in Swedish town (англ.). Politico (11 ноября 2024). Дата обращения: 11 августа 2025. Louise Nordstrom, Sébastian Seibt. The church by the airport: Inside Russia’s suspected spy activities in Sweden (англ.). France 24 (4 июля 2025). Дата обращения: 11 августа 2025. Patrik Oksanen. Sweden: The atomic church with the crooked priest // Tracking the Russian Hybrid Warfare - Cases from Nordic-Baltic countries / Minna Ålander & Patrik Oksanen (eds). — 2024. — 39 p.
Heliga Guds moderns av Kazan rysk-ortodoxa kyrka, Västerås

Heliga Guds moderns av Kazan rysk-ortodoxa kyrka är en rysk-ortodox kyrkobyggnad, belägen i Västerås i Västmanland. Kyrkans församling tillhör Rysk-ortodoxa kyrkan i Sverige. Historik Den ligger 600 meter från Västerås flygplats, är finansierad av det ryska statliga atomkraftsbolaget Rosatom. Kyrkan invigdes år 2023. Bilder Se även Rysk-ortodoxa kyrkan utanför Ryssland Östortodoxa kyrkor Östortodoxa kyrkan i Sverige Källor Externa länkar Webbplats: Приход во имя Казанской иконы Божией Матери в Вестеросе | Heliga Gudsmoderns av Kazan församling i VästeråsПриход во имя Казанской иконы Божией Матери в Вестеросе | Heliga Gudsmoderns av Kazan församling i Västerås (cerkov.ru)
Anstalten Gävle

Anstalten Gävle är en sluten kriminalvårdsanstalt belägen i Södra Bomhus i Gävle. Anstalten har 64 ordinarie platser i säkerhetsklass 2+. Anstalten består av två behandlingsavdelningar. Historia Anstalten Gävle byggdes 1986 för att ersätta det då gamla länscellfängelset i Gävle. Referenser Externa länkar Anstalten Gävle – Kriminalvården Häktet Bomhus – Kriminalvården
Anstalten Täby

Anstalten Täby är en anstalt i säkerhetsklass 2, med 6 platser av säkerhetsklass 3, och ligger i Täby norr om Stockholm. Anläggningen byggdes 1984 och har 44 slutna platser. Anstaltsplatser för barn och ungdomar I september 2023 fick Kriminalvården i uppdrag av regeringen att förbereda inrättandet av särskilda enheter för unga i åldern 15–17 år. I januari 2025 fattade Kriminalvården ett inriktningsbeslut om vilka anstalter skulle kunna bli aktuella för framtida barn- och ungdomsavdelningar, där anstalten Täby nämndes som en av åtta planerade platser. Referenser
Sthlm 01

Sthlm 01 est un immeuble de bureaux dans le quartier de Södra Hammarbyhamnen à Stockholm en Suède. Situation Sthlm 01 est un immeuble de bureaux situé à proximité immédiate de Gullmarsplan à Mårtensdal, dans Hammarby Sjöstad. Le bâtiment compte 27 étages et a été achevé en 2020. Architecture Au coin de Hammarbybacken (sv) et de Hammarby allé, un immeuble de bureaux de grande hauteur de 27 étages et 102 mètres de hauteur a été construit et un immeuble de bureaux plus bas a été construit le long de Hammarbybacken. L'architecte est Sauerbruch Hutton avec Byrån för Arkitektur och Urbanism, le maître d'ouvrage est Skanska, le constructeur des parties métalliques est Staticus. Le plan du bâtiment de grande hauteur a la forme d'un trident. La géométrie inhabituelle du bâtiment dépend d'un certain nombre de conditions locales, par exemple d'un terrain limité qui peut ainsi être utilisé au maximum. La charpente est constituée d'éléments en béton avec un noyau en béton coulé sur place. Le noyau a un plan hexagonal et contient trois ascenseurs et deux cages d'escalier. Les façades sont habillées d'éléments de fenêtres préfabriqués en aluminium et en verre de différentes couleurs. L'entrée principale est à Hammarbybacken, où le bâtiment compte 23 étages. Au sommet se trouvent un restaurant et un bar. Galerie Notes et références Voir aussi Liens externes Ressource relative à l'architecture : The Skyscraper Center Sthlm 01 in Stockholm Sthlm 01 Articles connexes Liste des plus hauts bâtiments du comté de Stockholm Portail de Stockholm Portail des gratte-ciel Portail du bâtiment et des travaux publics
Sthlm 01

Sthlm 01 är ett kontorshöghus i nära anslutning till Gullmarsplan i Mårtensdal i Södra Stockholm (Hammarby Sjöstad). Huset är 27 våningar högt och färdigställdes 2020. Beskrivning Sthlm 01 är en del av Skanskas kontorsprojekt Sthlm New Creative Business Spaces. Tomten ligger i området Mårtensdal och sträcker sig längs med Hammarbybacken och Hammarbyvägen. Projektet markanvisades 2011 då Skanska började bygga bostäder och kontor i Fredriksdal. Detaljplanen vann laga kraft i juli 2016. Byggstart var i januari 2017. Byggherre och entreprenör var Skanska och för den arkitektoniska utformningen svarar Byrån för Arkitektur och Urbanism (BAU) och Sauerbruch Hutton. Hela projektet omfattar sju huskroppar (Sthlm Seaside och Sthlm 01–06) med totalt 100 000 kvadratmeter kontorsyta, därav 35 000 kvadratmeter för Sthlm 01 som kommer att kosta omkring 1,3 miljarder kronor. Sthlm Seaside och Sthlm 03 är redan färdigställda och inflyttade. Arkitektur I hörnet Hammarbybacken och Hammarby allé uppfördes kontorshöghus med 27 våningar (102 meter över mark) och längs med Hammarbybacken byggdes ett lägre kontorshus. Höghusets plan är formad som en treudd med tre spetsar som växer utåt med stigande höjd och ökar i volym högre upp. Byggnadens ovanliga geometri beror på ett antal lokala förhållanden, exempelvis en begränsad tomtyta som på det viset kan nyttjas maximalt. Stommen består av betongelement med en kärna av platsgjuten betong. Kärnan har en hexagonal planform och innehåller tre hissar och två trapphus. Fasaderna kläs med prefabricerade fönsterelement av aluminium och glas i olika färger. Huvudentrén planeras mot Hammarbybacken, där huset är 23 våningar högt. En entré skall även anordnas från Hammarby allé. Högst upp finns en restaurang och skybar. En tunnelbanenedgång kommer eventuellt att byggas i anslutning till huset. Bilder från bygget Noter Källor Skanska: Sthlm 01, Stockholm. Bygga Stockholm, publicerad 5 december 2018. Planbeskrivning, detaljplan 2012-02448. Plankarta, detaljplan 2012-02448. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sthlm 01.