Malexanders kyrkogård

Malexanders kyrkogård är en kyrkogård vid Malexanders kyrka i Malexanders socken, Boxholms kommun. Kyrkan och kyrkogården ligger högt vid stranden av Sommen i samhället Malexander. Kyrkogården har en rektangulär planform i öst–västlig riktning och kyrkan är placerad i den västra delen med koret mot öster. Anläggningen har en huvudsakligen öppen karaktär med tydliga grusgångar, en trädkrans av lindar, flera äldre gravvårdar samt ett gravkor och ett gravkapell. Delar av kyrkogården har använts sedan åtminstone 1600-talet, medan andra områden har tillkommit genom senare utvidgningar. Historia Den äldre kyrkplatsen En kyrka i Malexander omnämns 1345, men dess tidiga historia är oklar. Den tros ha uppförts av trä under 1300-talet. Kyrkan brann 1587 och ersattes därefter med en ny timrad kyrka på samma plats. Kyrkogården växte fram kring träkyrkan och användes under lång tid enligt en detaljerad indelning där socknens gårdar, torp och olika sociala grupper hade särskilda begravningsområden. Kyrkogårdens indelning 1694 I Malexanders äldsta kyrkobok finns en beskrivning av kyrkogårdens indelning från Kristi himmelsfärdsdag 1694. De olika gårdarna och byarna hade då bestämda gravställen inom kyrkogården. Prästernas gravplats låg intill kyrkans södra vägg, sätesgården Bålnäs hade gravplats mitt emot kyrkodörren och de fattigas begravningsområde låg vid den västra delen av kyrkogårdens timrade omgärdning. Även tjänstefolk, torpare och klockaren hade särskilt anvisade platser. Indelningen visar hur begravningsplatsen speglade socknens geografiska och sociala organisation. Den timrade kyrkogårdsbalken Den äldre kyrkogården omgavs av ett lågt timmerplank eller en timrad balk med portar i norr och söder. På äldre avbildningar syns även en timrad byggnad i omgärdningen. Vid den norra ingången kan det ha funnits en särskild liktrappa där avlidna, som enligt äldre föreställningar inte fick bäras genom grinden, kunde föras över kyrkogårdens inhägnad. Timret från kyrkogårdsbalken återanvändes senare vid ombyggnaden av fastigheten Annelund, numera Furulund. Gravkapellen kring den gamla kyrkogården Enligt en sockenbok fanns tidigare ett mindre gravkapell i vart och ett av kyrkogårdens fyra hörn. Det Macklierska gravkapellet i sydväst uppfördes 1778 och det Gripensköld–Kinninmundtska i sydöst 1789. De två andra kapellens tillhörighet är inte känd. Kapellet i nordöst var borta 1863 och de båda västra byggnaderna revs sannolikt i samband med uppförandet av den nya kyrkan. Det Gripensköld–Kinninmundtska gravkoret är fortfarande bevarat. Den nuvarande kyrkan Under 1800-talet ökade församlingens befolkning och den gamla träkyrkan blev för liten. Ritningar till en ny kyrka beställdes av arkitekten Ernst Jacobsson och byggmästare var Johan Sundqvist. Kyrkan uppfördes i medeltidsromantisk stil och stod färdig 1881. Den fick ett rektangulärt långhus, en halvrund sakristia i öster och torn i väster. Den nya byggnaden placerades omedelbart söder om den äldre träkyrkan. Rivningen av träkyrkan Efter att den nya kyrkan färdigställts rev församlingsborna den gamla kyrkans sakristia och träbyggnaderna såldes på auktion 1882. Den äldre kyrkogårdens gränser kan fortfarande delvis avläsas genom äldre planer och genom placeringen av vissa gravvårdar och gravkoret. Kyrkbranden 1929 Den nya kyrkan skadades svårt vid en brand 1929. Endast yttermurarna kunde behållas. Arkitekten Johannes Dahl ansvarade för återuppbyggnaden, som avslutades 1931. Kyrkans yttre behölls i huvudsak, medan interiören utformades på nytt. Utvidgningen 1935 Kyrkogården utvidgades 1935. Den äldre kyrkogården omfattade framför allt delar av kvarteren A och C samt kvarteren B, G och L. Kvarteren E och F tillkom troligen redan i samband med att stenkyrkan byggdes och muren söder och sydväst om kyrkan anlades. Fotografier från 1930- och 1950-talen visar att flera av de nya områdena länge var glest belagda. Minneslunden En minneslund anlades 1994 i kyrkogårdens nordvästra del. Den placerades i kvarter A och utformades som en mindre grusad anläggning omgiven av klippta oxbärshäckar. Minnesstenen står på en liten kulle och omges av rosor och rhododendron. Läge och omgivning Malexanders kyrka ligger omkring 25 kilometer sydöst om Boxholm. En lindallé leder från landsvägen i norr fram mot kyrkan. Kyrkomiljön omfattar flera äldre byggnader med anknytning till församlingens historia, däribland Birgittagården, tiondeboden, Klockaregården och hembygdsgården Södra Sand. Birgittagården Norr om kyrkan ligger församlingshemmet Birgittagården. Byggnaden har tidigare varit flygel till gården Aspanäs, där den heliga Birgitta bodde 1314–1315. Den flyttades till kyrkplatsen under 1960-talet. Birgittagården är en timrad 1600-talsbyggnad i karolinsk stil med säteritak, faluröd locklistpanel och kraftig stengrund. Tiondeboden Intill Birgittagården står den tidigare tiondeboden, som flyttats från Ladugårdsbacke. Där låg den ursprungligen tillsammans med andra bodar och kyrkstallar. Byggnaden uppfördes 1789 och är en faluröd, timrad tvåvåningsbyggnad med brädklätt sadeltak. Klockaregården och skolorna Nordöst om kyrkan ligger Tåby klockargård från 1858. Den fungerade även som socknens första kyrkskola och användes för undervisning fram till 1930-talet. Längre norrut finns en skolbyggnad från 1929 och en yngre skola från 1950-talet. Den senare hade nyligen lagts ned vid inventeringen 2006. Södra Sand Söder om kyrkan ligger gården Södra Sand på en brant ovanför Sommen. Gården ägdes under lång tid av kyrkan och har sedan 1954 använts som hembygdsgård. Där finns ett flertal timrade byggnader med spåntak, varav tio är bevarade från tiden då gården fortfarande brukades. Prästgården Prästgården låg tidigare i Tumbo några kilometer öster om Malexander. Under 1950-talet uppfördes en ny prästgård i samhällets östra utkant. Kyrkogårdens utformning Kyrkogården är indelad i tolv kvarter, A–L. Kvarter C och J löper huvudsakligen längs kyrkogårdens yttre begränsningar. Kvarter L ligger norr om kyrkan och saknade gravvårdar vid inventeringen. Kyrkogården är öppen eftersom rygghäckar till största delen saknas och vissa områden består av gräsytor med få eller inga gravvårdar. Ett tydligt gångsystem med en öst–västlig huvudaxel förbinder kyrkan med gravkapellet. Kyrkogårdens olika karaktärer Delar av kvarter A, kvarter B och den västra delen av kvarter C har en ålderdomlig prägel med gravvårdar från 1800-talet. Kvarter J innehåller flera högre familjegravvårdar, medan övriga delar främst domineras av moderna låga och breda stenar. I kvarteren D och H finns rester av tidigare linjegravsområden. Hängbjörkarna mellan kvarteren C och D samt lindarna vid bårhuset är viktiga för kyrkogårdens visuella karaktär. Omgärdning Den västra sidan omges delvis av en kallmurad stödmur av skarpkantad gråsten. Murens höjd minskar från omkring en meter i sydväst till marknivå söder om den västra grinden. På krönet växer sibirisk ärtbuske. Norr, öster och söder omges kyrkogården huvudsakligen av häckar av samma växtslag. I norr finns även oxbär vid minneslunden och järnrör som kan vara rester av ett äldre trådstaket. I sydväst finns ytterligare en mursträckning av samma typ som den västra muren. Ingångar Västra ingången Den västra ingången har en dubbelgrind av gjutjärn med konkavt krön. Spjälorna avslutas med kors vars ändar har trebladsform. Grindstolparna är fyrkantiga och utförda av granit med markerad sockel och konkav avslutning. På varje stolpe ligger en rundad sten. Norra ingången Den norra öppningen har grindstolpar av samma typ som den västra ingången, men grindbladen är borttagna. Läget kan motsvara den norra porten i den äldre timrade kyrkogårdsbalken och kan därmed ha använts som ingång under flera århundraden. Östra ingången Den östra ingången har en dubbel gjutjärnsgrind med samma utformning som den västra. Grindstolparna är av granit med markerade socklar, konkava krön och rundade stenar som avslutning. Trädkrans och vegetation Trädkransen består huvudsakligen av lindar. Fem lindar står i väster, tio i norr och sju i söder. Vid bårhuset i öster står två lindar och ytterligare en lind finns nordväst om byggnaden. Två stora björkar i söder är sannolikt knutna till en enskild grav men ansluter visuellt till trädkransen. Sex hängbjörkar kantar en nord–sydlig gång öster om kyrkan. Låga rygghäckar av oxbär förekommer på några platser. Gångsystem Kyrkogården har ett tydligt och till stora delar välbevarat gångsystem med gångar belagda med krossgrus. Huvudaxeln löper från kyrkan österut till bårhuset. En diagonal gång norr om kyrkan syns redan på ett fotografi från 1935. Gångarna omger kvarteren, skiljer familjegravar från inre gravområden och gör kyrkogårdens äldre utsträckning och senare utvidgningar tydliga. Gravvårdar och gravtradition Den äldsta gravvården är en sprucken kalkstenshäll från 1770. Intill kyrkan ligger två kalkstensvårdar från 1777 och 1802. Därutöver finns kalkstensvårdar från 1800-talet och det tidiga 1900-talet samt en marmorvård från 1838. En kalkstensvård har en så kallad Thorvaldsenmedaljong. Bland övriga gravvårdstyper finns åtta gjutjärnsvårdar, en obelisk, ett avbrutet livsträd och två bautastenar. Omgärdade gravar Tio gravar har någon form av omgärdning. En omges av ett gjutjärnsstaket och nio av stenramar. Åtta är täckta med sand eller grus och två är gräsbevuxna. De omgärdade gravarna representerar ett gravskick som var vanligt från senare delen av 1800-talet till mitten av 1900-talet. Den allmänna linjen Rester av den allmänna linjen finns framför allt i kvarteren D och H och möjligen även i den västra delen av kvarter A. I dessa områden placerades enklare gravar i kronologisk ordning efter dödsfallen, medan större familjegravar låg längs kvarterens ytterkanter. Gravskicket blev under 1800-talet främst förknippat med personer som inte köpte en egen familjegrav. Kvarter Kvarter A Kvarter A ligger i kyrkogårdens nordvästra del och har en triangulär form som skapas av grusgången mellan den västra och den norra ingången. Området är öppet och innehåller enkla gravrader utan rygghäckar. Minneslunden ligger i den norra delen och i nordöst finns flera äldre gravvårdar från slutet av 1800-talet. Gravvårdar i kvarter A Gravläggningarna i kvarteret börjar 1868. I väster finns några mindre vårdar som kan tillhöra den allmänna linjen. Där finns även en familjegrav omgiven av ett gråmålat gjutjärnsstaket och en gravvård i form av en obelisk. Familjegraven och obelisken är exempel på mer påkostade gravanläggningar. Kvarter B Kvarter B ligger norr om kyrkan och har en tydligt ålderdomlig karaktär. Där finns fem gravvårdar av gjutjärn, varav tre är kors och två utformade som nygotiska portaler. De är daterade mellan 1845 och 1885. I kvarteret ligger även den spruckna kalkstenshällen från 1770 och ett avbrutet livsträd utformat som en stubbe. Kvarter C Kvarter C omger kvarter D i väster, norr och öster. Den västra delen präglas av äldre gravvårdar och en rad kraftiga hängbjörkar, medan den norra och östra delen främst innehåller yngre låga och breda gravstenar. Enstaka mer påkostade familjegravar står längs den äldre kyrkogårdens yttre begränsning. Gravvårdar i kvarter C I kvarteret finns tre gjutjärnsvårdar i portalform från perioden 1883–1890. Där finns även två kalkstensvårdar, en från 1860 och en från 1874. Den senare är försedd med en Thorvaldsenmedaljong. Gravvårdarna hör till kyrkogårdens mest värdefulla äldre monument. Kvarter D Kvarter D ligger i kyrkogårdens nordöstra del och omges på tre sidor av kvarter C. Kvarterets ytterkanter innehåller enkla gravrader, medan den inre delen består av två dubbla rader med gravvårdarna rygg mot rygg. Gravläggningarna börjar 1938 och många av vårdarna i mitten är från 1940-talet. Linjegravarna i kvarter D Gravkartan visar större gravplatser längs ytterkanterna och enkelgravar i den centrala delen. Kvarteret har därför sannolikt haft familjegravar i ytterområdena och en allmän linje i mitten. De små gravvårdarna från 1930- och 1940-talen gör den äldre sociala och rumsliga strukturen fortfarande avläsbar. Kvarter E Kvarter E ligger söder om kyrkan och har en öppen karaktär med glest placerade gravvårdar. En rad gravar följer kvarterets ytterkanter och enstaka gravar står i nord–sydliga rader i det inre. Gravläggningarna börjar 1898. I den västra delen finns en grusgrav och en tidigare grusgrav. Kvarter F Kvarter F ligger söder om kyrkan, mellan kvarteren E och G. Området har en öppen karaktär men omges i väster, söder och öster av en låg oxbärshäck med gravar på båda sidor. I kvarterets mitt finns två enkla gravrader. Gravläggningarna är främst från 1946 och framåt. Grusgraven i kvarter F I kvarterets sydöstra del finns en sand- eller grusgrav omgiven av stenram. Gravtypen är representativ för första hälften av 1900-talet och har ett högt kulturhistoriskt värde eftersom många liknande gravanläggningar har tagits bort från länets kyrkogårdar. Kvarter G Kvarter G ligger sydöst om kyrkan och är ett mindre område med flera omgärdade grusgravar och några högresta gravvårdar. Det Gripensköld–Kinninmundtska gravkoret ligger inom kvarteret. Fyra gravar omges av stenramar och bland gravvårdarna finns en marmorsten från 1838 och en kalkstensvård från 1861. Kvarter H, I och K Kvarteren H, I och K ligger på kyrkogårdens sydöstra del. Kvarter H är det största och har en öppen karaktär med familjegravar i ytterkanterna och sannolika linjegravar i den inre delen. Där finns två stenramsomgärdade grusgravar och relativt små vårdar från 1920- och 1930-talen. Kvarter I innehåller låga och breda gravvårdar från 1963 och framåt, medan kvarter K är avsett för urngravar och endast hade två gravsättningar vid inventeringen. Kvarter J Kvarter J består av en rad gravplatser längs kyrkogårdens södra och sydvästra begränsning. Området har tydlig karaktär av familjegravar och skiljs från resten av kyrkogården genom en grusgång. Gravläggningarna börjar 1898 och omfattar både högresta gravvårdar och lägre stenar från 1940- och 1950-talen. Bautastenen i kvarter J I kvarteret finns en stor gräsbevuxen stenramsgrav med en hög gravvård av bautastenstyp. Gravplatsen representerar en påkostad familjegrav och har ett särskilt kulturhistoriskt värde genom sin storlek, utformning och placering längs kyrkogårdens ytterkant. Gravkoret Det Gripensköld–Kinninmundtska gravkoret ligger öster om kyrkan och uppfördes 1789. Byggnaden står på en sockel av gråsten och har vitputsade fasader. Topptaket är täckt med kyrkspån och kröns av en förgylld kula och ett kors. I väster finns en korgbågig portal med en tjärad dörr vars panel är lagd i fiskbensmönster. Gravkoret visar kontinuiteten mellan den äldre träkyrkan och den nuvarande kyrkomiljön. Stenen vid gravkoret Vid gravkorets sydöstra hörn står en lavbevuxen sten. Den kan vara en äldre gravmarkering eller någon annan historisk markör som har flyttats till platsen. Om den är en äldre gravvård har den ett mycket högt kulturhistoriskt värde. Gravkapellet Gravkapellet, även kallat bårhuset, ligger öster om kyrkan i huvudgångens förlängning. Det uppfördes sannolikt under slutet av 1930-talet. Fasaderna är slätputsade och vitmålade och topptaket är täckt med kyrkspån och kröns av ett förgyllt kors. Sockeln är av prickhuggen granit. Invändigt finns gjutet golv, putsade väggar och ett brädtak med synliga bjälkar, målat i turkosa och grå toner. Kapellets inredning Altartavlan skänktes 1979 till minne av Emma i Sjövik och hennes barn. Altaret är utfört av träskivor och klätt med ett antependium av siden. Kapellets interiör är enkel men har en tydlig ceremoniel prägel. Minneslund Minneslunden ligger i kvarter A i kyrkogårdens nordvästra del. En grusgång leder fram till platsen, som omges av omkring 0,6 meter höga oxbärshäckar. Minnesstenen är utformad som en gravsten och står på en mindre kulle. Framför den finns en grusad yta med stenram och rosplantering, medan rhododendron växer i bakgrunden. De tre okändas grav På kyrkogården finns en gravvård med inskriften ”De tre okändas grav. Funna i sanden vid Sommens strand år 1926.” Gravvården har ett särskilt lokalhistoriskt värde genom sin anknytning till en händelse vid Sommen och genom att de begravdas identitet förblev okänd. Gravvårdarna över Jonas Tåkerstad och Maria Finelia Två gravstenar lades vid den nya kyrkans nordöstra hörn när träkyrkan revs. De tillhör kyrkoherden Jonas Tåkerstad, som avled 1777, och hans hustru Maria Finelia, som avled 1802. Inskrifterna redogör utförligt för deras födelse, familj och kyrkliga liv. Gravvårdarna har stora personhistoriska och kyrkohistoriska värden. Titlar och näringsliv Hemmansägare är en relativt vanlig titel på Malexanders kyrkogård och speglar socknens jordbruksprägel. Bland de mer ovanliga titlarna finns demoiselle och stationskarlsaspirant. Titlarna och de många gårdsnamnen på gravvårdarna ger kunskap om socknens näringsliv, kommunikationer och sociala struktur. Kulturhistoriska värden Malexanders kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med omgärdningen, grindarna, trädkransen, gångsystemet, gravkoret och gravkapellet en miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Den norra grindöppningen kan ligga på samma plats som en ingång i den äldre timrade kyrkogårdsbalken och visar därmed en lång kontinuitet. Gravkoret från 1789 är ett ovanligt välbevarat exempel på de privata gravkor som uppfördes från 1700-talet. De äldre gravvårdarna av kalksten, marmor och gjutjärn har höga konsthistoriska och personhistoriska värden. De bevarade linjegravsområdena, familjegravarna längs kvarterens kanter och grusgravarna med stenram eller gjutjärnsstaket visar äldre sociala och rumsliga gravtraditioner. Gångsystemet och de olika kvarterens skilda karaktärer gör kyrkogårdens utveckling från den äldre träkyrkans tid till 1900-talets utvidgningar tydligt avläsbar. Se även Malexanders kyrka Polismorden i Malexander Referenser Externa länkar Officiell webbplats Bebyggelseregistret – Malexanders kyrkogård