Stångby kyrka

Stångby kyrka är en kyrka i Stångby kyrkby någon mil nordväst om Lund. Den är församlingskyrka i Torns församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan härstammar från 1100-talet och består av halvrund absid, kor, långhus och kyrktorn. Murarna är helt täckta av vit puts. På norra långhussidan har rester efter en romansk sandstensportal och en romansk fönsteromfattning tagits fram och synliggjorts. På södra långsidan har på samma sätt en romansk fönsteröppning markerats. Kyrkan byggdes om på 1800-talet under ledning av CG Brunius då ett vapenhus revs. Kyrkan totalrenoverade 1869-70 då bland annat tornet byggdes och långhuset förlängdes. Kyrkan har under 2006 genomgått en renovering av takstolar och yttertak samt målats om. De äldre beskrivningarna Året 1830 Den 26 juli 1830 besiktigades kyrkan och man konstaterade då att: I samma skrivelse omtalas att två kyrkklockor hängde i tornet. Den större klockan hade en inskription som berättade att den första gången var gjuten 1670 av Jehremias Ludvig och sedan blivit omgjuten 1736. Den mindre klockan bar inskription med årtalet MDCIX och namnet på gjutaren, Hans Wolf Endtfeller. Kyrkklockorna hängde i ett torn som var påbyggt koret vilket framgår av en situationsplan på lantmäterikartan av 1768. På planen ses en mindre utbyggnad på norra sidan av koret, troligtvis ett utvändigt trapphus upp till tornet. Tornet har knappast varit medeltida vilket antydes i en kyrkobesiktning 1843 där det omtalas som ett ”svagt klockhus”. Året 1843 1843 års byggnadsbeskrivning är mycket detaljerad och visar kyrkan i det skick den hade innan den stora restaureringen på 1860-talet. Den återges därför här i sin helhet: Brunius besök på 1840-talet Någon gång mellan 1843 och 1850 besökte Brunius Stångby kyrka. Av hans beskrivning framgår att arbetena 1843 endast inskränkt sig till vapenhusets nedrivande och ytterdörrens förflyttande till västra långhusgaveln. Fortfarande stod kyrkan med sina medeltida murar intakta, upptill avslutade av en rundbågsfris i sandsten. Anmärkningsvärt är att Brunius inte omtalar klocktornet som rimligtvis borde finnas kvar. Detta talar för att denna konstruktion inte varit av varken hög ålder eller speciellt iögonfallande. Brunius omnämner däremot att den gamla västportalen inmurats i en redan befintlig, ursprunglig, men sedermera igenmurad öppning i långhusets västgavel. Detta visar att Stångby kyrka antingen haft eller planerats ha ett romanskt västtorn: Ombyggnaden 1869-1870 Åren 1869-1870 genomfördes en radikal ombyggnad av Stångby kyrka. Ett torn efter ritningar av J.F. Åbom uppfördes i väster och de nuvarande, stora fönsteröppningarna i långhus och kor tillkom. Långhusmurarna förhöjdes varvid den romanska sandstensfris som tidigare avslutat murarna upptill borttogs. Åboms ritning av kyrkan av år 1869, den äldsta detaljerade återgivningen av kyrkobyggnaden, visar både plan, såväl som sido- och tvärsektioner. På ett ritningsoriginal som numera hänger i kyrkan, har med röd färg angivits de förändringsarbeten som denna renovering innefattade. Med denna färg har angivits långhusmurarna till den västligaste valvtravén i långhuset, tornet samt långhusvalvet i en tvärsnittssektion. I samband med uppförandet av en ny orgel och frågan om nytt golvs inläggande har Theodor Wåhlin besiktigat kyrkan 1912. Han anger då att det 1869: Orgel 1914 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 13 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1969 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en elektrisk orgel med slejflådor. Noter Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Mer information från Lunds kyrkliga samfällighet Wikimedia Commons har media som rör Stångby kyrka.