Normlösa kyrkogård

Normlösa kyrkogård är en kyrkogård vid Normlösa kyrka i Normlösa socken, Mjölby kommun. Kyrkogården ligger på en låg sandås vid ett vägskäl mellan vägarna mot Västerlösa, Skeppsås, Öjebro och Mantorp. Den har en oregelbundet rektangulär form och delas i två ungefär lika stora delar av en grusgång mellan den östra stigluckan och den västra ingången. Kyrkan ligger i den norra delen. Kyrkogårdsmiljön präglas särskilt av den medeltida kyrkan, en medeltida tiondebod, en bevarad stiglucka, kallmurade gråstensmurar och ett stort antal äldre gravvårdar. På kyrkogården finns kistgravplatser. Historia Kyrkogården har sannolikt vuxit fram omkring kyrkan sedan medeltiden. Dess nuvarande utsträckning kan vara mycket gammal, eftersom den medeltida tiondeboden står långt från kyrkan i kyrkogårdens sydöstra hörn. Till den äldre miljön hör även stigluckan i den östra muren. I nordväst står sedan 1944 en kopia av en tidigare stiglucka som revs under 1800-talet. Normlösa omnämns 1178 som en del av Linköpings biskopsbord. Kyrkan och den närbelägna biskopsgården utgjorde en viktig del av biskopens medeltida egendomar. Den äldsta kyrkan hade långhus, kor och absid samt ett brett torn i väster. Kyrkan byggdes om och utvidgades kraftigt 1766, då de norra och östra murarna flyttades och ett nytt kor uppfördes. Tornets övre våning tillkom 1784 och kyrkklockorna flyttades då från den äldre klockstapeln. Flera tidigkristna och medeltida gravminnen har påträffats på platsen. I kyrkans vapenhus förvaras fragment av två runristade stenar. Den ena har varit lock till en tidigkristen kalkstenskista och hittades på kyrkogården 1823. I kyrkan finns även en medeltida gravhäll med en latinsk inskrift över Ingnois Petri samt ett epitafium över socknens förste lutherske präst, Nicolaus Eschelli, som avled 1570. Ett flertal gravvårdar från 1600- och 1700-talen har tidigare stått ute på kyrkogården. Flera har senare flyttats in i vapenhuset eller tiondeboden för att skyddas. Den gravkarta som fortfarande användes vid inventeringen upprättades 1947. Sedan 1950-talet har kyrkogårdens grundläggande struktur inte förändrats i någon större omfattning. Omgivning Väster om kyrkogården ligger landsvägen och Normlösa skola. I söder finns en parkeringsplats och bortom denna betesmark och bybebyggelse. Öster om stigluckan ligger ett parkartat område med församlingshemmet, som är inrett i den tidigare Klockaregården eller Högbergsgården, samt en timrad stuga från 1600-talet. I norr finns ett mindre parkområde och vägen mot Västerlösa. Nordväst om kyrkogården finns lämningarna efter Normlösa biskopsgård. Där ligger en välvd källare, kallad Brasks källare, med årtalet 1475 och en kristusinskrift på stenen över ingången. Utformning och vegetation Kyrkogården omges av låga kallmurade gråstensmurar. Murarna är omkring 0,6–0,8 meter höga och har gräsbevuxna slänter på insidan. Innanför muren växer en syrenhäck som vid den västra och södra ingången bildar högre vegetationsportar. En högvuxen trädkrans av lönnar, lindar, askar och rönnar omger kyrkogården. Framför kyrkans vapenhus finns en fyrsidig grusplan som flankeras av fyra höga lindar. Från den södra grinden leder en gång kantad av tio formklippta tujor fram till kyrkans huvudingång. Den södra delen har en strikt struktur med raka nord–sydliga gravrader, grusgångar och häckar av bland annat ölandstok, oxbär, liguster och tuja. På den norra delen finns häcksystem främst öster om kyrkan. Där förekommer bland annat berberis, tuja och ölandstok. Ingångar och gångsystem Kyrkogården har fyra ingångar. I väster finns en enkel öppning mot landsvägen och skolan. I nordväst står en kalkputsad stiglucka från 1944, uppförd som kopia av den medeltida stigluckan. Den har ett spåntäckt tak och en grind av tjärat trä. En allé av åtta lindar leder fram till ingången. I öster finns den bevarade medeltida stigluckan. Den är murad och kalkputsad samt försedd med en hög port av tjärat trä. I söder finns en smidesgrind mellan huggna granitstolpar. Grinden är dekorerad med spjälor, spjutspetsar och spiralmönster. Samtliga gångar är belagda med naturgrus. Huvudgången löper mellan den östra stigluckan och den västra öppningen och delar kyrkogården i en nordlig och en sydlig del. En kringgående gång följer kyrkogårdens ytterkant och lämnar en gravrad mellan gången och muren. Den södra delen delas dessutom av fem nord–sydliga gångar. En smal gång löper runt tiondeboden. Tiondeboden I kyrkogårdens sydöstra del står en välbevarad medeltida tiondebod. Byggnaden är uppförd av natursten med tegel kring dörr, fönster och gavelpartier och har kalkputsade fasader. På den norra gaveln finns blinderingar, bland annat i form av ett kors, samt en mindre fönsterlucka. Porten är tillverkad av tjärat trä och har rikt medeltida smide. Taket är täckt med tjärat träspån. Tiondeboden användes för förvaring av den del av jordbrukets avkastning som skulle lämnas till kyrkan. Den är en av få bevarade medeltida tiondebodar i Östergötland och har därför mycket höga byggnads- och samhällshistoriska värden. Gravvårdar och gravtradition På kyrkogården finns många bevarade gravvårdar av kalksten från 1800-talet. Flera är liggande hällar placerade i den norra delens ytterkanter och några är resta intill vapenhuset. Där finns även ett stort antal grusgravar, vanligen omgivna av stenramar, häckar eller järnstaket. De mer påkostade familjegravarna ligger främst nära kyrkan och längs kyrkogårdsmuren. Öster om koret står flera höga gravvårdar av bautastenstyp från tiden omkring sekelskiftet 1900. Bland de mer ovanliga gravmonumenten finns en stenurna, en sköldformad gravvård, en sten utformad som ett hus och en gravvård i form av en uppslagen bok. Söder om tiondeboden ligger en konstnärligt utförd kalkstenshäll inom en grusad gravplats med stenram och smidesstaket. I samma område står en kalkstensvård från 1794, kyrkogårdens äldsta bevarade gravvård på ursprunglig plats. Där finns även en vård i jugendstil med en sörjande ängel samt flera resta kors av marmor och granit. Gravtitlarna speglar Normlösas karaktär av jordbruksbygd. Lantbrukare och hemmansägare är vanliga, medan den äldre titeln danneman också förekommer. Norra och södra delen Den norra delen präglas av kyrkans centrala placering och av större familjegravar nära byggnaden och längs murarna. Där finns ett tiotal stenramsgravar med krattat grus och ett flertal äldre kalkstenshällar. Flera av hällarna är lagda över präster, bland annat medlemmar av prästsläkten Cnattingius. Söder om kyrkan ligger det Willénska familjemonumentet med sex likartade liggande gravhällar. Till gravanläggningen hör en kopia av Carl Milles skulptur Guds hand, som bekostades av godsägaren Sten Hesser. Den södra delen kännetecknas av raka gravrader och ett regelbundet häck- och gångsystem. De större gravmonumenten ligger huvudsakligen i ytterkanterna, medan de inre delarna har en blandning av äldre och yngre gravvårdar. En allmän linje har sannolikt funnits i den inre delen, men några säkert identifierade linjegravvårdar finns inte kvar. Kulturhistoriska värden Normlösa kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med tiondeboden, stigluckorna, murarna, grindarna och trädkransen en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Kyrkans placering i den norra delen följer ett medeltida mönster där området söder om kyrkan vanligen föredrogs för gravsättningar. Den medeltida tiondeboden och den bevarade stigluckan är särskilt betydelsefulla. Kyrkogårdsmurens värde förstärks av bevarade bindringar för hästar. Trädkransen, tujaallén, rygghäckarna och grusgångarna visar hur kyrkogårdens park- och gravstruktur har utvecklats under 1800- och 1900-talen. De många grusgravarna, stenramarna och häckomgärdningarna visar äldre gravskick som har försvunnit på många andra kyrkogårdar. Även de äldre kalkstensvårdarna, de undanställda gravstenarna från 1600- och 1700-talen och de mer ovanligt utformade gravmonumenten har höga kulturhistoriska värden. Se även Normlösa kyrka Referenser