NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Grödinge kyrka

Grödinge kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Grödinge församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger i Grödinge socken i södra delen av Botkyrka kommun. Kyrkobyggnaden Ursprungskyrkan var uppförd på 1100-talet i romansk stil och hade ett slutet försvarstorn i väster. Vid början av 1300-talet ersattes gamla långhuset med ett nytt och ett vapenhus i söder tillkom. Av ursprungskyrkan behölls tornet och södra väggen. Eftersom långhuset breddades åt norr är tornet förskjutet mot söder i förhållande till långhusets längdaxel. På 1400-talet byggdes en ny sakristia norr om koret och ersatte en äldre sakristia. Samma århundrade byggdes tornet på med tegel och blev tre meter högre. Under senare delen av 1400-talet försågs kyrkorummet med takvalv i tre travéer. På 1750-talet höjdes tornet ytterligare två meter och fick nuvarande tornhuv. Inventarier En skadad skulptur av ärkeängeln Mikael är från 1100-talet. Ett triumfkrucifix är från början av 1500-talet. Nuvarande altartavla är målad av Alexander Rudbeck och skänkt till kyrkan 1862 av baron Gustaf Thure Rudbeck, Marieberg. Tavlan är en kopia av den franske konstnären Émile Signols målning "Kristus och äktenskapsbryterskan" (Johannes 8:1-11) som finns i Musée du Luxembourg i Paris. En kopia av Grödingebonaden, en medeltida bonad vars original numera finns i Statens historiska museum, donerades 1952 av storbyggmästaren Olle Engkvist. Orgel 1700 skänkte vice president Johan Wattrang en orgel till kyrkan med 4 stämmor. 1833 bygger Per Zacharias Strand, Stockholm en orgel med 6 stämmor. 1941 bygger John Vesterlunds Orgelbyggeri, Lövstabruk en orgel med 16 stämmor, två manualer och pedal. Nuvarande orgel byggdes 1970 av Olof Hammarberg, Göteborg. Den har 19 stämmor, fördelade på 2 manualer och pedal. Fasaden och några stämmor härstammar från kyrkans första orgel, byggd 1833. Orgeln är mekanisk och har ett tonomfång på 56/30. Runstenar Vid kyrkan står runstenen Sö 291, och i vapenhuset förvaras den fragmentariska Sö 293. Referenser Noter Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 240. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Grödinge kyrka.
Gröna gården

Gröna gården är en bostadsfastighet på Kvastmakarbacken 1A och B på Södermalm i centrala Stockholm som uppfördes 1854 efter ritningar av Johan Fredrik Åbom. Gröna gården uppfördes som arbetarbostad och ägs idag av det kommunala bostadsbolaget Stadsholmen. Byggnaden är blåklassad av Stockholms stadsmuseum vilket innebär att husets kulturhistoriska värde motsvarar fordringarna för byggnadsminnen i kulturminneslagen. Historik Husets uppförande hängde samman med den sjuklige kung Oscar I:s tillfrisknande 1853. Händelsen firades den 9 februari 1853 i Stockholm men några ledande personer ville också skapa ett mer varaktigt minne av konungens tillfrisknande och lät publicera ett tidningsupprop med en uppmaning att samla in pengar till "upförande af sunda och tjenliga bostäder åt de arbetande klasserna, till hjelp och lindring i dessa klassers betryckta, mången gång djupt nödställda belägenhet". Insamlingen blev framgångsrik och en penningsumma överlämnades till Stockholms stad som lät inköpa en tomt i kvarteret Barnängsbacken Större och uppföra den nuvarande byggnaden efter Åboms ritningar. I huset fanns två trapphus (A) och sex lägenheter per plan om 1 rum (C) och kök (D), och på vinden fem lägenheter. Bottenplan och våning 1 trappa är identiska. Huset uppfyllde Fattigbyggnadsfondens lånevillkor som finansierade bygget. Förebilder för liknande bostäder fanns i Berlin. De första hyresgästerna var mestadels arbetarpar i 30-årsåldern och deras barn. Många arbetade på William Lindbergs mekaniska verkstad eller vid det närbelägna Södra varvet. Ursprungligen bodde 38 vuxna och 34 barn i huset. Fram till första världskriget bodde omkring 70 personer i huset samtidigt, och spridningen bland yrkena blev större. Huset var rivningshotat 1931 då det fanns planer på att förlänga Ringvägen genom området och fram till en eventuell Österled över till Djurgården på norra sidan Saltsjön. Bilder Se även Skinnarviken 1 (Bastugatan 48) som också uppfördes med lån ur Fattigbyggnadsfonden. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gröna gården.
Gröna skrapan

Gröna skrapan, i folkmun och av göteborgshumorn även kallad Svartbygget, är ett kontorshus i stadsdelen Gårda i Göteborg. Det har adressen Johan på Gårdas gata 5 och ligger vid E6/E20. I huset finns bland annat göteborgskontoret till byggföretaget Skanska, som också byggde huset. Höghusdelen hara en höjd av 64 meter, har 16 våningar och stod färdigt år 2010. Gröna skrapan är en av de första i byggnaderna i Norden med en precertifiering på den allra högsta nivån, platinum, enligt det internationella miljöcertifieringssystemet LEED. För att lyckas har Skanska vidtagit en lång rad åtgärder för att minska fastighetens miljöpåverkan. Det handlar exempelvis om att elen tillförs från lokalt producerad vindkraft, sedumtak har lagts för fördröjning av dagvattnet, snålspolande blandare och toaletter används genomgående och att stor vikt lagts på inomhusklimatet, samt att alla arbetsplatser får ta del av dagsljus och utsikt. Dessutom renar huset sin egen frånluft och förbättrar på det sättet luften omkring sig. Se även Lista över Göteborgs högsta byggnader Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gröna skrapan.
Gröndals kyrka

Gröndals kyrka är en kyrka inom Hägerstens församling i Stockholms stift. Byggnaden är uppförd i rödbrunt tegel och ligger mitt i Gröndal med adress Gröndalsvägen 61, hörnet Lövholmsvägen. Byggnaden grönmärktes av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”att bebyggelsen har ett högt kulturhistoriskt värde och är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”. Kyrkobyggnaden Kyrkan invigdes 1969 och ritades av arkitekterna Backström & Reinius. Byggnaden består av tre plan som rymmer kyrksal, konfirmandrum, ungdomslokaler, sammanträdeslokaler med mera. Byggnaden ligger i souterräng och har entré till kyrksalen från södra sidan. Genom en entré i norr når man kontor och samlingssalar som ligger våningen under kyrksalen. Ännu en våning under finns ungdomslokalerna som ligger helt under jord. Bakom kyrkan står en klockstapel med klocka. Kyrksalen är orienterad i öst-västlig riktning med koret i öster. Golvet är belagt med bokparkett som inte är ursprunglig. I koret är golvet upphöjt två trappsteg jämfört med övriga kyrkrummet. Inventarier Altaret är tillverkat av bokträ. Vid norra väggen finns en kororgel av bokträ. Bilder Referenser Svenska kyrkan i Hägersten informerar Stadsmuseets interaktiva karta för kulturmärkning av byggnader i Stockholm. Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Externa länkar Svenska kyrkan Hägersten Wikimedia Commons har media som rör Gröndals kyrka.
Gröndalsbron

Gröndalsbron (Swedish: The Gröndal bridge) are two bridges in central Stockholm, Sweden, connecting the island Stora Essingen to the southern mainland district Gröndal. The older bridge, inaugurated in 1967, forms a 460-metre section of the Essingeleden motorway, of which 260 metres constitute the bridge, divided into three pre-stressed concrete frames, 70, 120, and 70 metres in length. Due to several ramps connecting to the bridge the width varies from 38 to 45 metres, while the horizontal clearance is 26 metres throughout the entire structure. The second bridge, inaugurated in 2000, forms part of the Tvärbanan light rail line and is a 120 metres long pre-stressed concrete box girder bridge. After its inauguration, slip cracks have been discovered in the bridge, a discovery which was covered up for at least a year and the following revelation in media became a main local news event for some time. The bridge has since been reinforced and is still in operation. See also List of bridges in Stockholm Essingebron Fredhällsbron Alviksbron References External links Stockholmsförsöket - variations in traffic loads over Gröndalsbron Archived 2007-09-28 at the Wayback Machine
Gröndalsbron

Gröndalsbron désigne deux ponts parallèles reliant l'île de Stora Essingen au quartier continental de Gröndal à Stockholm en Suède. Situation Gröndalsbron fait référence à deux ponts parallèles enjambant levdétroit d'Essingesundet entre Gröndal et Stora Essingen à Stockholm. Un pont autoroutier fait partie de l'Essingeleden et un pont ferroviaire fait partie du Tvärbanan. Le pont le plus ancien, inauguré en 1967, forme un tronçon de 460 mètres de l'autoroute Essingeleden, dont 260 mètres constituent le pont lui-même, divisé en trois cadres en béton précontraint de 70, 120 et 70 mètres de longueur. Grâce à plusieurs rampes reliant le pont, sa largeur varie de 38 à 45 mètres, tandis que le dégagement horizontal est de 26 mètres sur l'ensemble de l'ouvrage. Le deuxième pont, inauguré en 2000, fait partie de la ligne de tramway Tvärbanan et est un pont à poutres-caissons en béton précontraint de 120 mètres de long. Après son inauguration, des fissures de glissement ont été découvertes sur le pont, découverte qui a été dissimulée pendant au moins un an et dont la révélation dans les médias a fait la une des journaux locaux pendant un certain temps. Le pont a depuis été renforcé et est toujours en service. Références Voir aussi Articles connexes Liste de ponts de Suède Liste des ponts en arc les plus longs Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Stockholmsförsöket: Ett banbrytande experiment i trafik- och miljöpolitik Portail des ponts Portail de Stockholm
Gröndalsbron

Gröndalsbron betecknar två parallella broar över Essingesundet mellan Gröndal och Stora Essingen i Stockholm, en motorvägsbro som utgör en del av Essingeleden och en spårvägsbro som utgör en del av Tvärbanan. Motorvägsbron Motorvägsbron består av två parallella broar, vilka i sin tur är konstruerade av tre delsegment på 70, 120 och 70 meters längd. Den högsta (mittersta) har en segelfri höjd på 25,2 meter. Gröndalsbron är liksom Fredhällsbron ritad av arkitektföretaget AOS (Ahlgren-Olsson-Silow) och konstruerad av det kommunala aktiebolaget Gekonsult. Brospannet är utfört som en lådbalk i efterspänd betong. Spännarmering används även i själva plattan motorvägsbanan. Lådbalken är fast inspänd i pelarna vid stöd G11 och G12 (de stöd som står i vatten). I brohjässan (brons högsta punkt) finns två pendellager monterade, som innebär att respektive brodel hjälper den andra att bära trafiklast. Brons pelare grundlades som mest 32 meter under Mälarens vattenyta. Spannen kunde byggas med hängande ställningar i balkändarna utan att ställningar från mark eller vatten behövde användas, efter tyska förebilder även kallad Freivorbau. För interna transporter mellan de ofärdiga broavsnitten användes ett provisoriskt stålfackverk som lyftes på plats av den flytande hamnkranen Lodbrok. Byggarbetena började 1961 och invigningen skedde samtidigt med Essingeleden den 21 augusti 1966. För byggarbetena svarade "Konsortiet Essingebroarna" med Samuelsson & Bonnier och Widmark & Platzer som entreprenörer. Utöver Gröndalsbron ingick även Trafikplats Stora Essingen, Essingebron (inklusive lokalbron) samt ramper för Brommagrenen i konsortiets byggnadsetapp. Spårvägsbron Gröndalsbron är även namnet på spårvägsbron (för Tvärbanan) över Gröndalssundet vilken löper parallellt med motorvägsbron och som har en liknande konstruktion och ett liknande utseende som denna. Brons totalentreprenörer var Skanska och NCC och konstruerades av konsultföretaget ELU. Bron öppnades för spårvägstrafik år 2000 samtidigt med Alviksbron. Snart upptäcktes sprickbildning på grund av skjuvspänning i båda broarnas lådbalkar och vid slutet av 2001 bedömde SL (Stockholms Lokaltrafik) att utvecklingen föranledde en närmare undersökning. Under utredningsarbetet förstärktes broarna temporärt med utanpåliggande stålstag och under hösten 2002 genomfördes en permanent invändig förstärkning. Panorama Bildgalleri Se även Alviksbron Fredhällsbron Essingebron Broparken Referenser Noter Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Dufwa, Arne, red (1985). Trafik, broar, tunnelbanor, gator. Monografier utgivna av Stockholms stad, Stockholms tekniska historia 1. Stockholm: Liber Förlag. sid. 212-213. Libris 513275. ISBN 91-38-08725-1 Undersökning angående skador på Gröndal- och Alviksbron, pdf-fil Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gröndalsbron.
Грендальсбрун

Грендальсбрун (швед. Gröndalsbron) — два мости, через Ессінгесундет між Грендаль і Стора-Ессінген, в центрі Стокгольма, Швеція. Старший міст, відкрито в 1967 році, є 460-метровою дистанцією автомагістралі Ессінгеледен, з яких 260 м над водою, розділений на три попередньо напружені бетонні каркаси довжиною 70, 120 і 70 м. Завдяки кільком пандусам, що з’єднуються з мостом, ширина варіюється від 38 до 45 м, а горизонтальний просвіт по всій конструкції становить 26 метрів. Другий міст, відкрито в 2000 році, ним прокладено Tvärbanan, і є 120 м попередньо напруженим бетонним коробчастим мостом. Після його відкриття у бетоні були виявлені тріщини. З тих пір міст був укріплений і досі діє. Примітки
Grönsö, Gryts skärgård

Grönsö är en ö i Valdemarsviks kommun i Gryts skärgård. Ön består till största delen bergig hällmarksskog, men på de sandiga partierna på öns centrala och södra del växer ädellövskog och här finns också en del jordbruksmark. Grönsö tillhörde från början Kråkmarö by och användes för bete och slåtter. År 1885 byggdes två stycken hemman på Grönsö. Peter Gerdehags film Den vackraste ön handlar om Grönsö. Referenser Källor Vad är det som Peter kallar "Den vackraste ön" Arkipelagbloggen
Gröntoppens naturreservat

Gröntoppens naturreservat ligger i Föllinge socken, Krokoms kommun, Jämtland. Reservatet som ligger mellan Lillholmsjö och Skärvången omfattar 124 hektar och bildades år 2003. Inom naturreservatet finns flera höjder, bland annat Gröntoppen (560 m ö.h.). Området består av tre olika skogstyper. Referenser Information om Gröntoppens naturreservat, Länsstyrelsen i Jämtlands län
Grössjön (naturreservat)

Grössjön är ett 2,38 kvadratkilometer stort naturreservat cirka 3–4 kilometer sydöst om Umeå. Reservatet består av sjön Grössjön med omgivningar. Runt hela sjön står gammelskogen kvar och ger en viss känsla av vildmark helt nära staden. Stora Blomstermyran i södra delen av reservatet är ett rikkärr med ovanliga växter. I den nordöstra utkanten ligger Brännan, ett 2 hektar stort område där en planerad skogsbrand anlades 1997. 2018 inträffade en skogsbrand på reservatets norra gräns, som delvis berör reservatet. Grössjön är en populär fågelsjö och har en ganska stor population av bisam. Några andra intressanta arter som finns i området är svarthakedopping, sångsvan, grönbena, pärluggla, lunglav och knagglestarr. Flera markerade stigar finns i reservatet, som ägs av Umeå kommun. Källor SNF Närnaturguide Läge brandfält norr om Grössjön Länsstyrelsen i Västerbotten Grössjön Beslut och skötselplan Noter
Gualöv Church

Gualöv Church (Swedish: Gualövs kyrka) is a medieval church in Gualöv, Bromölla Municipality, in the province of Skåne, Sweden. The church contains several medieval murals and a medieval altarpiece. History Gualöv Church was built during the end of the 12th century. A church porch was built in the 14th century, and during the 15th century the earlier ceiling was replaced by the present vaults. The church bells are housed in a separate, wooden tower probably dating from the 18th century. Some alterations were made to the church in the 19th century. Murals Gualöv Church contains medieval murals from two periods. The oldest are Romanesque in style and are located in the choir. They depict a knight and a woman, and an inscription in Latin stating that this is the portrait of Hugitus and his wife Hialmsvith, who ordered the decorating of the church. It has been suggested that the same couple probably ordered and financed the building of the church. In addition, the choir and nave also contain murals from the 1470s, depicting religious subjects such as the Last Judgment and the Nordic royal saints Olaf, Eric and Canute, but also e.g. the Wheel of Fortune. There are also fragments of decorative paintings in the church porch. Furnishings The main altarpiece of the church is from 1704, but the church also contains an altarpiece from the 1510s, displayed on one of the nave walls. It was most likely made in northern Germany. The baptismal font and the pulpit both date from the 17th century. References External links Media related to Gualöv Church at Wikimedia Commons
Gubbhyllan

Gubbhyllan är en av byggnaderna på Skansen i Stockholm. Huset står innanför Skansens huvudingång från Djurgårdsvägen. I Gubbhyllan finns bland annat Snus- och Tändsticksmuseum, en kägelbana och en restaurang. Gubbhyllan renoverades och upprustades under 2008. Byggnaden Byggnaden uppfördes 1816 vid det närbelägna Hasselbacken, och fungerade huvudsakligen som sommarnöje fram till 1852. Då köpte konditor Wilhelm Davidson huset och öppnade ett schweizeri (ett kafé med alkoholservering). Sitt nuvarande namn fick huset vid 1900-talets början. "Gubbarna på hyllan" var äldre, punschdrickande herrar som satt på den övre verandan och lyssnade till regementsmusiken nedanför. 1872 tillbyggdes den så kallade "Parisersalongen", namngiven efter den franska tapet som pryder väggarna. Byggnaden flyttades till Skansen på 1960-talet, och fick då en källare. Kägelbanan Gubbhyllans kägelbana är en kopia av en kägelbana från 1800-talets mitt, som finns i original i friluftsmuseet Gamla Linköping i Östergötland. Snus- och Tändsticksmuseum Snus- och Tändsticksmuseum, Sveriges enda i sitt slag, är ett industri- och kulturhistoriskt museum med omfattande samlingar av den svenska tobakens och tändstickans historia. Museet grundades 1938. De insamlade föremålen kom från några av de hundratals tobaksfabriker som fanns i Sverige före 1915, då Svenska Tobaksmonopolet infördes. År 1965 flyttade Tobaksmuseet till huset Gubbhyllan på Skansen. Museet kompletterades med en tändsticksdel och bytte namn till Tobaks- och Tändsticksmuseum år 2000. Basutställningarna handlar om snusets och tändstickans historia ur ett kulturarvsperspektiv. En del av utställningen, Snusfabriken, visar hur tillverkningen av snus kunde se ut i det sena 1800-talet. Samlingarna ägs av Swedish Match Tobaks- och Tändstickshistoriska stiftelse. Museet drivs med ekonomiskt stöd av Swedish Match. Källor "Om oss" från Snus- och Tändsticksmuseum "Gubbhyllan (1900-talets början)" från Skansen Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gubbhyllan.
Gudmundstjärn

Gudmundstjärn är ett cirka 10 hektar stort öppen-jord nybyggarhemman invid Gudmundstjärnen i Indal, cirka 35 km nordväst om Sundsvall. Den första byggnaden byggdes antagligen 1778 eller 1779 när förste ägaren, nybyggaren Olof Pärsson, byggde en liten enrumsstuga och den senaste ladugården år 1929. Gudmundstjärn är sedan 1983 är byggnadsminne och naturreservat. Gudmundstjärn ägs idag av Sundsvalls kommun och drivs av Gudmundstjärns intresseförening. Under sommaren är det ett populärt utflyktsmål som är öppet för allmänheten och man erbjuder guidningar då allt har bevarats som det såg ut när det beboddes av en storfamilj. Under sommartiden hålls husdjur som kycklingar och hästar på gården, ibland är djuren fler. De sista människorna som levde på gården lämnade den 1943 och året därpå såldes den till dåvarande Indals kommun i avsikt att bevara den. Det fanns då ingen väg till Gudmundstjärn utan den första farbara vägen byggdes 1960-61. Gårdens utveckling I Lonings allmännings kronofastighet började 23-årige Olof Pärsson uppodling 1778 med röjning för rågsvedjor och en enkel stuga uppfördes med ett fänge för en ko och en get. År 1792 fanns en mangådrsbyggnad samt 1 tunnland åker och 5 tunnland äng och utrymme för 1 häst, 2 kor, 1 kviga och 5 getter. Det skördades 7 skylar korn. Därefter byggdes bagarstuga, torp, lador, härbren, vedbod, uthus, bastu och vattenledning. Under åren 1865 - 70 byggdes ett såg- och kvarnhus. Vadmalsstamp, smedja med flera byggnader tillkom också. Mangårdsbyggnaden byggdes till med ytterligare två rum. 1902 byggdes ett nytt boningshus där det gamla stallet hade stått. Ny ladugård uppfördes 1929 och under samma tid tillkom nytt stall samt spånhyvel. Utdikning av våtområdet Stockmyran skedde med efterföljande uppodling och 1961 färdigställdes vägen under kommunalt ägande. Naturreservat och byggnadsminne Vid länsstyrelsens fastställande av Gudmundstjärns naturreservat 1983 var totala arealen 249 hektar varav 210 hektar skogs- och myrmark, 10 hektar inägojord och 29 hektar övrig mark. Av detta avsattes 71 hektar till naturreservat fördelat på cirka 60 hektar mark och 11 hektar vatten och samtidigt beslutades att själva "Nybygget" med byggnader och närmast kringliggande 10 hektar inägojord blev byggnadsminne. Byggnadsminnet omfattar 19 byggnader. Referenser Källor "Tjärnfolket" av Hans-Olof Jonsson Bäfvenberg, Ingemar; Norén, Lars-Ola (1982). Gudmundstjärn en beskrivning av ett skogshemman från självhushållningens dagar i Medelpad. Härnösand: Länsstyrelsen i Västernorrlands län Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Om naturreservatet Länsstyrelsen Västernorrland
Gula Villan, Frescati

Gula villan är ett gulmålat trähus på Gubbacken, bakom universitetsbiblioteket vid Stockholms universitets campus i Frescati i Stockholm. Huset är ritat av SJ:s chefsarkitekt, Adolf Wilhelm Edelsvärd och stod färdigt 1883. Innan villan fick sitt nuvarande namn så kallades den Intendentsvillan, då intendenten för Kungliga Skogs- och Lantbruksakademiens biologiska avdelning bodde där. Gula villan är en av de fyra större byggnader Edelsvärd ritade för Lantbruksakademiens Experimentalfält under sina år som föredragande i den mekaniska avdelningen. Byggnaden är kraftigt ombyggd både ut- och invändigt. Ursprungligen var färgsättningen dovare, med bruna listverk och fönsterspröjs. Gula villan sköts av Akademiska Hus. 1996 köpte Akademiska Hus byggnaden av Statens Fastighetsverk. Villan hyrs och förvaltas sedan 1988 av Humanistiska föreningen vid Stockholms universitet, som ordnar evenemang för studenter så som pubkvällar, föreläsningar, filmkvällar, middagar och liknande. Gula villan var även hemvist för musikfestivalen Dans Dakar. Referenser