Sjögestads kyrkogård

Sjögestads kyrkogård är en kyrkogård vid Sjögestads kyrka i Sjögestads socken, Linköpings kommun. Kyrkan och kyrkogården ligger i öppen jordbruksbygd, med Östra stambanan omedelbart norr om området och Lillån öster om kyrkan. Kyrkogården består av en äldre del i söder och en yngre del i norr, invigd 1950. Den äldre kyrkogården har en rektangulär form i öst–västlig riktning och kyrkan ligger något förskjuten mot nordöst. Omgivning Väster om kyrkan finns två äldre skolbyggnader. Den äldsta uppfördes sannolikt under 1870-talet och innehöll även lärarbostäder och kommunalrum, medan den yngre skolbyggnaden uppfördes 1923. Sydväst om kyrkan ligger en faluröd timrad länga som tidigare användes som kyrkstall. I kyrkomiljön finns också två tidigare handelsbodar och två gårdar med byggnader från senare delen av 1800-talet. Sjögestad har sedan reformationen saknat egen präst och därför har det inte funnits någon prästgård i socknen. Sjögestads kyrka Den medeltida kyrkan uppfördes sannolikt under senare delen av 1100-talet. När den nuvarande kyrkan byggdes 1860–1862 bevarades det medeltida tornet. Kyrkan uppfördes av byggmästaren C. A. Forsén efter ritningar av arkitekten Edvard von Rothstein och fick en tidstypisk blandning av nygotik och nyklassicism. Den har ett rektangulärt långhus, femsidigt korutsprång och ett indraget västtorn. Exteriören har bevarat sina rika fasaddetaljer och även stora delar av den ursprungliga inredningen finns kvar. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkan. Fram till 1726 hängde kyrkklockorna i en trästapel på kyrkogården och när den revs påträffades en runsten under hjärtstocken. En teckning från 1806 visar att kyrkogården då omgavs av stenmur och hade en murad stiglucka i väster. De nuvarande smidesgrindarna tillkom 1863, sannolikt i samband med att muren lades om efter kyrkans ombyggnad. Den norra utvidgningen invigdes 1950 av biskop Ysander och ritades av trädgårdskonsulenten Eric Lind. Samtidigt förändrades den äldre kyrkogården genom att häckar och grusytor togs bort, marken fylldes upp och gravvårdarna ordnades i raka rader. Utformning Den äldre kyrkogården saknar formell kvartersindelning, medan den yngre delen är uppdelad i en nordvästlig och en nordöstlig del. På den gamla kyrkogården ligger en gravrad längs muren och övriga gravar är huvudsakligen ordnade i nord–sydliga rader. Höga rygghäckar av tuja skapar en rumslig indelning, medan området norr om kyrkan är öppnare. Den nya kyrkogården ligger lägre i terrängen och har en enhetlig utformning med höga rygghäckar och låga, breda gravvårdar i regelbundna rader. Murar och ingångar Den äldre kyrkogården omges av gråstensmurar som varierar i höjd mellan omkring 0,7 och 2 meter. I sydöstra hörnet är muren förstärkt med större granitblock. Den västra huvudingången har en dubbel smidesgrind med konvext krön, tunna spjälor och balusterformade ornament. I grinden finns årtalet 1863 och initialerna G.E., vilket sannolikt syftar på smeden Gustav Esping. Den södra ingången har en liknande enkelgrind. Den nya kyrkogården har en dubbelgrind i väster och en enkelgrind i öster samt trappor av kalksten som förbinder de båda delarna. Vegetation Trädkransen på den äldre kyrkogården består främst av kastanjer, men innehåller också lönnar och nyplanterade lindar. Flera äldre träd har tagits bort. Rygghäckarna består huvudsakligen av tuja men även av spirea, oxbär, ölandstok och cotoneaster. Norr om kyrkan ersätts häckarna av lägre buskar. Den nya kyrkogården omges av lindar och en häck som sannolikt består av avenbok. Gravraderna avskiljs av klippta tujahäckar. Gångsystem En grusgång löper runt den äldre kyrkogården innanför gravraden vid muren och fortsätter mot trapporna till den nya delen. Marken närmast kyrkan är också grusad. Från den västra grinden leder en gång av stencementplattor till kyrkporten och från den södra grinden går en grusgång till sydportalen. På den nya kyrkogården löper grusgångar runt området och en nord–sydlig mittgång förbinder den med den äldre delen. Gravvårdar Kyrkogården innehåller både äldre och yngre gravvårdar. De flesta är låga och breda, men det finns även kalkstensvårdar, marmorvårdar, obelisker, gjutjärnsvårdar, äldre hällar och gravar omgärdade av stenram, järnstaket, kätting eller häck. Flera stora familjegravar ligger längs muren. De bevarade gravanläggningarna visar det äldre system där mer påkostade familjegravar placerades i kyrkogårdens ytterkanter. Lyckholmsgraven Öster om kyrkan finns en stor familjegrav omgiven av häck. Den har sannolikt tidigare varit grustäckt men består numera av gräs. Gravplatsen innehåller tre höga granitvårdar, varav den mest påkostade är utförd i röd granit och kröns av en urna. Graven tillhör bröderna Lyckholm, där den äldre grundade Lyckholms bryggeri i Göteborg och den yngre fortsatte verksamheten. I närheten står en röd kalkstensvård från 1833 över inspektor Lyckholm. Äldre gravvårdar Bland de äldsta gravvårdarna finns två marmorvårdar från 1813 och 1836 över Nils Adolf af Ekenstam och hans hustru Catharina, född Gjöterhjelm. Intill dessa står en gravvård från 1881 utformad i runstensstil. Öster om kyrkan finns även en äldre svårläst gravhäll. En gjutjärnsvård från 1874, utformad som en nygotisk port, är rest över bergsmanssonen Jan Olof Jonsson från Värmland, som sannolikt var elev vid Lunnevads folkhögskola. Lunnevads folkhögskola Flera gravvårdar på kyrkogården har anknytning till Lunnevads folkhögskola, som grundades i socknen 1872. Järnvägens tillkomst bidrog till att skolan placerades där och flera personer med anknytning till verksamheten begravdes på Sjögestads kyrkogård. Gravvårdarna har därför ett särskilt lokalhistoriskt värde och visar skolans betydelse för bygden. Nya kyrkogården Den nya kyrkogården invigdes 1950 och anlades på mark där det tidigare bland annat hade funnits en banvaktsstuga. Området har en tidstypisk, strikt utformning med regelbundna gravrader, höga rygghäckar och grusgångar. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda och utförda i grå eller röd granit. Den nya delen ligger lägre än den gamla och binds samman med denna genom trappor och en slänt. Gravkapellet Sydöst om kyrkan finns ett gravkapell som senare har använts som förråd. Byggnaden har kvadratisk plan, vitputsade fasader och ett kopparklätt topptak. I väster finns en tjärad dubbeldörr med rombmönstrad panel och i norr tre smala fönster av betongglas. Invändigt finns kalkstensgolv och vitputsade väggar. Gravkapellet uppfördes sannolikt under 1950- eller 1960-talet. Runstenarna Två runstenar står uppställda utanför den västra kyrkogårdsmuren. De påträffades 1936 respektive 1948, varav den ena hade hittats i kyrkogårdsmuren. De tillhör fornlämningsnummer 19 i Sjögestads socken. Tillsammans med kyrkans medeltida delar visar de platsens långa historia. Gravtitlar Gravvårdarnas titlar speglar både jordbrukssamhället och senare samhällsförändringar. Lantbrukare är en vanlig titel och därutöver förekommer bland annat inspektor och livgrenadjär. Mer sentida titlar är bilskoleägare och kriminalkommissarie. Gravvårdarna med anknytning till Lunnevads folkhögskola kompletterar bilden av socknens sociala och kulturella historia. Kulturhistoriska värden Sjögestads kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med murarna, grindarna, gravkapellet och trädkransen en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Särskilt betydelsefull är strukturen med stora familjegravar längs murarna och de bevarade gravarna med stenram, grustäckning, järnstaket och häckar. De äldre kalkstens-, marmor- och gjutjärnsvårdarna samt gravarna med anknytning till Lunnevads folkhögskola har höga värden. Den nya kyrkogårdens strikta gravrader, tujahäckar och grusgångar är tydliga exempel på 1950-talets kyrkogårdsideal. Se även Sjögestads kyrka Referenser