NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Eketånga naturreservat

Eketånga är ett naturreservat i Söndrums socken i Halmstads kommun i Halland. Reservatet är 19 hektar stort och skyddades 1972. I öster gränsar området till stadsdelen Stenhuggeriet. Eketånga utgörs av ett kustnära flygsandsområde och är skogbevuxet. Största delen utgörs av blandskog där främst tall och björk förekommer. En mindre del består av barrskog. Det planeras att reservatets skog ska nå ett slutstadium av tall- och ekskog, det vill säga att låta träden nå maximal ålder. I det stigsystem som finns i området finns en 1250 m lång slinga med belysning. Källor Eketånga, Länsstyrelsen i Hallands län
Ekhagen Church

Ekhagen Church (Swedish: Ekhagskyrkan) is a church building at Ekhagen in Jönköping in Sweden, belonging to the Kristina-Ljungarum of the Church of Sweden. It was inaugurated on 12 May 1996 by Bishop Anders Wejryd, replacing the former temporary church that stood in Ekhagen between 1968 and mid 1995. References
Ekhagskyrkan

Ekhagskyrkan används av Svenska kyrkan, och är en kyrkobyggnad i Ekhagen i Jönköping i Sverige. Den invigdes den 12 maj 1996 av biskop Anders Wejryd, och ersatte den så kallade vandringskyrka som fanns i Ekhagen mellan 1968 och mitten av 1995. Orgel Orgeln är byggd på 1960-talet av Åkerman & Lund Orgelbyggeri AB, Knivsta. Orgeln är mekanisk och flyttades hit 1969 från Gräshagskyrkan, Jönköping. Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Noter Externa länkar Svenska kyrkan i Jönköping
Ekholmsnässjön

Ekholmsnässjön är en sjö i kommundelen Ekholmsnäs i Lidingö kommun i Stockholms län som ingår i Åkerström-Norrströms kustområde. Sjön har en area på 0,0591 kvadratkilometer och ligger 1,4 meter över havet. Beskrivning Ekholmsnässjön var ursprungligen en havsvik, uppkallad efter närbelägna Ekholmsnäs gård. Sjön hade två förbindelse med Östersjön via Hustegafjärden. Däremellan ligger den tidigare ön Björkholmen (på äldre kartor även kallad Kaninholmen). Idag finns bara det östra cirka fem meter breda sundet kvar. På Björkholmen finns Villa Björkholmen som uppfördes på 1860-talet och hör till Lidingös äldsta bevarade sommarvillor. Under slutet av 1700-talet, när förbindelsen med Hustegafjärden var bredare, kallades sjön för Ekholmsviken. Över sundet ledde landsvägen mellan Hersby gård och Gåshaga gård (dagens Ekholmsnäsvägen). Tidigare fanns här en kort träbro, som i mitten av 1900-talet blivit osäker att passera. Den ersattes av en ny träbro, byggd som övningsobjekt för inneliggande rekrytomgång vid Svea ingenjörkår (Ing 1) men är numera är ersatt med en betongbro. Ekholmsnässjön ingår i Lidingös naturreservat kallat Långängen-Elfviks naturreservat som sträcker sig vidare norrut över Hustegafjärden till Elfvikslandet. I slutet på 1970-talet utfördes ett omfattande muddringsarbete i sjön för att stoppa igenväxningen. På uppdrag av Lidingö stadsarkitektkontor genomförde landskapsarkitekten Walter Bauer 1981 en detaljerad undersökning av sjön och dess omgivningar. Lidingös första slalombacke, kallad Killingebacken, var anlagd på Killingebergets norra brant ner mot sjöns södra strand och var en mycket brant teknikbacke avsedd för avancerad utförsåkning. Backen används inte idag och är igenvuxen. Backen ersattes på 1960-talet av Ekholmsnäsbacken. Lidingöloppets terrängbana löper förbi högst upp på Killingeberget. Öster om sjön ligger kommundelen Killinge, ett område med äldre och nyare villor. Delavrinningsområde Ekholmsnässjön ingår i delavrinningsområde (658527-163569) som SMHI kallar för Rinner till Askrikefjärden. Medelhöjden är 19 meter över havet och ytan är 17,22 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde mynnar i havet, utan att ha någon enskild mynningsplats. Bilder Se även Gråviken Lista över insjöar i Lidingö kommun Referenser Noter Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ekholmsnässjön. Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Ekholmsnässjön på VISS
Ekholmssjön

Ekholmssjön är en av två insjöar strax söder om Vittinge i Heby kommun i Uppland och ingår i Norrströms huvudavrinningsområde. Sjön är 6,4 meter djup, har en yta på 0,567 kvadratkilometer och befinner sig 62 meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön. Ekholmssjön ska ha ett bestånd av flodkräftor. Delavrinningsområde Ekholmssjön ingår i delavrinningsområde (662851-157219) som SMHI kallar för Mynnar i Örsundaån. Medelhöjden är 51 meter över havet och ytan är 88,7 kvadratkilometer. Räknas de 2 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 150,02 kvadratkilometer. Skattmansöån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 4, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 4 vattendrag innan det når havet efter 105 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (47 procent) och jordbruk (41 procent). Avrinningsområdet har 1,21 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 1,4 procent. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Braxen Gärs Gädda Mört Sarv Se även Lista över insjöar i Heby kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Ekholmssjön på VISS
Eknö

Eknö ist eine 3 Kilometer breite und einen Kilometer lange Insel im Schärengarten von Stockholm. Sie befindet sich etwa 2,4 Kilometer nordwestlich von Sandhamn und gehört zur Värmdö kommun. Die Insel ist vermutlich seit dem 13. Jahrhundert bewohnt. In einer königlichen Schenkungsurkunde an das Santa Clara Kloster taucht Eknö und die umliegenden Inseln auf. Der erste belegte Bewohner ist der Lotse Eskil Rasmusson. Er tauchte in einem Steuerregister aus dem Jahr 1626 auf. Aus einem Mannschaftsregister der schwedischen königlichen Flotte aus dem Jahr 1695 geht hervor, dass sich auf der Insel fünf Lotsen befanden und einer auf Sandhamn. Während der Russischen Verwüstungen im Jahr 1719, wurden auf der Insel alle Häuser niedergebrannt. Im Jahr 1754 gab es jedoch wiederum fünf Lotsen und acht Arbeiter. Erst im Jahr 1850 konzentrierte sich die Lotsentätigkeit auf die Nachbarinsel Sandhamn und auf Eknö starb dieses Gewerbe aus. Im Jahr 1875 verließ der letzte Bewohner die Insel und zog samt seinem Haus nach Sandhamn. Heute gibt es auf der Insel nur noch Sommerhäuser. Bilder Weblinks Einzelnachweise
Eknö, Sandhamn

Eknö är en ca 3 kilometer lång ö en sjömil nordväst om Sandhamn i Värmdö kommun. Eknö har troligtvis varit bebott sedan 1200-talet, men den första dokumenterade bosättningen från 1626 var lotsen Eskil Rasmusson. I en manskapslängd från flottan 1695 noteras fem lotsar Eknö och en på Sandön. Under rysshärjningarna 1719 brändes alla hus på ön, men 1754 bodde här åter fem lotsar och åtta drängar. Det var först 1850 som lotsverksamheten koncentrerades till Sandhamn. Eknö ligger intill Sandhamnsleden och den planerade Horsstensleden kommer att gå genom Eknösundet norr om Eknö. Se även Kung Valdemars segelled Källor Sandhamnslotsarnas ursprung
Ekorren

Ekorren är ett sommarkafé vid Biskopsudden, på Södra Djurgården i Stockholm som öppnade 1911. Kaféet är inrymd i en liten träpaviljong vid vattnet och har enbart öppet under sommartid då byggnaden är för liten att rymma några bord inomhus. Kaféet är inrymt i en träpaviljong som uppfördes till Stockholmsutställningen 1897 som försäljningsbod för Loka mineralvatten. Byggnaden flyttades till sin nya plats vid Saltsjöns strand 1911. Byggnaden och köket renoverades 2007 och sortimentet utökades med tillagad mat vilket var förutsättningen för att Ekorren skulle få alkoholtillstånd. Byggnaden är en välbevarad, åttkantig träbyggnad som är gulfärgad med grönt tak som skjuter ut över byggnaden och vilar på pelare. Det är en av de få bevarade byggnaderna från Stockholmsutställningen 1897. Taket pryds av en vindflöjel i form av en ekorre. Se även Biskopsudden Stockholmsutställningen 1897 Referenser
Eks kyrka

Eks kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2009 tillhör Ullervads församling (tidigare Eks församling) i Skara stift. Den ligger i den södra delen av Mariestads kommun. Kyrkobyggnaden Den ursprungliga stenkyrkan uppfördes på medeltiden. Nuvarande kyrka i gustaviansk stil tillkom 1794-1798 då torn, sakristia och nuvarande kor uppfördes efter ritningar av arkitekt Carl Fredrik Adelcrantz. Troligen förstorades det ursprungliga långhuset. I sin nuvarande form består kyrkan av ett rektangulärt långhus med ett tresidigt kor i öster. I väster finns ett smalare torn och norr om koret en sakristia. Långhuset täcks av ett sadeltak som är valmat över koret. Taket är belagt med enkupigt lertegel. Tornet har ett tälttak som är belagt med järnplåt. Inventarier En dopfunt är från 1200-talet. Madonnaskulptur från 1400-talet utförd i ek och enligt vissa källor av tyskt ursprung. Höjd 62 cm. Skador bland annat att båda underarmarna saknas och att stora delar av Kristusbarnet är bortbrutna. All färg är utplånad. Nuvarande altartavla av Lennart Wilkmar tillkom 1955. Nuvarande predikstol är troligen från 1800-talet. I sakristian finns ett krucifix från 1700-talet. Orgel Nuvarande orgel tillverkades 1891 av Johannes Magnusson, Göteborg. Den utökades 1937 av Nordfors & Co och renoverades 1954-1955 av Frede Aagaard. Instrumentet har åtta stämmor fördelade på manual och bihängd pedal. Piporna i den ljudande fasaden är original. Bilder Referenser Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 192. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Ullervads församling Bebyggelseregistrets byggnadspresentation
Kerk van Ekshärad

De kerk van Ekshärad staat in de Zweedse plaats Ekshärad. De houten kerk werd geopend in 1688. De vorige kerk stamde uit de vroege middeleeuwen. In 1686 werd begonnen met de bouw van de nieuwe kerk onder leiding van de Filipstadse Anders Larsson Rankings. In 1688 werd de bouw afgerond. Het interieur bestaat onder andere uit een doopvont uit de 13e eeuw en een altaar en sacramentkast uit de middeleeuwen. In een van de kerkportalen is een textielkamer ingericht met voorwerpen uit de 13e eeuw.
Parc Elektra

Le parc Elektra (en suédois : Elektraparken) est un parc public situé dans le quartier de Västberga à Stockholm en Suède. Description Le parc Elektra est composé pour moitié d'un parc et pour moitié d'un terrain naturel. Le parc est situé entre les maisons du parc public et la zone d'affaires de Västberga et a une superficie d'environ 4,7 hectares. Des sentiers traversent le parc et les espaces naturels. Il y a des zones de sièges le long des allées et autour du parc. En été, la grande pelouse est largement utilisée pour diverses activités telles que les pique-niques, les entraînements sportifs et les jeux de balle. Il y a également une zone d'agriculture urbaine dans le parc. Le terrain naturel légèrement vallonné de la partie orientale du parc est constitué d'affleurements rocheux et de forêts de pins avec des éléments de grands arbres à feuilles caduques, dont des chênes. Il existe deux vestiges anciens sous forme de monticules de pierre qui indiquent qu'il y avait ici un site funéraire préhistorique. Dans la partie centrale du parc se trouve une zone avec des activités pour différents âges avec, entre autres, des jeux de labyrinthe, un funiculaire et un terrain de basket. À l'entrée de la partie ouest du parc se trouve un espace pour chiens. Histoire Le parc Elektra a été construit dans les années 1940, lorsque de grandes parties du quartier ont été construites avec des logements, principalement des immeubles résidentiels. Auparavant, le terrain appartenait au domaine du manoir de Västberga. Dans la partie nord-est de la zone, au début du XXème siècle, il y avait un parc populaire appelé Södra parken ou parc populaire de Västberga. Le parc populaire a été en grande partie détruit par un incendie en 1927 et a été complètement fermé en 1944 lorsque la zone a été vendue à la ville de Stockholm. Le parc et la rue adjacente doivent leur nom à Elektraverken, une entreprise industrielle située à l'époque sur Västberga Allé. L'entreprise fabriquait, entre autres, des ampoules électriques, des appareils électroménagers et des instruments de mesure. Galerie Bibliographie (sv) Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders, Stockholms gatunamn: innerstaden., Stockholm, Liber/Allmänna förlaget, coll. « Monografier utgivna av Stockholms stad », 1986 (ISBN 91-38-90777-1, LIBRIS 7269073) Références Voir aussi Articles connexes Lieux et monuments de Stockholm Elektraverken Liens externes Nu byggts ett gym i Elekraparken utegym i Elektraparken Elektraparkens utegym Elektraparkens lekplats Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Elektraparken

Elektraparken är en park i Västberga i Stockholms kommun. Den ligger mellan Västberga allé, Dansbanevägen, Västbergavägen och Elektravägen. I parken finns gungor, bollplan, rutschkanor. Den upprustades under 1998. Ytan uppgår till 4,7 hektar. Parken har sitt namn efter Elektraverken som från 1917 tillverkade elektriska mätinstrument vid dagens Västberga allé 36. På platsen fanns mellan 1915 och 1944 Södra folkparken. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Elektraparken.
Eleonoras paraply

Eleonoras paraply är ett litet rundtempel vid Norsborgs herrgård i Botkyrka kommun. Byggnaden har fått sitt namn efter Eleonora Liljencrantz, hustru till Gustav III:s finansminister Johan Liljencrantz. Det var paret Liljencrantz som lät uppföra Norsborgs herrgård. Eleonora, kallad Nora, har även gett området Norsborg dess nuvarande namn, som innan herrgården uppfördes gick under namnet Borg. Historik Tempelbyggnaden uppfördes 1812 och uppvisar en klassicerande oktagonal form med kupol och fyra kolonner i dorisk ordning. Det lilla templet ingår i herrgårdens engelska park, som sträcker sig utmed Mälarens strand, och som räknas som en av landets få välbevarade engelska parker. Herrgården och templet har tillskrivits arkitekt Olof Tempelman, medan parkens utformning är av något senare datum. Formen på byggnaden refererar till andra samtida byggnadsverk, som Trefaldighetskyrkan i Karlskrona och tidiga skisser för det ofullbordade Stora Haga slott. Portiken har klara likheter med Olof Tempelmans portik till Kanslihuset i Stockholm. Detaljer Se även Norsborgs herrgård Norsborgs vattenverk Norsborg Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Eleonoras paraply.
Elfströmska huset

Elfströmska huset är ett hus i Sundsvalls stenstad, i kvarteret Bacchus. Huset ritades och uppfördes 1911 efter ritningar av arkitekten Edvard Bernhard. Husets byggherre, Carl Otto Elfström var stadsläkaren och hade såväl sin bostad som sin praktik i huset. Elfströmska huset byggnadsminnesförklarades den 29 november 1985. Referenser
Elimkyrkan, Stockholm

Elimkyrkan var en frikyrka på Storgatan 26 på Östermalm i Stockholm, tillhörande Evangeliska Frikyrkan och Equmeniakyrkan. År 1884 bildades Stockholms femte baptistförsamling med 73 medlemmar. Efter att till en början ha sammanträtt i hemmen samt i hyrda lokaler på Östermalm byggdes 1898 en kyrka i kvarteret Lindormen, i korsningen av Storgatan och Styrmansgatan. Kyrkobyggnaden som invigdes den 29 maj 1898 fick namnet Elimkapellet. Fasaderna ritades av Victor Dorph medan inredningen var Anders Gustaf Forsbergs. Byggmästare var Richard Bengtsson och totalkostnaden uppgick till 60.000 kr.. Kyrkosalen som rymde 486 personer var inrymd två trappor upp. Där löpte en läktare löper runt rummets tre sidor. Ett stort rundbågigt fönster bakom orgeln vetter mot Storgatan. I fonden bakom predikstolen fanns en hög absid med himmelsblå kupa med en Kristusbild av Berndt Sörenson. Församlingen sammanslogs 1990 samman med Birka frikyrkoförsamling och bildade Elimförsamlingen. 2012 fattades beslutet att sälja kyrkan på Östermalm, för att under 2013 flytta verksamheten till den större Salemkyrkan på Södermalm som församlingen köpte samma år. Fastighetsbolaget som köpte kyrkan för 43 miljoner planerar att bygga om den till ett så kallat townhouse. Hösten 2015 förvärvades fastigheten av Zlatan Ibrahimović som privatperson, som byggde om det till egen bostad. Tidningen Fastighetsvärlden uppgav i oktober 2015 köpeskillingen till 110 miljoner kronor. Referenser Noter Källor Svenska Morgonbladet: Elimkapellet (1898-05-31) Externa länkar www.elimkyrkan.org - församlingens webbplats
Elinebergskyrkan

Elinebergskyrkan är en kyrkobyggnad i stadsdelen Elineberg i Helsingborg tillhörande Raus församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden I takt med att Helsingborg växte och nya bostadsområden uppfördes behövdes fler gudstjänstlokaler i staden. Från 1950-talet började bostadsområdet Elineberg byggas ut söder om Jordbodalen. I anknytning till detta planerades också en kyrka. Bostadsområdet färdigställdes med fem punkthus, Elinebergshusen, i 11 till 15 våningar som stod klara 1965 och året efter stod den nya stadsdelskyrkan klar, ritad av den erfarne kyrkoarkitekten Johannes Olivegren. Kyrkan kombinerades med en lekskola och ett församlingshem och formades kring en entrépiazza med ett karaktärsfull klocktorn, en kampanil, ut mot Elinebergsgatan. Liksom största delen av den övriga bebyggelsen i Elineberg är kyrkan utformad i gult tegel med kraftfulla, högsträcka murar. Dessa är murade i tioskiftigt munkförband med springande kopp. Nedanför kyrkan sträcker de lägre delarna med lekskola och församlingshem ut sig norrut. Själva kyrkobyggnaden har en kvadratisk grundplan, men inuti denna är kyrkorummet ställt diagonalt genom byggnaden. Detta ger byggnaden karaktären av en basilika, då två lägre triangelformade sidoskepp skapas på var sida om huvudskeppet. Denna form ger också kyrkan ett prismatiskt uttryck och en båtliknande form. I båda ändarna av taknocken står var sin vindflöjel, en bestående av en stjärna och en av ett kors. Interiören domineras även den av gult tegel och ljust klarlackerat trä och belyses av högt satta ljusinsläpp längs takfoten. Taket täcks av brunsvart holländskt taktegel. Trots att kyrkan är uppförd efter 1939 skyddas den som kyrkligt kulturminne genom beslut av Riksantikvarieämbetet den 19 april 1999. Inventarier Kyrkans inventarier är till största delen utformade av konstnärsparet Ralph Bergholtz och Randi Fischer. Bergholtz har utformat en bronsskulptur av Franciskus som tidigare stod vid kyrkporten. Inne i kyrkan möts man av hans höga korkrucifix. Fischer utformade kyrkans glasmålerier. Tillsammans stod konstnärerna även för kyrkans armaturer, som är specialgjorda och gjutna i brons, samt altarets vaser och ljusstakar, även dessa i brons. Kampanilens två kyrkklockor är gjutna av Ohlssons klockgjuteri i Ystad och bär båda på var sin inskription: "Signa, o Gud, dina vandringsmän, led oss tillbaka hem till dig igen." "Ring in gudstjänsttid, Sjung in arbetstid, Bed in hjärtefrid!" – Nathan Söderblom Orgel Den nuvarande orgeln byggdes 1968 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Noter Referenser Tryckta källor Ranby, Henrik (2005). Helsingborgs historia, del VII:3 : Stadsbild, stadsplanering, arkitektur. Helsingborg: Helsingborgs stad. ISBN 91-631-6844-8 Rigstam, Ulf (2005) (red.). Arkitekturguide för Helsingborg. Helsingborg: Helsingborgs stad. ISBN 91-975719-0-3 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Raus församling Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
Elings kyrka

Elings kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Varabygdens församling (2002—2018 Vedums församling och tidigare Elings församling) i Skara stift. Den ligger i Vara kommun. Kyrkobyggnaden Nuvarande kyrka uppfördes vid början av 1600-talet och ersatte en kyrka från medeltiden. Murar från medeltidskyrkan kan möjligen ingå i nuvarande kyrkobyggnad. Efter en tid av förfall genomfördes år 1762 en reparation med ombyggnad. Ett kyrktorn av trä tillkom 1783, men ersattes av nuvarande stentorn 1833. Nuvarande sakristia tillkom 1881 och samma år fick kyrktornet en lanternin av trä. Kyrkan har en stomme av sten och består av långhus med tresidigt kor i öster. Norr om koret finns en femsidig sakristia. Vid långhusets västra kortsida finns kyrktornet med vapenhus och ingång. Inventarier Dopfunten är från 1200-talet. Ett gult antependium är från 1744. Nuvarande predikstol tillverkades 1889 efter ritningar av arkitekt Fredrik Lilljekvist och ersatte en altarpredikstol. Nuvarande altartavla, som tillkom 1962, är målad av konstnären Viking Lanje. Orgel Nuvarande orgel, som tillkom 1973, är byggd av Smedmans Orgelbyggeri i Lidköping. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 147. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Noter Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Vara-Essungabygden hämtat från the Wayback Machine (arkiverat 21 augusti 2010). Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Elings kyrka.
Elins Esplanad

Elins Esplanad är ett köpcentrum i Skövde och ligger på Norrmalms handelsområde, nära Stallsikens handelsområde och inte långt från Skövde centrum. Fastigheten ägdes av Ica Fastigheter från 1960 och fram till 2004. Ica Haakon hade sin Distributionscentral i fastigheten under alla år. 1994 flyttades verksamheten till Kungälv och lokalerna stod tomma i några år tills Maxihuset i Skövde etablerades 1997. På 17 000 kvm fanns då en Maxi Ica Stormarknad och 12 fackhandelsbutiker i en liten galleria som i folkmun fick namnet Maxihuset. På hösten 2007 startades en om- och tillbyggnad som stod klar i november 2008. Maxihuset fick en ny profil, bytte namn till Elins Esplanad och fick en grafisk identitet. Butiksytan utökade med cirka 10 000 kvm och 13 butiker utökades till 30. 200 nya parkeringsplatser skapades också i det nya p-garaget som gav totalt 1000 p-platser. Fastigheten ägs sedan 2004 av Eurocommercial och förvaltas av Newsec. Namnet är taget efter Elin av Skövde. Referenser Externa länkar Officiell webbplats
Elisabethsjukhuset

Elisabethsjukhuset är ett privat sjukhus i stadsdelen Luthagen i Uppsala. Sjukhuset är en del av Aleris Healthcare och har specialister främst i kirurgi, särskilt ortopedisk kirurgi. Sjukhuset har ett 60-tal anställda och omsätter 90 miljoner kronor per år. Historik 1902 Stiftelsen Upsala Myror för "mindre bemedlade fruntimmer som sett bättre dagar" bildas. Huvudsaklig målgrupp var änkor till präster, köpmän och ämbetsmän. 1910 Elisabethhemmet invigs och ett 20-tal änkor flyttar in. Hemmet får namnet Elisabeth efter den dåvarande borgmästaren Johan von Bahrs mor Elisabeth von Bahr, f. Boström (1838-1914), dotter till lagmannen Erik Samuel Boström på Östanå, syster till statsminister Erik Gustaf Boström och filantropen Ebba Boström samt mor till Eva von Bahr (1874–1962), Sveriges första kvinnliga docent i fysik. 1970 Uppsala stad köper Elisabethhemmet vilket först görs till ett dagcenter och sedan till hotell. 1989 Uppsalas första privatsjukhus öppnas under namnet Elisabethkliniken. 2005 Elisabethsjukhuset blir en del av Aleriskoncernen. Referenser Externa länkar Officiell webbplats