NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Aeroporto de Halmstad

O Aeroporto de Halmstad (em sueco: Halmstads flygplats e em inglês: Halmstad Airport; código IATA: HAD, código ICAO: ESMT) está localizado a 3 km do centro da cidade de Halmstad, no sul da Suécia. O aeroporto partilha a sua atividade civil e comercial com a atividade militar de formacão de técnicos aeronáuticos pela Escola Técnica das Forças Armadas. Ver também Lista de aeroportos da Suécia Referências Ligações externas «Página oficial» (em sueco e inglês)
Aeroportul Halmstad

Aeroportul Halmstad (IATA: HAD, ICAO: ESMT) este un aeroport din Comuna Halmstad, Hallands län, Suedia ce deservește zona Halmstad. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 76.517 pasageri. Situat la o altitudine de 31 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 01/19 are suprafața de asfalt și dimensiunile 2.261 m × 45 m. Terminale Note Vezi și
Гальмстад (аеропорт)

Аеропорт Гальмстад (швед. Halmstads flygplats (IATA: HAD, ICAO: ESMT)), також відомий як Аеропорт Гальмстад-Сіті — аеропорт розташований за 1.9 км NW від Гальмстад, місто в муніципалітеті Гальмстад округу Галланд, Швеція. Аеропортом управляє муніципалітет Гальмстад з 2006 року. Аеропорт Гальмстад був базою повітряних сил (F14) в 1944–1961 роках. Аеропорт все ще використовується ВПС Швеції, авіатрафік ВПС — 800-1300 рейсів/рік. Опис Аеропорт знаходиться на висоті 31 м вище середнього рівня моря та має одну злітно-посадкову смугу, позначену 01/19, з асфальтовою поверхнею розміром 2261x40 м. Авіакомпанії та напрямки Статистика Примітки Зовнішні посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Гальмстад (аеропорт) HalmstadsFlygplats.se [Архівовано 29 червня 2016 у Wayback Machine.] Історія інцидентів аеропорту HAD на Aviation Safety Network
Kraftwerk Seitevare

Das Kraftwerk Seitevare ist ein Wasserkraftwerk in der Gemeinde Jokkmokk, Provinz Norrbottens län, Schweden, das am Lilla Luleälven etwa 80 km flussaufwärts der Ortschaft Jokkmokk liegt. Es wurde von 1962 bis 1968 errichtet. Das Kraftwerk ist im Besitz von Vattenfall und wird auch von Vattenfall betrieben. Absperrbauwerk Das Absperrbauwerk besteht aus einem Steinschüttdamm mit einer Höhe von 106 m und einer Länge von 1,5 km. Die Hochwasserentlastung befindet sich am linken Ende des Damms. Stausee Der Damm staut den Blackälven, einen Zufluss des Lilla Luleälven, zu dem Stausee Tjaktjajaure auf. Beim maximalen Stauziel von 477 m erstreckt sich der Stausee über eine Fläche von rund 77 km² und fasst (zusammen mit weiteren kleineren Seen) 1,65 Mrd. m³ Wasser. Kraftwerk Mit dem Bau des Kraftwerks wurde von 1962 begonnen; es ging 1967 (bzw. im September 1968) in Betrieb. Das Kraftwerk verfügt mit einer Francis-Turbine über eine installierte Leistung von 214 (bzw. 220 oder 225) MW. Die durchschnittliche Jahreserzeugung liegt bei 787 (bzw. 850) Mio. kWh. Die Fallhöhe beträgt 180 (bzw. 182) m. Der maximale Durchfluss liegt bei 120 (bzw. 135) m³/s. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in Schweden Liste von Talsperren der Welt (Schweden) Weblinks Einzelnachweise
Waterkrachtcentrale Seitevare

De Waterkrachtcentrale Seitevare is een waterkrachtcentrale in het noorden van Zweden. De centrale ligt in de provincie Norrbottens län, gemeente Jokkmokk. De centrale, die haar naam ontleent aan de berg Seitevare, ligt aan de zuidpunt van het meer Tjaktjajaure en is de eerste waterkrachtcentrale in het dal van de Kleine Lule. Voorheen lag op die plek de Heliga fallet (Heilige waterval) of Passekårtje (Samisch), die opgeofferd is. Een circa 100 meter hoge dam van 1300 meter lengte sluit het meer af van de Blackälven. De krachtcentrale is gebouwd tussen 1962 en 1967 en levert anno 2009 225 MW. In de jaren 80 was de centrale betrokken bij een ongeluk, waarbij het water terug de turbines instroomde. De waterkrachtcentrale is verantwoordelijk voor het wisselende waterpeil van het meer, dat schommelt tussen 443 en 478 meter boven zeeniveau. Externe links Officiële website (sv) Seitevare met foto's
Seitevare

Seitevare kraftverk är ett vattenkraftverk i Blackälven, ett biflöde till Lilla Luleälv. Det har en effekt på 225 megawatt. Kraftverket ligger vid en plats som samerna kallar Heliga Fallet. Dammen, som är den näst högsta i Sverige med 106 m, dämmer upp sjön Tjaktjajaure, ett av Sveriges få flerårsmagasin, med en regleringsamplitud på 35 meter, mellan nivåerna +442 och +477. Dammen är en 1,3 kilometer lång stenfyllningsdamm. Vid kraftverket inträffade 18 juni 1987 en incident i samband med en provkörning av turbinen, då vatten på grund av svallning gick bakvägen in i maskinsalen som delvis förstördes. Efter denna incident byggdes flera svenska bergrumsförlagda kraftverk om samt att säkerhetshöjande åtgärder genomfördes på de som var för dyra att bygga om. Kraftverket byggdes av och ägs av Vattenfall AB. Externa länkar Kuhlins hemsida om svensk vattenkraft Källor
ГЕС Сейтеваре

ГЕС Сейтеваре (швед. Seitevare) — гідроелектростанція на півночі Швеції. Знаходячись перед ГЕС Паркі, становить верхній ступінь каскаду на Лілла-Лулеельвен, найбільшій (правій) притоці річки Лулеельвен, яка впадає у Ботнічну затоку Балтійського моря біля міста Лулео. Характеристика У межах проекту річку перекрили кам'яно-накидною греблею висотою 106 метрів (один з найбільших показників у Швеції) та довжиною 1450 метрів. Вона утримує велике водосховище Tjaktjajaure з припустимим коливанням рівня поверхні в діапазоні 34,5 метра (між позначками 442 та 477 метрів НРМ), що дає змогу здійснювати накопичення ресурсу для роботи всього розташованого нижче каскаду (включаючи нижню частину каскаду на Лулеельвен). За своїм корисним об'ємом — 1675 млн м3 — Tjaktjajaure становить третє за розміром водосховище в країні. Підземний машинний зал станції споруджений біля греблі у лівобережному масиві. Він обладнаний однією турбіною типу Френсіс потужністю 225 МВт, яка при напорі у 182 метри забезпечує виробництво 850 млн кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода повертається у річку по відвідному тунелю довжиною 5,2 км, який на своєму шляху проходить під руслом самої Лілла-Лулеельвен, а на завершальному етапі переходить у відкритий канал довжиною 0,5 км. Диспетчерський центр для управління всім каскадом компанії Vattenfall на Лулеельвен знаходиться у Vuollerim, де розташована ГЕС Порсі. Примітки
Institut Karolinska

L'Institut Karolinska (Karolinska Institutet en suec) és una universitat d'Estocolm (Suècia). És la institució universitària d'educació superior en medicina més gran del món. Un comitè d'aquest institut és l'encarregat de la designació del Premi Nobel de Fisiologia o Medicina. L'Hospital Karolinska està associat a l'Institut, com a hospital docent. L'institut és membre de la Lliga Europea d'Investigació Universitària. Enllaços externs Web oficial Arxivat 2004-06-29 a Wayback Machine.
Institut Karolinska

Institut Karolinska (švédsky Karolinska Institutet) je lékařská univerzita ve švédském městě Solna na severním okraji Stockholmu. Patří mezi největší lékařské univerzity Evropy, v žebříčku světových univerzit (Šanghajský žebříček) je nejvýznamnější evropskou lékařskou univerzitou a osmou nejvýznamnější na světě. Společně s univerzitní nemocnicí Karolinska v Solně a Huddinge vytváří významné centrum lékařského vzdělávání a výzkumu. Historie Institut byl založen v roce 1811 jako místo vzdělávání a tréninku armádních chirurgů. Původní název byl "Medico-Chirurgiska Institutet". V roce 1817 bylo do názvu přidáno označení "Karolinska" podle tehdejšího švédského krále Karla XIII. Původně sídlila na stockholmském ostrově Kungsholmen, později byla přesunuta do Solny severně od švédské metropole. Druhý kampus byl otevřen v Huddinge jižně od Stockholmu. Současný název "Karolinska Institutet" je používán oficiálně od roku 1968. Aktivity Institut poskytuje pregraduální i postgraduální lékařské vzdělávání a odehrává se zde 40 % objemu medicínského výzkumu ve Švédsku. Sbor složený z 50 profesorů institutu (Nobelförsamlingen vid Karolinska Institutet) každoročně rozhoduje o držitelích Nobelovy ceny za fyziologii a medicínu. Významní absolventi univerzity Jöns Jacob Berzelius – považován za zakladatele moderní chemie, autor chemického názvosloví a objevitel prvků křemík, selen, thorium a cer Carl Gustaf Mosander – Berzeliův žák, objevitel lanthanu, erbia a terbia Karl Oskar Medin – pediatr, který významně přispěl k výzkumu dětské obrny Hugo Theorell – laureát Nobelovy ceny za medicínu a fyziologii 1955 Torsten Wiesel – laureát Nobelovy ceny za medicínu a fyziologii 1981 Lars Leksell – zakladatel radiochirurgie, autor Leksellova gama nože Sune Bergström – laureát Nobelovy ceny za medicínu a fyziologii 1981, společně s Bengt I. Samuelsson Ragnar Granit – laureát Nobelovy ceny za medicínu a fyziologii 1967 Ulf von Euler – fyziolog, laureát Nobelovy ceny za medicínu a fyziologii 1970 Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Karolínský ústav na Wikimedia Commons (anglicky) Oficiální stránky
Karolinska Institutet

Karolinska Institutet (KI, oprindelig Kongl. Carolinska medico-chirurgiska institutet) er et svensk, medicinsk universitet med sit største campus i Solna ved Stockholm. Universitetet blev grundlagt i 1810 og er Sveriges største center for medicinsk uddannelse og forskning med 30% af den medicinske uddannelse og 40% af den medicinske forskning i landet. KI er et statsligt universitet og organiseret i 22 relativt selvstændige institutioner, som varetager forskning og uddannelse. Nobelprisen Siden 1901 har Nobelforsamlingen ved KI udpeget modtageren af Nobelprisen i fysiologi eller medicin. Universitetssygehus 'Karolinska Institutet' samarbejder med Karolinska Universitetssjukhuset. Eksterne links Karolinska Institutet
Instituto Karolinska

El Instituto Karolinska (KI; en sueco: Karolinska Institutet;​ a veces referido como el (Real) Instituto Carolino en Español​​) es una institución universitaria médica situada en Solna, cerca de Estocolmo, en Suecia, y es uno de los principales centros educativos universitarios del mundo en el campo de la medicina, siendo referencia principalmente en los campos de ginecología, genética y neurociencia.​​ La Asamblea Nobel del Instituto Karolinska entrega los Premios Nobel en Fisiología y Medicina. La asamblea consiste en cincuenta profesores de varias disciplinas médicas de la universidad. El actual rector del Instituto Karolinska ess Ole Petter Ottersen, quien asumió en agosto de 2017. El Instituto Karolinska es consistentemente mencionado entre las mejores escuelas de medicina del mundo, alcanzando el sexto lugar mundialmente en 2021. Historia El Instituto Karolinska fue fundado entre 1810 y 1811, después de la Guerra Finlandesa, como centro de entrenamiento para cirujanos del ejército. El nombre original era al principio "Medico-Chirurgiska Institutet". En 1817 el prefijo “Karolinska” fue añadido como referencia al rey sueco Carlos XIII de Suecia (Karl, en sueco), convirtiéndose en el "Kongliga Carolinska Medico Chirurgiska Institutet". En 1968 fue renombrado por “Karolinska Institutet”. Entre sus fundadores destaca Jöns Jacob Berzelius, profesor de química y farmacia, y uno de los fundadores de la química moderna. En 1861, gracias a su creciente reconocimiento, este instituto recibió el estatus de universidad. Actualmente es la única universidad sueca de medicina y de otras ciencias afines, como odontología, toxicología y fisioterapia. La Asamblea Nobel del Instituto Karolinska es la responsable de nombrar cada año al ganador del Premio Nobel de Fisiología o Medicina. Graduados famosos Hugo Theorell, laureado con el Premio Nobel de Fisiología o Medicina en 1955 Torsten Wiesel, laureado con el Premio Nobel de Fisiología o Medicina en 1981 Áreas de estudio Galería Referencias Véase también Hospital universitario Karolinska Karolinska Institutets universitetsbibliotek Clasificación Académica de Universidades Centro de Investigaciones Interdisciplinares de Alcalá (Ci2A) Enlaces externos Página oficial del Instituto Karolinska Universia - Información en español
Karolinska-instituut

Het Karolinska-instituut is een medische universiteit in Zweden en een van de grootste van Europa. Het heeft vestigingen in Solna en Huddinge. Het Karolinska-instituut werd in 1810 opgericht door Karel XIII van Zweden en diende oorspronkelijk als een opleidingscentrum voor legerchirurgen. Al snel werden de taken uitgebreid en inmiddels is het de grootste en bekendste medische universiteit van Zweden. Niet alleen de geneeskundeopleiding is bekend, maar ook de medische onderzoeken en studies die er verricht worden. Dit instituut reikt jaarlijks de Nobelprijs voor de Fysiologie of Geneeskunde uit.
Instytut Karolinska

Instytut Karolinska (szw. Karolinska Institutet) – uniwersytet medyczny w Solnie (regionie Sztokholm), założony w 1810. Komitet instytutu przyznaje Nagrody Nobla w dziedzinie fizjologii lub medycyny. Do Instytutu należy Szpital Karolinska. Dwa główne kampusy Instytutu znajdują się w Solnie i Huddinge. Instytut Karolinska to jeden z największych w Szwecji ośrodków badawczych w dziedzinie nauk biomedycznych. Kształci się tam około 6000 studentów i 3000 doktorantów. Historia Instytut Karolinska powstał w 1810 z inicjatywy króla Karola XIII jako ośrodek kształcenia lekarzy wojskowych pod nazwą Kongl. Carolinska medico-chirurgiska institutet. W 1822 zmieniono jego nazwę na Karolinska Institutet ku czci Karola XIII. Przypisy Linki zewnętrzne Karolinska Institutet – oficjalna strona
Institutul Karolinska

Institutul Karolinska (în suedeză Karolinska Institutet) este o universitate medicală și de cercetare în Solna, zona urbană Stockholm din Suedia. Institutul Karolinska este clasat în mod constant printre cele mai bune școli de medicină din lume, ocupând locul 6 la nivel mondial pentru medicină în 2021. Adunarea Nobel de la Institutul Karolinska acordă Premiul Nobel pentru Fiziologie sau Medicină. Adunarea este formată din cincizeci de profesori din diverse discipline medicale de la această universitate. Actualul rector al Institutului Karolinska este Ole Petter Ottersen⁠(d), care a preluat mandatul în august 2017. Institutul Karolinska a fost fondat în anul 1810 pe insula Kungsholmen din partea de vest a Stockholmului; campusul principal a fost mutat câteva decenii mai târziu la Solna, chiar în afara Stockholmului. Un al doilea campus a fost înființat mai recent în Flemingsberg, Huddinge, la sud de Stockholm. Institutul Karolinska este a treia cea mai veche școală de medicină din Suedia, după Universitatea Uppsala (fondată în 1477) și Universitatea Lund (fondată în 1666). Este unul dintre cele mai mari centre de formare și cercetare din Suedia, reprezentând 30% din pregătirea medicală și mai mult de 40% din toate cercetările academice medicale și științele vieții efectuate în Suedia. Note Legături externe Institutul Karolinska – Site oficial
Karolinski inštitut

Karolinski inštitut (švedsko Karolinska Institutet) je javna medicinska univerza s sedežem v Občini Solna (del mestnega območja Stockholma) na Švedskem. V študijskem letu 2008/09 je bilo na 16 dodiplomskih in več podiplomskih študijskih programih vpisanih skoraj 8000 študentov. S Karolinsko bolnišnico, ki služi kot učna bolnišnica inštituta, tvori eno največjih raziskovalnih središč v državi. Velja za eno najuglednejših medicinskih univerz na svetu, ki se redno uvršča blizu vrha različnih mednarodnih lestvic univerz po akademskih in raziskovalnih dosežkih. Tu so med drugim študirali ali poučevali Jöns Jacob Berzelius, Hugo Theorell in Ulf von Euler. Komisija inštituta izbira Nobelove nagrajence za fiziologijo ali medicino. Zgodovina Inštitut je bil leta 1810 ustanovljen po dekretu kralja Karla XIII. Pobudo za ustanovitev sta dala reformatorja švedskega zdravstvenega sistema Karl Trafvenfeld in David von Schulzenheim, po tistem, ko je po porazu Švedske v vojni z Rusijo veliko število ranjenih vojakov razkrilo, v kakšnem razsulu je zdravstvo v državi. Leta 1811 je bil poimenovan medico-kirurgiska institutet in leta 1817 v kraljevo čast preimenovan v Carolinska medico-kirurgiska institutet, kar se je z leti okrajšalo v sedanji naziv. Svoje prostore je imel v nekdanji steklarni v središču Stockholma, blizu mestne hiše. Pravi razcvet ustanove in hkrati švedskega zdravstva se je začel sredi 19. stoletja, ko je bil za profesorja medicine imenovan v Avstriji in Nemčiji šolani Magnus Huss. Takrat se je pričelo rivalstvo z univerzama v Uppsali in Lundu, ki sta v novi ustanovi videli grožnjo svojemu obstoju. Šele z Axlom Keyjem si je inštitut pridobil toliko ugleda, da je leta 1873 dobil pravico podeljevanja diplom, univerzama v Uppsali in Lundu pa je enakovreden šele od leta 1906, odkar so uradno priznani tudi podeljeni akademski nazivi. Leta 1896 je umrl Alfred Nobel, s katerim je inštitut sodeloval pri raziskavah, in ga v svoji oporoki določil za podeljevanje nagrad za fiziologijo ali medicino. Med letoma 1940 in 1950 se je inštitut preselil z otoka Kungsholm v nove prostore pri Karolinski bolnišnici v Solni. Sklici Zunanje povezave Uradno spletno mesto
Institut Karolinska

Institut Karolinska je medicinski univerzitet koji se nalazi u Solni, delu Stokholma, Švedska. Karolinska je jedan od najvećih i najprestižnijih medicinskih univeziteta na svetu. Istorijat Institut Karolinska je osnovan 1810. godine kao "akademija za vežbanje veštih vojnih hirurga" radi bolje pripremljenosti u slučaju rata. Već iduće godine Institut Karolinska je počeo sa obučavanjem ne samo hirurga, već i medicinskog osoblja uopšte. 1861. godine Institut Karolinska dobija i status univerziteta. 1930. godine je odlučeno da uz Institut bude otvorena i bolnica, nazvana Karolinska bolnica, kako bi se spojile teoretske i praktične funkcije. Karolinska bolnica je zvanično otvorena 1940. godine. Reference Spoljašnje veze Karolinska Institutet - Official site
Каролінський інститут

Каролінський Інститут (швед. Karolinska Institutet) — це медичний університет у Швеції, головні корпуси якого розташовані в місті Солна (швед. Solna), що знаходиться поблизу Стокгольма. Цей університет є одним з найбільших у Європі. Історія заснування Каролінського Інституту починається з 1810 року, коли було засновано університет. Перший корпус був побудований на острові Kungsholmen, що розташований на заході Стокгольма, та потужності якого були згодом перенсені до Солни. Другий за величиною корпус (швед. Huddinge) було побудовано в районі Флемінсберга (швед. Flemingsberg) на півдні від Стокгольма. Каролінський Інститут — третій за величиною медичний університет Швеції, після Упсальського Університету (заснований в 1477) та Лундського Університету (заснований в 1666). Каролінський Інститут посідає 32 місце в світовому рейтингу університетів згідно з даними за 2012 р. Times Higher Education World University Rankings, 6-е серед Європейських університетів, та перше в Північному регіоні Європи. Альфред Нобель заповів Каролінському Інституту сформувати комітет та визначати лауреатів на отримання Нобелівської премії в галузі медицини та фізіології. Історія Каролінський Інститут був заснований впродовж 1810 та 1811 рр. після фінської війни. Створення цього закладу було необхідним: в епоху регулярних військових конфліктів, Швеція конче потребувала спеціалістів-хірургів, тому основною напрямком роботи Каролінського Інституту в той час була підготовка військових хірургів, а перша назва була 'Medico-Chirurgiska Institutet' або в перекладі зі шведської — «Медико-хірургічний Інститут». На початку 1817 року з'явився додаток «Каролінський», як виявлення пошани шведському королю, а повна назва стала 'Kongliga Carolinska Medico Chirurgiska Institutet'.. 1968 року назву скоротили, прибравши «хірургічну» частину, відтоді назва інституту більше не змінювалась. Науково-дослідні підрозділи Каролінський Інститут має дві бази: капмус Солна та капмус Худінг 15 км південніше від столиці Швеції. Обидва капмуси мають потужну науково-дослідну базу, та знаходяться в безпосередній близькості від Каролінської Університетської Лікарні, дві частини якої також мають приставки Солна та Худінг. Кампус Солна Кафедри, що розташовані в кампусі Солна: Cell and Molecular Biology Environmental Medicine Learning, Informatics, Management & Ethics Medical Biochemistry and Biophysics Medical Epidemiology and Biostatistics Microbiology, Tumor and Cell Biology Neuroscience Physiology and Pharmacology Women's and Children's Health Кампус Худінг Кафедри, що розташовані в кампусі Худінг: Biosciences and Nutrition Surgery Dental Medicine Laboratory Medicine Medicine Neurobiology, Care Sciences and Society Наукові ступені В Каролінському Інституті в більшості випадків присужують науковий ступінь Доктора Філософії (PhD). В деяких випадках присуджують ступінь Ліцензіат. Див. також Список університетів Швеції Примітки Посилання Karolinska Institutet [Архівовано 11 травня 2012 у Wayback Machine.] — Офіційна сторінка
Örnsköldsviks sjukhus

Örnsköldsviks sjukhus är ett av tre sjukhus inom Region Västernorrland beläget i Örnsköldsvik. Vid Örnsköldsviks sjukhus hade 2012 man enligt landstingets årsredovisning i den Specialiserad somatisk vården: 56812 läkarbesök 39 677 övriga besök 9 657 dagsjukvård 8 601 vårdtillfällen 36 160 vårddagar 4,2 medelvårdtid 107 vårdplatser 1 771 operationer i sluten vård 1 788 operationer dagkirurgi 1 634 operationer polikliniska Referenser
Anundsjö kyrka

Die Anundsjö kyrka ist eine evangelisch-lutherische Kirche in Bredbyn im Bistum Härnösand, das zur Schwedischen Kirche gehört. Sie ist die Hauptkirche der Kirchengemeinde Anundsjö. Kirchengebäude Bei Ausgrabungen in den 1950er Jahren fand man die Reste einer Kirche aus dem 13. Jahrhundert, auf dem Friedhof der heutigen Kirche war mit einem großen Kreuz die damalige Position markiert. Die heutige Kirche wurde 1437 gebaut und zeigt Merkmale von mittelnordischer und spätmittelalterlicher Architektur. Der Bau besteht aus einem Langhaus, einem Waffenhaus und einer Sakristei. Der Eingang zur Kirche befindet sich im Waffenhaus. Das mittelalterliche Aussehen der Kirche ist trotz mehrerer Renovierungen erhalten geblieben. Anfang des 18. Jahrhunderts bekam die Kirche ihre heutige Kanzel, und Mitte des Jahrhunderts wurde der Innenraum weiß getüncht. Später wurde das Aussehen der Kirche von Per Zakrisson geprägt, einem örtlichen vielseitigen Bauern, Schnitzer und Baumeister. Der Glockenstapel von 1759 und die Sakristei von 1772 sind Beispiele seiner Arbeit. Bei Malerarbeiten Mitte des 18. Jahrhunderts wurden die Wandbilder verdeckt, bei Ausbesserungsarbeiten 1952 wieder freigelegt, wobei nur ein kleiner Teil der Bilder erhalten geblieben ist. Bei den Restaurierungsarbeiten wurde Brot als Schwamm benutzt, da dies ein sehr schonendes Verfahren ist. Vor dem Glockenstapel steht ein Monument, das 1959 zur 200-Jahr-Feier des Stapels errichtet wurde und an die Arbeit von Zakrisson erinnert. Literatur Våra kyrkor, Seite 610. Klarkullens förlag, Västervik 1990. ISBN 91-971561-0-8 Weblinks Webseite der Kirchengemeinde (schwedisch) Bilder der Kirche Anundsjö kyrka. In: Bebyggelseregistret. Riksantikvarieämbetet, abgerufen am 9. Februar 2016 (schwedisch).