NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Norra Latin

Norra Latin är en skolbyggnad på Norrmalm i Stockholm. Byggnaden användes fram till 1982 av skolorna Norra Latins gymnasium och Högre allmänna läroverket för gossar å Norrmalm. Skolan Skolan startade 1880 då Klara allmänna läroverk och Stockholms gymnasiums Riddarholmsavdelning slogs samman under namnet Högre latinläroverket å Norrmalm (Norra latinläroverket). Skolan namnändrades 1939 till Högre allmänna läroverket för gossar å Norrmalm Från 1961 antogs även flickor som elever i skolan. Skolan kommunaliserades 1966 och namnändrades därefter 1967 till Norra Latins gymnasium och den skolan las sedan ner 1982. Studentexamen gavs från 1880 till 1968 och realexamen från 1907 till 1964. Efter nedläggningen 1982 användes skollokalerna under två år som undervisningslokaler för det nybildade Tensta gymnasium. Undervisningen skedde då under det tillfälliga namnet "Tensta gymnasium i Norra Latin" fram till dess att Tensta gymnasiums skollokaler i Tensta hade färdigställts. Från höstterminen 2023 bedrivs skolverksamhet återigen i skolan efter att Stockholm International School flyttat in. Byggnaden Byggnaden ritades i nyrenässansstil av Helgo Zetterwall och invigdes 1880 i närvaro av bland andra kung Oscar II och prins Eugen. Arkitekturen följer 1800-talets akademiska ritningstradition och använder två överglasade ljusgårdar i tre våningar med rundbågade arkadgångar och kringliggande lärosalar som planlösning. Hela kompositionen liknar ett dubblerat florentinskt renässanspalats. I mittaxeln anordnade Zetterwall den stora gymnastiksalen med två våningars höjd och ovanför låg aulan (bönsalen på ritningen). Fasaderna gestaltades kraftfullt accentuerad och i puts med olika ljusbeiga kulörer. Fasaden mot Drottninggatan är byggnadens entrésida. Stockholm sålde 1982 byggnaden till LO, som 1989 gjorde om byggnaden till ett modernt konferenscenter, med namnet CCC (City Conference Centre). Detta låg i Landsorganisationens regi och med 85% av aktierna fördelade på de större LO-förbunden. Övriga 15% fördelades i poster om 500 icke VPC-registrerade aktier. Utdelningen har i allmänhet legat på 15 SEK per år. I Norra Latin finns numera 30 möteslokaler i olika storlekar. De tidigare klassrummen finns i flera storlekar: 9 st. större, 16 mindre och två exklusiva styrelserum. Under 2023 genomgick byggnaden en renovering och ombyggnation inför inflytten av Stockholm International School som skedde i augusti samma år. Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Olof Hultin; Ola Österling; Michael Perlmutter (2002) [1998]. Guide till Stockholms arkitektur. Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050‐58‐3 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Norra Latin. Wikisource har originalverk som rör Norra Latin.
Norra real

Norra Real ("Norte Real") es un instituto de secundaria, situado en Roslagsgatan 1 en Estocolmo, Suecia. El instituto fue oficialmente fundado en 1890, pero se encuentran menciones anteriores a principios del siglo XIV y es el instituto más antiguo de Estocolmo. Hoy en día, Norra Real es uno de los mejores institutos de Estocolmo, según varios estudios realizados por la inspección escolar sueca. Alumnos destacados Manne Siegbahn, físico. Ganador del Premio Nobel de Física por sus descubrimientos e investigaciones en el campo de espectroscopia de rayos X. Padre de Kai Siegbahn, ganador de un Premio Nobel. Lars Gyllensten, autor y físico. Miembro de la Academia sueca. Helge von Koch, matemático. Describió el copo de nieve de Koch. Gunnar Myrdal, economista, político y ganador de un Premio Nobel. Casado con Alva Myrdal, ganadora del Premio Nobel de la Paz. Nils Strindberg, fotógrafo. Miembro de la Expedición Ártica en globo de S. A. André de 1897. Jonas Gardell, novelista y dramaturgo. Horacio Engdahl, anterior secretario permanente de la Academia sueca. Leif GW Persson, novelista. Göran Liljestrand, farmacólogo, conocido por el descubrimiento del mecanismo Euler-Liljestrand. Claes Elfsberg, periodista de televisión. Véase también Portal:educación. Contenido relacionado con colegios. Referencias Enlaces externos Sitio web oficial (en sueco) Stockholm's inner-city upper secondary schools at the turn of the 20th century (en sueco)
Norra Älvsborgs Länssjukhus

Norra Älvsborgs Länssjukhus (NÄL) är ett sjukhus i Skogshöjden i Trollhättan, omkring fem kilometer nordväst om Centrala staden. Norra Älvsborgs Länssjukhus är en del av NU-sjukvården. Norra Älvsborgs Länssjukhus invigdes 1988 och ersatte då Trollhättans lasarett och Vänersborgs lasarett. Älvsborgs läns landsting uppgick 1999 i Västra Götalandsregionen. Verksamhet På sjukhuset arbetar cirka 2 900 personer, vilket gör det till en av de största arbetsplatserna i Trollhättans kommun. Verksamheter finns för: Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Norra Älvsborgs Länssjukhus.﻿
Norrbotten Theatre

The Norrbotten Theatre (Swedish: Norrbottensteatern) is a Swedish regional theatre company located in Luleå. History The company was formed in 1967, and was the first regional Swedish theatre company. Their first production was Humiliated and Insulted by Fyodor Dostoevsky, on 6 September 1967. It has as its duties to play theatre to adults and children in Luleå and the 13 municipalities of the Norrbotten County. The theatre is funded by the Luleå Municipality and is run as a foundation. The theatre group's building was inaugurated on 19 October 1986. The red and white building is situated in the Northern Harbor area of Luleå. The house is built as three wooden houses linked together, and mimics the boathouses that were situated in the harbour prior to the theatre. A fourth house holds the regional dance centre, and the fifth the Luleå theatre academy. The house holds three stages. In 2009, it was announced that the theatre was being remodeled for 24 million SEK. References External links Official website (in Swedish)
Norrbottensteatern

Norrbottensteatern, startad 1967, är Sveriges första länsteater. Den fasta scenen finns i Norra hamn i Luleå. Teatern stiftades av Norrbottens läns landsting och Luleå kommun. Teaterhuset i Norra hamn invigdes 1986. Huset ritades av Hans Tirsén. Teaterchefer George Fant 1967–1972 Åke Lagergren 1972–1975 Christian Lund 1975–1978 Folke Asplund 1978–1988 Rolf Degerlund 1988–2001 Elisabeth G. Söderström 2001–2004 Erik Kiviniemi 2004–2008 Karin Enberg 2008–2015 Elisabeth Lax 2015–2017 Alexander Öberg 2017–2018 Mats Pontén 2018–2021 Gunilla Röör 2021– Kända skådespelare Sara Arnia Anna Azcárate Margareta Gudmundson Jarl Lindblad Jacob Nordenson Mats Pontén Lotta Ramel Johan Ulveson Sven Wollter - gästspel 2005 och 2015 Staffan Westerberg - flera gästspel Urval av föreställningar Pjäsen om Norrbotten av Gunnar Ohrlander En kvinna av Dario Fo Lev och minns av Valentin Rasputin En uppstoppad hund av Staffan Göthe Revisorn av Nikolaj Gogol Dagning röd av Bengt Pohjanen En fröjdefull jul av Alan Ayckbourn Pite 55 av Staffan Westerberg Populärmusik från Vittula av Mikael Niemi Vietaskuppen av Mikael Niemi Ronja Rövardotter av Astrid Lindgren Man ska ju vara två av Erik Norberg Snövit av Håkan Bjerking oThomas Orup Eriksson Alla älskar Norman av Alan Ayckbourn Natten är dagens mor av Lars Norén Evigt Ung av Klas Abrahamsson o Erik Gedeon I sista minuten av Carin Mannheimer La cage aux folles av Harvey Fierstein o Jerry Herman När vinterns stjärnor lyser här av Mona Mörtlund och Ninna Tersman Barn och deras barn av Rasmus Lindberg Måste hem innan det blir mörkt av Camilla Blomqvist Avgörande ögonblick av Rasmus Lindberg Cabaret av Fred Ebb o John Kander Ingvar av Klas Abrahamsson o Erik Gedeon Se även Teaterhögskolan i Luleå, som ligger i samma byggnad Källor Eva Åström, "Nyheter hela jubileumsåret", Norrbottens-Kuriren, 24 januari 2017, sid. 19 Noter Externa länkar Norrbottenteaterns webbplats
Norrviken Gardens

Gardens (Swedish: Norrvikens trädgårdar) is a garden, located about 3 kilometers northwest of Båstad in Skåne County, Sweden. It was founded by horticulturist and pomologist Carl Rudolf Zacharias Abelin (1864-1961). Norrviken's gardens were started as an experimental garden and as a home for his family. From 1986, Norrviken Gardens was run as a limited company with the Norrviken Gardens Foundation as a guarantee that the plant was maintained and developed in the spirit of Abelin. The garden was chosen as the most beautiful park in Sweden and the second most beautiful in Europe in 2006. Due to financial issues the park has begun to fall into decline. Different interest groups are doing efforts to come up with new ways to fund the park, but disagreements between the groups have hampered the development of the park. In 2013, the Board of Directors of the Foundation decided that a bankruptcy application should be filed. In 2013, the gardens with its main building Villa Abelin were sold to the company, Lilla Båstad. Today Villa Abelin houses shops, a restaurant and a gallery. Gallery References External links Norrvikens trädgårdar website
Norrvikens trädgårdar

Norrvikens trädgårdar är en 14 hektar stor trädgårdsanläggning utanför Båstad som uppfördes 1906–1920 av Rudolf Abelin. Historik Rudolf Abelin anlade i slutet av 1800-talet en anläggning i skogstrakten Kolmårdens sydsluttning vid Björnsnäs strax norr om Norrköping. Namnet blev Norrviken, vilket också är namnet på den innersta viken av Bråviken öster om Björnsnäs. Han tvingades dock överge denna anläggning då järnvägen Nyköpingsbanan (byggd 1915) kom att dras rakt igenom trädgården. Rudolf Abelin sökte då en ny plats för att förverkliga sina trädgårdsvisioner och fastnade för ett område några kilometer väster om Båstad. Norrvikens trädgårdar uppfördes där med början 1906 som bostad åt familjen. Rudolf Abelin hade rest en del i Europa och där fascinerats av olika trädgårdsstilar. Norrvikens trädgårdar omfattar därför flera olika trädgårdsrum med en italiensk barockträdgård, en renässansträdgård, en klosterträdgård, en orientalisk trädgård och en japansk trädgård. Här finns också en stor fruktträdgård. Huvudbyggnaden, Villa Abelin, inrymmer idag butik, restaurang och galleri. Konkursansökan och nystart Från 1986 drevs Norrvikens trädgårdar som aktiebolag med stiftelsen Norrvikens trädgårdar som garant för att anläggningen bibehölls och utvecklades i Abelins anda. Den 1 januari 2013 beslutade styrelsen för stiftelsen att en konkursansökan skulle lämnas in till Helsingborgs tingsrätt. Detta skedde efter svårigheter att finna arrendatorer eller annan finansiering. I februari 2013 såldes trädgårdarna med dess Villa Abelin till bolaget Lilla Båstad (ägt av Peab:s grundare Erik Paulsson). Under 2014–2015 renoverades den q-märkta villan. Även trädgårdarna har sedan 2013 renoverats och nya trädgårdsdelar har anlagts. Galleri Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Norrvikens trädgårdar. Norrvikens trädgårdar
Norstedt Building

The Norstedt Building (Swedish: Norstedtshuset) is the main office of P.A. Norstedt & Söner AB on Riddarholmen in Stockholm, Sweden. Designed by Magnus Isæus the building was built in 1882–1891, and features a spire-like roof, which is a well-known silhouette on the skyline of central Stockholm. The Vasabron Bridge passes in front of the building and Gamla Riksarkivet ("Old National Archive") lies south of it. See also Architecture of Stockholm List of streets and squares in Gamla stan Notes References Mårtelius, Johan (1999). "Norra innerstaden". Guide till Stockholms arkitektur (2nd ed.). Stockholm: Arkitektur Förlag AB. p. 136. ISBN 91-86050-41-9.
Norstedtshuset

Le bâtiment Norstedt (en suédois : Norstedtshuset) est un édifice éclectique situé sur l'îlot de Riddarholmen dans le centre historique de Stockholm, en Suède. Il est le bureau principal de la maison d'édition Norstedts. Présentation Conçu par Magnus Isæus, le bâtiment a été construit en 1882-1891 et présente un toit en forme de flèche, qui est une silhouette bien connue sur l'horizon du centre de Stockholm. Le pont Vasabron passe devant le bâtiment et Gamla Riksarkivet (Vieilles Archives Nationales) se trouve au sud. Galerie Notes Références (sv) Mårtelius, Johan, Guide till Stockholms arkitektur, Stockholm, Arkitektur Förlag AB, 1999, 136 p. (ISBN 91-86050-41-9), « Norra innerstaden » (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Norstedt Building » (voir la liste des auteurs). Articles connexes Articles connexes Architecture de Stockholm Gamla stan Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Stockholm
Norstedtshuset

Norstedtshuset är en byggnad i kvarteret Gråmunkeholmen 4 på Riddarholmen i Stockholm, uppförd 1882-1889 i så kallad rohbau-stil efter ritningar av arkitekt Magnus Isæus. Byggnaden är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket betyder "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Historik Byggnadens äldsta delar mot väst härrör från 1700-talet och tillbyggdes åren 1772-1773 efter ritningar av vicestadsarkitekten Eric Palmstedt. En nybyggnad uppfördes 1857-1858 av byggmästaren Axel Gotthard Janson med Johan Fredrik Åbom som arkitekt. Byggnaderna mot vattnet tillkom 1882-1889 och gestaltades av arkitekt Magnus Isæus. En tillbyggnad mot Tryckeriegatan tillkom 1891. År 1943 genomfördes en ombyggnad och modernisering planerad av Ivar Tengbom. När man talar om Norstedtshuset menas byggnaden mot Riddarholmskanalen och Riddarfjärden. Den har utförds med en trubbig vinkel med ett hörntorn mot norr. Tornet avslutas med fyra toureller och den karakteristiska kopparklädda tornhuven med brant fall. Fasaderna är rikt gestaltade med skiftande material som grå betong i sockeln, däröver i gul rusticerande puts och rött fogstruket klinkertegel för resten av byggnaden. Bjälklagen i de stora hallarna bärs upp av gjutjärnskolonner. Mot gården har huset en enklare, putsad fasad. Fastigheten var i förlaget Norstedts ägo sedan början av 1830-talet, men ägs sedan 1990-talet av AFA Fastigheter. Fastigheten är alltjämt Norstedts förlagsgrupps huvudkontor. Norstedtshuset är idag den enda fastigheten på Riddarholmen som inte ägs av Statens Fastighetsverk. Bilder Referenser Noter Källor Tidskriften RUM nr. 4 2008: Norstedts – i samlad volym Om Norstedts Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Norstedtshuset.
Ny Varberg

Ny Varberg (New Varberg) was a city founded sometime between 1429 and 1434 about five kilometres north of present-day Varberg, Sweden. It was abandoned around 1612. The city was located at a crossroads where the roads from Småland and Västergötland met the royal road through Halland. To have access to the sea, a canal 700 metres long was built between Kattegat and Himleån. It is unclear who founded the city or why. Just outside the city there was (until 1525) a Carmelite monastery, as well as a chapel and a hospital. The city's area grew from less than 6000 m2 during the 15th century to 12000 m2 at the beginning of the 17th century. From the middle of the 16th century and onwards the city suffered devastation on many occasions. In 1545 a major fire broke out, and large parts of the city were destroyed during the Northern Seven Years' War. Through support from the Danish state and attempts at forced resettlement, a phase of reconstruction was begun at the end of the 16th century. However, another fire broke out in 1597 and during the Kalmar War the city was so ravaged that king Christian IV of Denmark decided to move the city to its present-day location. Sources Varberg - en kommuns historia, Varbergs kommun, 1993. Varberg: Carlssons Boktryckeri AB. ISBN 91-630-1470-X
Ny Varberg

Ny Varberg ou Nyby était une ville située à quelques kilomètres au nord de l'actuelle Varberg en Suède. La ville a été fondée au début du XVe siècle, à une date indéterminée. Les troupes suédoises ont brûlé la ville pendant la Guerre de Kalmar en 1612, après quoi elle n'a pas été reconstruite. Le roi Christian IV a ordonné la fermeture de la ville en 1613, et a placé sa bourgeoisie sous la protection de la Forteresse de Varberg appelée Platsarna. Portail de la Suède
Nyboda depot

Nyboda depot (in Swedish: Nybodadepån or Nybodahallen) is a garage/depot for subway trains and buses of Storstockholms Lokaltrafik (SL), located in Liljeholmen, Stockholm Municipality, along Hägerstensvägen and under Essingeleden. Nybodadepån is connected with Liljeholmen metro station via a bridge over Hägerstensvägen and a tunnel in the mountain under Nybohov. Nybodadepån started operations for buses and trams in 1945, then called Brännkyrkahallen. 1963–64, it was rebuilt to be adapted for the cars of Stockholm Metro. It could house 30 railway cars on four tracks in a bus garage and another 64 on four tracks in two rock tunnels. 2001–2002, it was rebuilt to be adapted for the new C20 metro cars and was further upgraded to C30s in 2019. Around 100 persons are employed at the depot, which is one of five depots serving the Stockholm metro system. References
Nybodadepån

Nybodadepån är ett av Storstockholms Lokaltrafiks depåområden, beläget i stadsdelen Liljeholmen i Söderort inom Stockholms kommun. Inom anläggningen finns plats för uppställning och underhåll av såväl bussar som tunnelbanevagnar. Anläggningen utbreder sig längs Hägerstensvägens södra sida och har en storlek av cirka 650 meters längd och 200 meters bredd. Över depån sträcker sig Hägerstensviadukten som ingår i Essingeleden. Hallen har plats för 270 vagnar (räknat på vagnar av äldre typ varav det går åtta stycken på tre vagnar av nyare typ), som trafikerar Röda linjen). Anläggningen togs i bruk som hall för bussar och spårvagnar under namnet Brännkyrkahallen år 1945. Åren 1963-64 byggdes spårdelen av depån om för Stockholms tunnelbanas behov inför trafikstarten för t-bana 2, numera kallad Röda linjen. Den fick då också en ny beteckning, Nybodahallen. I Nybodadepån underhålls i dag de vagnar som trafikerar den Röda linjen. Både tunnelbanevagnar av modellen C20 och modellen C30 finns i depån. Depån har anslutning till trafikspår dels till stationen Liljeholmen, dels via ett tredje spår mellan Liljeholmen och Aspudden. Nybodadepån byggdes om i början av 2000-talet för att anpassas till den nya C20 (Vagn 2000), som trafikerar Röda linjen, i början främst på linje 14 mellan Mörby och Fruängen. Storstockholms Lokaltrafik byggde en ny depå i Norsborg, för att kunna ta emot fler av de nyare vagnarna av modell C30. Dessa finns dock också i Nybodadepån. Den från depån utgående busstrafiken körs fram till 18 januari 2025 på entreprenad åt SL av Keolis Sverige AB. Från och med 19 januari 2025 och 10 år framåt sköter Nobina trafiken från depån. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nybodadepån.
Nytorget

Nytorget is a square on Södermalm, a district of Stockholm, Sweden. Description The name roughly translates into "New Square", and for most of the 17th century until the early 20th century, it was a venue for open air markets as well as a locals hangout. There are a number of cafés and popular bars and restaurants at Nytorget. It was the location where Jacob Johan Anckarström (1762–27 April 1792), the supposed assassin of Gustav III of Sweden was exhibited in wooden shackles so the farmers could throw stones at him before his execution in 1792, which took place in another section of Södermalm. Greta Garbo was born on Nytorget in 1905 and lived a few blocks away. The area has been immortalized in numerous Swedish plays and novels, most notably in the 1960 novel Mina drömmars stad by Per Anders Fogelström (1917-1998). References
Нюторгет

Нюторгет (Площадь Ню; швед. Nytorget) — городская площадь в районе Сёдермальм Стокгольма (Швеция). Площадь расположена на улице Нюторгсгатан. С севера она ограничена улицей Сконегатан, а с востока — районом Бондесоненстёрре. Нюторгет также называют «уличным пнём» вдоль восточной стороны площади. Ранее она была частью улицы Мальмгордсвэген. На Нюторгет расположено несколько кафе, баров и ресторанов. История Площадь упоминается как Нюторгет с 1671 года. В то время здесь также находилась мельница, которая называлась «Mäster Pärs Kwarn» и принадлежала викарию прихода Катарины Перу Аренбехиусу (1620—1673). В 1733 году Петрус Тиллеус дал мельнице название "Nytorgs qu: ". Пер Аренбехиус также упоминается как владелец фабрики Михеля Йоранссона и завода «Фатбуран». Район вокруг Нюторгет и озера Хаммарбю стал центром текстильной промышленности в период ранней индустриализации Стокгольма. Даже сегодня вдоль восточной стороны площади сохранились старые дома рабочих из дерева и камня, являющиеся одним из ценных культурных памятников Стокгольма. Дома были отреставрированы в 1970-х годах. Площадь играет центральную роль в романах шведского писателя Пера Андерса Фогельстрёма из «городской серии», например в его романе «Город моей мечты» («Mina drömmars stad»). Комплекс деревянных домов тянулся от Нюторгет до Вита-Берген, но эта связь была нарушена сносом улицы Ренстьернас в 1930-х годах. Нюторгет использовалась как место казней и наказаний. Это была одна из трёх площадей, где в течение трёх дней сдирали кожу с убийцы короля Швеции Густава III, Якоба Юхана Анкарстрёма. На северной стороне площади, по крайней мере с 1730-х годов, находился пожарный ларёк, где стокгольмская пожарная команда могла пополнять запасы воды для тушения пожаров. Позже пожарный ларёк был переоборудован в рыночный зал. В начале XIX века Нюторгет называли «место нечистот», что, вероятно, означало, что площадь находилась в довольно запущенном состоянии. В 1930-х годах на площади была построена детская площадка, а в 1940-х годах был разбит парк по чертежам городского садовника Хольгера Блома. Он применил так называемый стокгольмский стиль и снабдил парк каменными стенами, лестницами, зеркальным прудом и детской площадкой. На Нюторгет, 15, находится старое промышленное здание Малонген, построенное в 1660-х годах. Малонген использовался как фабрика, больница, временное жильё и начальная школа. Сегодня здесь располагаются студии художников. Это здание — одно из старейших сохранившихся промышленных зданий Стокгольма, имеющее синий класс охраны Городского музея Стокгольма. Галерея См. также Марияторгет Примечания Литература Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. sid. 213. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Нюторгет