NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Engelbrektsskolan

Engelbrektsskolan is a school with grades F - 9 (see the Swedish school system) in the central parts of Stockholm, the capital of Sweden (located on Valhallavägen 76). It has about 1,000 students and offers programs for talented individuals in both mathematics and football. History Engelbrektskolan was founded in 1902 and was inaugurated by King Oscar II. The cost to purchase the land was 480,000 SEK (in 1899 value), and the construction of the building amounted to 895,000 SEK. Initially, the school was planned to accommodate 2,400 pupils, but after a few years, the actual attendance was only 1,200 children. Education for talented individuals in mathematics The classes for talented students in mathematics consist of about 30 students, who are permitted to enter the class after a test that takes place during the spring of sixth grade (when they are about 12 – 13 years old). Students must have at least a B in mathematics to participate. In addition to the compulsory mathematics education in high school, the students will also complete the mathematics curriculum for the next three grades. Education for talented individuals in football In collaboration with "Djurgårdens ungdomsförening," Engelbrektsskolan has a program for students with a special interest in soccer. They will have two extra lessons per week that include practical and theoretical education in soccer. References
Engelska parken

Engelska parken ("il parco inglese"), anche noto come Carolinaparken ("il parco Carolina"), è un parco nel centro storico di Uppsala. Si trova di fronte alla facciata sud-ovest del Carolina Rediviva e confina a sud con l'orto botanico, a ovest con il campus omonimo dell'Università di Uppsala, e a nord con il gamla kyrkogård. Storia La costruzione del parco venne avviata nel 1825, e il parco è costituito da un bosco di alberi decidui. Nel 1854, su iniziativa della fondazione Karl Johans, venne installato nella parte sud del parco un busto di Carlo XIV, scolpito da Bengt Erland Fogelberg. Il 4 novembre vi si tenevano le annuali celebrazioni per il giorno dell'Unione, fino alla sua dissoluzione nel 1905. Il parco divenne noto con il nome di Engelska parken verso la fine degli anni 1950, a seguito della canzone schlager Rumba i Engelska parken di Owe Thörnqvist. Nel 1999 venne installato un monumento a Folke Bernadotte, e nel 2005 un suo busto. Il busto è una replica di una scultura del 1997, collocata presso l'Ufficio delle Nazioni Unite a New York e realizzata da Solveyg Schafferer. Nel 2014 venne installato un parco giochi per bambini. Dal parco prende nome l'omonimo campus dell'Università di Uppsala. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Engelska parken Collegamenti esterni (SV) Fotografie presso Upplandsmuseet, su digitaltmuseum.se.
Engelska parken

Engelska parken, eller egentligen Carolinaparken, är parken mot väster bakom universitetsbiblioteket Carolina Rediviva i Uppsala. Historik Parken började anläggas år 1825, och är en av Sveriges första offentliga parker. Den har en lundliknande karaktär med många ädellövträd. År 1854 invigdes – på initiativ av Carl Johans Förbundet – en byst av Karl XIV Johan i parkens södra del. Bysten är skapad av skulptören Bengt Erland Fogelberg. Där högtidlighölls Unionsdagen den 4 november av Uppsala studentkår med tal och sång av Allmänna Sången fram till unionsupplösningen 1905. I parken finns även sedan 2005 ett monument över Folke Bernadotte, samt en byst av honom som restes där redan 1999. Porträttbysten är en replik av en byst som 1997 placerats vid FN-skrapan i New York, och som skulpterats av den norska konstnären Solveyg Schafferer. Carolinaparken blev rikskänd som Engelska parken i slutet av 1950-talet genom Owe Thörnqvists schlager "Rumba i Engelska parken". Parken har gett namn till Uppsala universitets centrum för humanvetenskaper: Engelska parken – Humanistiskt centrum, som invigdes 2004. I Carolinaparken finns sedan 2014 Pelle Svanslös lekplats. Bilder Se även Engelsk park Källor Externa länkar Bilder från Upplandsmuseet Gamla Fysikum från Akademiska Hus Kvarteret Kemikum från Länsstyrelsen i Uppsala län
Enköpings-Näs Church

Enköpings-Näs Church (Swedish: Enköpings-Näs kyrka) is a medieval church approximately 10 kilometres (6.2 miles) south of Enköping in Uppsala County, Sweden. It belongs to the Church of Sweden. History and architecture The oldest parts of the church are the tower, the northern wall of the nave and parts of the northern wall of the choir. These date from circa 1200, and are all that remains of an earlier, Romanesque church. It was heavily rebuilt in stages from around 1300 to the second half of the 15th century, when the church acquired the present look. The only substantial alteration that has been made since is the addition of the burial chapel of the aristocratic family Gyllenanckar (1623). The spire of the church tower dates from the first half of the 18th century. References External links Media related to Enköpings-Näs Church at Wikimedia Commons
Enköpings-Posten

Enköpings-Posten är en morgon- och dagstidning som ges ut i Enköping. Tidningen ingår sedan 1 januari 2017 i NTM-koncernen. Dessförinnan ägdes den i många år av NWT-koncernen. Enköpings-Postens politiska beteckning är liberal och tidningen grundades i Enköping år 1880. Chefredaktörer Gottfrid Peterson var tidningens första chefredaktör. Torvald Lönnefalk var tidningens chefredaktör 1947–1961. Nils Norling från Norrbottens-Kuriren tog över i januari 1962. Thomas Mattsson började sin journalistiska bana på Enköpings-Posten, arbetade senare som chefredaktör för Expressen, nu senior advicer för Bonnier News. Roger Berglund är chefredaktör för tidningen sedan maj 2023 då han efterträdde Håkan Wikström på den posten. Referenser Externa länkar Enköpings-Postens webbplats
Enköpings franciskankonvent

Enköpings franciskankonvent var ett franciskankloster i Enköping som upprättades på 1200-talet. Platsen där klostret låg i Enköpings klosterpark markeras idag av ett stort brunt kors och mönsterlagda stenar. Historik Franciskanerklostret byggdes under 1200-talet, troligen kring 1250, men säkra uppgifter saknas. Uppdragsgivare påstås ha varit en Petrus Olai från Roskilde. I ett brev kungör Magister Palne att han testamenterar 6 mark penningar, ett skepp med tillbehör samt ett tält till mindrebröderna i Enköping och ber om att få bli begraven där, då hans fru redan låg begravd i klostret. Under 1200-talet genomgick klostret sammanlagt fyra ombyggnader. Först byggdes en enskeppig kyrka, senare utvidgades kyrkan med bland annat kor och sidoskepp. Klostret byggdes inne i staden för att underlätta för franciskanermunkarna, som utgjorde en tiggarorden, att bedriva sin verksamhet. Klostrets huvuduppgift var annars att lokalisera fattiga och sjuka som till exempel spetälska, och andra behövande. Eftersom det inte fanns några läkare på den tiden så var det munkarna som fick till uppgift att se till de sjuka. Munkarna såg till så att de sjuka höll sig på avstånd från den övriga befolkningen för att hindra smittspridning och för att dölja den sjukes belägenhet för resten av samhället. Klostrets funktion som hospital var en av huvudanledningarna till att det kom att finnas kvar under lång tid. Under perioder tog man hand om spetälska, en funktion som dock flyttades administrativt av kungen mellan Stockholm och Enköping beroende på var man ansåg att den behövdes bäst. År 1350 skriver kungen ett sådant brev till klostret, där han beordrar att det skall skötas som hospital för fattiga spetälska. I brevet står också att munkarna inte är tvungna att stanna, men om de vill de fattigas bästa och tigga till deras behov så stannar de kvar. Hospitalet flyttades senare under 1530-talet tillbaka till Stockholm, och klostrets verksamhet kan ha upphört helt kring 1540, troligen beroende på reformationen. Klosterbyggnaderna revs slutligen under 1600-talet, men delar av klostret användes då fortfarande för framställning av krut. 1930–1934 genomfördes utgrävningar under vilka klosteranläggningen återfanns i det som sedan döptes till klosterparken. Ruinerna ligger idag skyddade under jordmassor. Bland fynden i schaktmassorne märks ett lavatorium i mässing från 1400-talet. Källor https://web.archive.org/web/20070621203204/http://www.skola.enkoping.se/vasterled/blaget/itis/Kloster.htm Enköpings museum Troedsson, Ingegerd, Nyber, OH Lars, Gryse, Thore, Kobbe, Hans, Sandblom Sven (2006). Historia om Enköpingsbygden: saga och sanning : från forntid till nutid. Enköping: Enköpings kommun. Libris 10276332. ISBN 91-85525-13-8 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Enköpings franciskankonvent. Enköping 6:1, Riksantikvarieämbetet
Enköpings garnison

Enköpings garnison är en garnison som ligger i den norra utkanten av Enköpings tätort, på ömse sidor om europavägen E18. Chefen för Ledningsregementet är tillika chef för Enköpings garnison. Historia Garnisonen med kasernområdet började byggas på 1940-talet för återuppsättandet av Göta Livgardes (P 1) behov av ny förläggningsplats. Garnisonen har förändrats och byggts ut i flera omgångar sedan tillkomsten. Den mest märkbara förändringen skedde i början av 1980-talet då Göta Livgarde lades ner och Upplands regemente (S 1) och Arméns stabs- och sambandsskola med flera enheter omlokaliserades från Uppsala garnison till Enköping. 2013 var drygt 1 200 personer anställda inom garnisonen. År 2018 var drygt 1 500 personer anställda inom garnisonen och under 2019 beräknas denna siffra öka till över 2000 personer. Därmed räknas den till en av de större garnisonerna i landet. Till garnisonen hör även Enköpings närövningsfält som sträcker sig norrut från garnisonen. Verksamhet Organisationsenheter i garnisonen har genom åren varierat, år 2019 bestod den av följande förband, skolor och enheter: Historisk verksamhet Referenser Se även Mälarkarusellen
Ensillre kalkbarrskog

Ensillre kalkbarrskog är ett naturreservat i omedelbar anslutning till där Riksväg 83 ansluter till E14 i Ånge kommun. Reservatet omfattar 11,5 hektar och bildades 1998 för att skydda de sällsynta skogsväxterna som finns på platsen. Ensillre kalkbarrskog är utnämnt till Natura 2000-område. Källor Ensillre kalkbarrskog - artrik orkidéeskog Länsstyrelsen Västernorrland Noter
Enskede kyrka

Enskede kyrka är en kyrkobyggnad i stadsdelen Gamla Enskede i södra Stockholm. Den tillhör Enskede-Årsta församling i Stockholms stift. Kyrkobyggnaden är väl synligt placerad på en höjd i ett parkområde mitt inne i Gamla Enskedes villaområde. Bakgrund Redan 1904 förvärvade Stockholms stad Enskede gårds ägor och fyra år senare fastställdes den första stadsplanen för Gamla Enskede. Planarkitekten Per Olof Hallman hämtade förebilder från engelska och tyska trädgårdsstäder med en anpassning till terrängen och mjukt svängda gator. På områdets högre partier reserverades mark för parker och offentliga byggnader såsom Margaretaparken och Enskede kyrka. Kyrkobyggnaden Enskede kyrka byggdes efter ritningar av arkitekten Carl Bergsten (1879-1935) och invigdes på tjugofemte söndagen efter trefaldighet den 21 november 1915 av Svenska kyrkans dåvarande ärkebiskop Nathan Söderblom. Kyrkan vilar på en sockel av råhuggen granit och består av rektangulärt långhus med ett smalare, rakt avslutat kor i öster. En trappa ned under koret är sakristian inhyst. Vid långhusets norra sida finns ett vapenhus med ingång. Mitt på det skiffertäckta taket står det låga kyrktornet med sin tupprydda tornspira. Ytterväggarna är vitslammade och genombryts av fönster i olika form. Kyrkorummet har ett treklövervalv av trä prytt med dekorativt måleri. Koret ligger fyra trappsteg högre än övriga kyrkorummet. I östra korväggen finns ett högt rundbågigt fönster vars glasmålning fungerar som altartavla. Glasmålningen, som skildrar Kristi himmelsfärd, är komponerad av Carl Alexandersson och utförd 1929 av N.P. Ringström AB. Inventarier Kyrkans ursprungliga dopfunt av trä är formgiven av skulptören Per Kers och har polykrom dekor. Bland annat pryds funten av Lutherrosor. Tillhörande dopskål är av mässing. Dopfunten står numera i kyrkans kor. Norr om koret finns en sexkantig predikstol som är marmoreringsmålad i grönt och brunt. På läktaren i kyrkorummets västra del står en orgel med 22 stämmor. Den är tillverkad 1976 av Jacoby Orgelverkstad. En digital kororgel tillkom 1996. I det lilla kyrktornet hänger en kyrkklocka gjuten 1915 K G Bergholtz & Co i Stockholm. Bildgalleri Källor Enskede kyrka, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Suzanne Lindhagen, Foto: Ingrid Johansson Enskede-Årsta församling informerar Noter Vidare läsning Lindqvist, Gunnar; Tuulse, Armin (1964). Brännkyrka, S. Sigfrids och Enskede kyrkor i Stockholm. Sveriges kyrkor, 99-0108065-7 Sveriges kyrkor ; 102. Stockholm ; 8:3. Stockholm: Generalstabens litografiska anst. sid. 326-347. Libris 19512839. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6947 Externa länkar Enskede-Årsta församlings webbplats Wikimedia Commons har media som rör Enskede kyrka.
Enskedehallen

Enskedehallen är en kommunalägd idrottshall med ett mindre varmbad i Årsta, södra Stockholm med adress Simlångsvägen 50. Hallen uppfördes åren 1958 till 1967 (invigd 1960) efter ritningar av arkitekt Per Persson. På samma tomt mot väst ansluter Värmdö Gymnasium, även den ritad av Per Persson. Anläggningen består av en stor hall på 18x38 meter, en liten hall på 16x38 meter och flera motionsrum för bland annat tyngdlyftning och bordtennis. Arkitekturen är i sen 1950-talsstil med stora glaspartier och brunbetsade trädetaljer. Ursprungligen fanns fasadmaterial av asbestcementskivor och glaserad klinker. Troligen har materialen bytts ut till puts och/eller trapetskorrugerad plåt. Efter 1967 har det tillkommit några mindre tillbyggnader och ändringar. I Enskedehallen inryms även New Bowl Center Gullmarsplan. Bilder Källor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation för "STOCKHOLM ALSTERN 2 - husnr 1", läst 2011-05-23. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Enskedehallen. Stockholms stad om Enskedehallen
Envikens gamla kyrka

Envikens gamla kyrka är en kyrkobyggnad i Falu kommun. Den är församlingskyrka i Envikens församling, Västerås stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan har en stomme av liggtimmer och består av ett rektangulärt långhus med rakt kor i öster och ett indraget torn i väster. Vid norra sidan finns en sakristia och vid södra sidan ett vapenhus. Ytterväggarna är klädda med rödfärgade spån medan taken är klädda med tjärstrukna spån. I kyrkorummet är taket klätt med ett tunnvalv av trä och koret är ett trappsteg högre beläget än övriga kyrkorummet. Tillkomst och ombyggnader Träkyrkan uppfördes åren 1669-1671 och var den första på platsen. Grunden till kyrkan lades 6 maj 1669 och 1671 avslutades arbetet med insättning av fönster och läggning av spåntak. Kyrkan byggdes utan tillstånd men 1673 gav kung Karl XI sitt godkännande. 16 april 1673 invigdes kyrkan av kyrkoherde Laurentius Folkernius. 1682 uppfördes ett klocktorn vid kyrkans västra gavel. Tornet revs 1781 när kyrkan förlängdes åt väster och nuvarande kyrktorn uppfördes under ledning av Olof Erson i Gopa. Vid en upprustning 1871 tillkom nuvarande fönster med tresidiga ovandelar. 1886 blev kyrkorummets golv omlagt och upphöjt. 1921 övergavs kyrkan vintertid och gudstjänsterna flyttades till socknens kommunalhus. 19 december 1925 fattade kyrkostämman beslut att demontera kyrkan och återuppföra den i Rönndalen. Efter överklagande upphävde Länsstyrelsen beslutet. 1927 tog församlingen emot en donation för kyrkans underhåll under förutsättning att kyrkan inte flyttades. Snart därefter reparerades kyrkans spåntak. 1957 färdigställdes Envikens nya kyrka dit gudstjänstverksamheten flyttades. Inventarier Predikstolen med femsidig korg tillkom samtidigt med kyrkan och var ursprungligen omålad. 1781 flyttades den från kyrkorummets södra sida till dess norra och blev då blåmålad. 1873 blev den ommålad i gult och vitt. Orgeln byggdes 1872 av Gustaf Wilhelm Becker. Omgivning Kyrkogården omges av stenmurar som sannolikt är från omkring år 1800. Murarna består av kluven sten och kullersten. Ingångar finns i murens västra och södra sidor. I muren norr om kyrkan finns en knuttimrad, rödmålad bod. Se även Envikens kyrka Envikens socken Referenser Boëthius, Gerda (1920). Kyrkor i Falu domsagas norra tingslag : Konsthistoriskt inventarium. Sveriges kyrkor ; 9. Dalarne ; 1:2. Stockholm: Norstedt. sid. 268ff. Libris 19512776. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6854 Kulturhistorisk karakteristik Envikens gamla kyrka Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 284. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Svärdsjö, Envikens och Sundborns pastorat Wikimedia Commons har media som rör Envikens gamla kyrka.
Envikens kyrka

Envikens kyrka är en kyrkobyggnad i Rönndalen i Falu kommun. Den är församlingskyrka i Envikens församling, Västerås stift. Kyrkplats ligger på en höjd, omgiven av öppet odlingslandskap och med utsikt mot Klockarsjön i nordost. Kyrkobyggnaden Under vintertid brukade gudstjänster hållas i kommunalhuset i Rönndalen eftersom Envikens gamla kyrka var svår att värma upp. Nya kyrkan uppfördes åren 1956-1957 efter ritningar av arkitekt Sven Ahlbom. 1 september 1956 togs första spadtaget och 2 juni 1957 invigdes kyrkan av biskop John Cullberg. 1986 genomfördes en inre restaurering då snickerierna förbättrades och väggarna rengjordes. 2003 lades tornets skiffertäckning om. Kyrkan består av ett långhus som täcks av ett brant skifferklätt sadeltak. Vid sydvästra sidan finns ett vapenhus som täcks av ett valmat tak. Vid nordöstra sidan finns ett kyrktorn som täcks av en skifferklädd kupol i två avsatser. Ytterväggarna är vitputsade med grovt kalkcementbruk. Byggnaden har en stomme av tegel och vilar på en betonggrund som döljs bakom en sockel av gråsten. Kyrkorummet har ett plant trätak som bärs upp av öppna bjälkar. I väster finns en orgelläktare som bärs upp av mörkblå betongkolonner. Vid kyrkorummets norra sida, inom tornets murar, finns en läktare som kallas gapskulle. Koret ligger tre steg högre än övriga kyrkorummet och skiljs av med en triumfbåge. Korets golv är belagt med kalksten medan övriga kyrkorummets golv är hårdbränt tegel lagt i cement. Inventarier Ett altarskåp är tillverkat av Nils Aron Berge. Orgeln med 17 stämmor är tillverkad av Olof Hammarberg i Göteborg och invigd 5 oktober 1958. Tillhörande orgelfasad är utformad i samråd med kyrkans arkitekt Sven Ahlbom. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 284. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Kulturhistorisk karakteristik Envikens nya kyrka Externa länkar Svärdsjö-Envikens pastorat Wikimedia Commons har media som rör Envikens kyrka.
Enåker Church

Enåker Church (Swedish: Enåkers kyrka) is a Lutheran church located a few kilometres north-east of Sala in the Archdiocese of Uppsala in Uppsala County, Sweden. History The church dates from the 14th century. The oldest part of the presently visible structure is the nave. This first church probably had a wooden ceiling, but was vaulted in the 15th century. The vaults were decorated with frescos only a little later, and again in the 16th century. In the 18th century the church was changed internally, when it received new furnishings (such as pews) and the frescos were covered with plaster. The style which came to dominate the church was a form of airy neoclassicism. The medieval church porch and vestry were also demolished during this century. By contrast, in the 19th century the church was again rather heavily reconstructed, this time in a Gothic Revival style. The entire exterior was remade in 1854–55. At this time the presently visible tower was also erected. Further interior redecorations of the church took place in 1890 (destroying most of the remaining medieval frescos) and in 1925, again in a medievalist style. A more delicate renovation was carried out in 1955, when the remaining fresco fragments were also uncovered. During renovation works carried out in 2013, several coins (including some from the Middle Ages) and some graves, including children's graves, were found under the church floor. Architecture The exterior of the church is characteristically neo-Gothic. The entrance is through the copper-clad and corbie stepped western tower. Inside, the nave is still dominated by its medieval vaults, some of which are decorated with fragmentary remains of frescos. Some of the frescos, depicting the Veil of Veronica, were made by the so-called Tierp group or master. There are also remaining frescos in the vault, so-called "vault men". The pews are reconstructions of pews from church dating from the 17th century, made during the 1955 renovation. Two decorative pyramids (17th century) adorn the front pews. Some medieval furnishings still survive as well: the baptismal font is from the 13th century (and thus probably older than the church), and there is a wooden statue of Saint Bridget of Sweden from the 15th century. A triumphal cross from the 13th century, altered in the 15th century, also survive in the church, as do the medieval altarpiece, although some of its figures have been lost. It is probably made by a Swedish craftsman and shows influences from northern German art. The pulpit is from 1708, and the church was adorned with new stained glass windows by artist Julia Lüning in 1955. Gallery References External links Official site (in Swedish) Media related to Enåker Church at Wikimedia Commons
Enånger Old Church

The Enånger Old Church (Enångers gamla kyrka in Swedish) is a well-preserved medieval stone church built in the second half of the 15th century, located in Enånger, Sweden. The interiors are decorated with frescoes painted by the Tierp school in 1485. The pulpit was constructed by two masters from Stockholm, dating from 1737. The arched roof inside the church shows male and female saints and angels. The church has changed little since the 15th century. The walls and arches are decorated with murals that are some of Sweden's best preserved paintings from the middle ages. The town built a newer church to replace this structure in 1858. A shrine to Saint Anne inside the church carved by sculptor Haaken Gulleson has been dated to 1520. References