NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kungsträdgården

Kungsträdgården est un parc de Stockholm, en Suède. Son nom se traduit littéralement par « le jardin du roi », faisant référence à son usage historique en tant que verger. C'est un lieu de rencontre très prisé grâce au fait qu'il se situe en centre-ville et à la présence de nombreuses terrasses de cafés à sa périphérie. Des concerts et diverses manifestations y sont organisés pendant l'été, et une patinoire y est montée en hiver. En 1998, soixante-trois cerisiers du Japon y ont été plantés, qui fleurissent dans la première quinzaine de mai. Les défilés du 1er mai ont habituellement lieu dans ce parc tous les ans. De nombreux sites célèbres de Stockholm sont situés à proximité de Kungsträdgården, comme l'opéra de Stockholm, l'office du tourisme ou le grand magasin Nordiska Kompaniet. Le film Stockholmsnatt a été tourné en partie dans ce parc. Portail des espaces verts Portail de Stockholm
Kungsträdgården

Kungsträdgården (traduzione di "giardino reale") è il nome di un parco e di una stazione della metropolitana, entrambi situati nella parte centrale di Stoccolma. All'interno del parco sono presenti numerosi café e luoghi di ristoro, essendo un popolare punto di ritrovo per la popolazione. A testimonianza di ciò, durante la stagione estiva vengono spesso svolti concerti estivi all'aperto, mentre in inverno viene allestita una pista di pattinaggio. Inoltre, il 1º maggio il Partito della Sinistra organizza qui il suo tradizionale congresso. Tra le varie opere al suo interno possiamo trovare: La piazza Carlo XII, con una statua del sovrano inaugurata per celebrare il 150º anniversario della sua morte La statua di Carlo XIII, commissionata dal suo successore Carlo XIV di Svezia La fontana di Molin, creazione dello scultore Johan Peter Molin La fontana di Wolodarski, recente opera inaugurata nell'agosto 1998 All'inizio degli anni '70 una forte protesta a tutela degli olmi del parco ha fatto rivedere i piani di costruzione per l'omonima stazione della metropolitana, le cui entrate si trovano oggi ai due lati est e ovest. La stazione di Kungsträdgården rappresenta inoltre il capolinea e/o il punto di partenza per quanto riguarda il percorso della linea blu. T-Centralen, la stazione principale del sistema cittadino, è invece localizzata ad una fermata di distanza da qui. Il Kungstradgarden non è propriamente un giardino o un parco, si tratta piuttosto di una via alberata molto frequentata specialmente in occasione di manifestazioni e spettacoli all'aperto. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kungsträdgården Collegamenti esterni (SV) Sito ufficiale, su kungstradgarden.se.
Kungsträdgården

Kungsträdgården (Zweeds voor: Koningstuin) in het stadsdeel Norrmalm van de Zweedse hoofdstad Stockholm werd in de 15e eeuw aangelegd als koninklijke moestuin en is nu een bekend park, gelegen aan de overkant van het water bij het Koninklijk paleis. Tegenwoordig is het een populaire ontmoetingsplek voor mensen in Stockholm vooral doordat het in het midden van het centrum ligt. In de zomer worden er vaak optredens gehouden en in de winter ligt er een ijsbaan. Daarom wordt het park ook weleens "de woonkamer van de stad" genoemd. In de volksmond wordt het park ook wel Kungsan genoemd. Onder het park ligt het metrostation Kungsträdgården. Externe links (sv) Website Kungsträdgården
Kungsträdgården

Kungsträdgården (pol. Ogrody Królewskie) – park publiczny w centrum Sztokholmu, w dzielnicy Norrmalm. Zaliczany do najstarszych parków w stolicy Szwecji. Park otaczają liczne restauracje i kawiarnie. W zimie organizowane jest tutaj lodowisko, latem odbywają się koncerty. Podzielony jest na kilka części, w tym: Skwer Karola XII, fontannę Molina, Skwer Karola XIII i fontannę Wolodarskiego (oficjalnie bez nazwy). Historia Początkowo był to park pałacowy wzniesionego w latach 1635–1643 pałacu Makalös. Park był zamknięty dla społeczności, ochraniali go strażnicy i przebywać w nim mogli jedynie członkowie dworu. Gustaw III otworzył park, który stał się popularnym miejscem rozrywek mas. Życie parku w swoich pieśniach opisał szwedzki poeta Carl Michael Bellman. Park był wielokrotnie przekształcany, między innymi w 1796 do sali tanecznej została dobudowana szklarnia. W 1825 pałac Makalös spłonął. Dzisiaj są to popularne tereny zielone, których właścicielem jest miasto Sztokholm. Zarządem i pielęgnacją od 1963 zajmuje się Eventagentur będący częścią Sztokholmskiej Izby Handlowej. Na początku lat 70. XX wieku ogłoszono projekt budowy stacji metra Kungsträdgården, co oznaczało ścięcie wielu starych wiązów. Doprowadziło to do gwałtownych protestów 12 i 13 maja 1971 znanych jako "bitwa o wiązy" (Slaget om almarna), kiedy to ludzie przywiązywali się łańcuchami do drzew. Akcja społeczna uratowała wiązy; dzięki niej wejścia na stację wybudowano na wschód i zachód od parku. Protesty przyczyniły się także do zakończenia okresu wyburzania starych budynków z centrum miasta. Stacja metra Kungsträdgården została otwarta 30 października 1977. W latach 80. park miał złą reputację, szerzyła się tutaj prostytucja i handel narkotykami. Sytuacja zmieniła się na początku następnego dziesięciolecia, po protestach pod pomnikiem Karola XII, gdy wygląd parku zmodernizowano. W 2004 posadzono 285 nowych lip. Zastąpiły one chore wiązy, których wiek szacowano na około 400 lat. Wyznaczono również miejsca na nowe kawiarnie. Przypisy Linki zewnętrzne Park Kungsträdgården: strona oficjalna
Kungsträdgården

Kungsträdgården é um parque do centro de Estocolmo, conhecido coloquialmente como Kungsan. A sua localização e os seus cafés, restaurantes e galerias de arte fazem deste parque um dos principais pontos de encontro e convívio da cidade. Oferece concertos musicais ao ar livre no verão, e dispõe de uma pista de gelo aberta ao público no invermo. Galeria Referências Ver também Norrmalm Ligações externas
Schloss Öster-Malma

Schloss Öster-Malma ist ein Prachtbau in der schwedischen Gemeinde Nyköping in der historischen Provinz Södermanland. Es liegt am kleinen See Malmasjön nahe der Fernverkehrsstraße (Länsväg) 223. Es ist als Byggnadsminne und als schwedisches Reichsinteresse registriert. Das Hauptgebäude hat drei Etagen und vier Seitenflügel. Es wurde 1668 im Auftrag von Generalzollmeister Wilhelm Böös Drakenhielm nach Zeichnungen des Architekten Jean de la Vallée errichtet. Öster-Malma ist heute die Zentrale des Schwedischen Jägerverbundes mit Konferenzsälen und Kursen über Naturpflege. Es gibt auch ein Restaurant mit Wildgerichten. In der Reihe der Besitzer, die das Gut seit dem 17. Jahrhundert hatte, finden sich die Adelsfamilien Bååt, Sifverstjerna, Drakenhielm, Stackelberg und Groen. Ab 1900 wurde es unter Kanzleirat Hugo Tigerschiöld aufgerüstet. Der letzte private Besitzer verkaufte das Schloss 1944 an den schwedischen Staat. Der Jägerverbund etablierte sich 1946 im Schloss und 1993 kaufte er die Anlage vollständig. Nach einer weiteren Renovierung 2003 wurden das Hauptbüro sowie die Konferenz- und Ausbildungsräume eingeweiht. Literatur Ivar Schnell, Lambart von Essen: Öster Malma i Ludgo socken. Södermanlands hembygds- och museiförbund på uppdrag av Kungl. domänstyrelsen och Svenska jägareförbundet, Nyköping 1968, BURK-nummer 534786 Schloss Öster-Malma. In: Theodor Westrin, Ruben Gustafsson Berg, Eugen Fahlstedt (Hrsg.): Nordisk familjebok konversationslexikon och realencyklopedi. 2. Auflage. Band 38: Supplement: Riksdagens bibliotek–Öyen; tillägg. Nordisk familjeboks förlag, Stockholm 1926, Sp. 1336 (schwedisch, runeberg.org). Weblinks Öster-Malma
Öster-Malma Castle

Öster-Malma Castle is a Baroque-style manor house at Nyköping Municipality in Södermanland, Sweden. It is situated on the shores of Lake Malmasjön. History Öster Malma was built in 1668 according to drawings by Jean De la Vallée (1624-1696) during the ownership of Wilhelm Böös Drakenhielm (1624-1676) and Anna Maria Silfverstierna (1643–1697). Drakenhielm was a royal Chamberlain and Chief Customs Officer who also owned the estates Hanstavik and Stjärnholm in Södermanland. Öster-Malma remained owned by members of the Drakenhielm family until 1738. From 1900, the main building was renovated. After major refurbishment, Öster Malma hotel, restaurant & conference was inaugurated in 2003. The castle has a surrounding wildlife park, which is open every month of the year except for September and is used as a nature preserve as well as an educational park. The castle is currently owned by Svenska Jägareförbundet, known in English as the Swedish Hunters' Association (SHA). See also List of castles in Sweden References External links Öster-Malma website
Castillo de Öster-Malma

El castillo de Öster-Malma es una mansión de estilo barroco en el municipio de Nyköping en Södermanland, Suecia. Está situado a orillas del lago Malmasjön. Historia Öster Malma fue construido en 1668 según los dibujos de Jean De la Vallée (1624-1696) durante la propiedad de Wilhelm Böös Drakenhielm (1624-1676) y Anna Maria Silfverstierna (1643-1697).​ Drakenhielm era chambelán real y funcionario jefe de fronteras. También tenía en propiedad las fincas de Hanstavik y Stjärnholm en Södermanland.​ Öster-Malma permaneció en propiedad de los miembros de la familia Drakenhielm hasta 1738. Desde 1900, el edificio principal fue renovado. Después de una reforma importante, fue inaugurado el hotel, restaurante & sala de conferencias de Öster Malma en 2003.​ El castillo tiene un parque de vida salvaje alrededor, que está abierto cada mes del año excepto para septiembre y se utiliza como reserva natural y parque educativo.​ El castillo actualmente es propiedad de la Svenska Jägareförbundet,​ (en español: Asociación de Cazadores Suecos).​ Referencias Enlaces externos Öster-Malma website
Kirche von Vrigstad

Die Kirche von Vrigstad (schwedisch: Vrigstads kyrka) ist ein Kirchengebäude der schwedischen Kirche in Vrigstad in der schwedischen Gemeinde Sävsjö. Geschichte und Architektur Die aus Stein errichtete Kirche wurde in den Jahren 1865/1866 nach Entwürfen von Fredrik Wilhelm Scholander gebaut. Zuvor bestand südlich des jetzigen Standorts eine auf das 12. Jahrhundert zurückgehende kleine Holzkirche. Die baufällige Kirche wurde abgerissen. Der Kirchturm wurde an der Nordseite der Kirche errichtet. Der Chor ist schmaler als das Kirchenschiff und verfügt nach Süden über einen dreiseitigen Abschluss. Im Jahr 1963 erfolgte eine Renovierung des Bauwerks unter Leitung des Architekten Lars Stalin, wobei die alte hölzerne Dekoration in symmetrischen Mustern beibehalten und fortentwickelt wurde. In diesem Zusammenhang wurden die Fenster des Chors mit von Bo Beskow gestalteten Glasmalereien verziert. Im Kircheninneren befinden sich zwölf Säulen, die das Hauptschiff von den Seitenschiffen abtrennen. Sie tragen zwölf aus Messing gefertigte Kronleuchter, die jeweils einen hölzernen Gegenstand enthalten, der eines der Attribute der zwölf Apostel darstellt. Die Gegenstände finden sich auch am Altartisch wieder. Bemerkenswert ist ein in der Kirche vorhandenes Altargemälde des Malers Pehr Hörberg aus dem Jahr 1778. Auch die Kanzel stammt aus dem 18. Jahrhundert. Deutlich älter ist das aus der Zeit der Romanik stammende steinerne Taufbecken. Weblinks Informationen zur Kirche von Vrigstad Seite des Heimatvereins zur Kirche von Vrigstad
Weltraumobservatorium Onsala

Das Weltraumobservatorium Onsala (schwedisch Onsala rymdobservatorium; international bekannt als Onsala Space Observatory, OSO) ist eine staatliche schwedische Einrichtung für Radioastronomie. Es befindet sich 45 km südlich von Göteborg in Onsala. Das Observatorium ist Teil des Instituts für Weltraum- und Geowissenschaften der Technischen Hochschule Chalmers. Das Observatorium wurde 1949 von Olof Rydbeck gegründet. 1990 wurde es zur staatlichen schwedischen Einrichtung für Radioastronomie ernannt. Das Observatorium betreibt vier Radioteleskope. Das älteste wurde 1963 erbaut und hat einen Reflektordurchmesser von 25 Metern. Dieses arbeitet im Zentimeterbereich. Ein weiteres Radioteleskop mit 20 Metern Reflektordurchmesser (erbaut 1975 bis 1976) wird durch einen Radom geschützt und arbeitet im Zentimeter- und Millimeterbereich bis zu minimal drei Millimetern Wellenlänge. Seit 2017 verfügt das Observatorium über ein Zwillingsteleskop, bestehend aus zwei baugleichen Radioteleskopen mit einem Durchmesser von jeweils 13,2 Metern. Die Teleskope werden sowohl für astronomische als auch geodätische Messungen verwendet und können mit anderen Teleskopen zu einem Netzwerk zusammengeschlossen werden (Very Long Baseline Interferometry). Neben den beweglichen Radioteleskopen befindet sich noch eine LOFAR-Station am Observatorium. Das Observatorium betrieb von 1987 bis 2003 das Swedish ESO Submillimeter Telescope (SEST), ein 15 Meter Radioteleskop am La-Silla-Observatorium. Zusammen mit dem European Southern Observatory (ESO) und dem Max-Planck-Institut für Radioastronomie betreibt es das Atacama Pathfinder Experiment. Über das Observatorium wird die schwedische Beteiligung an Atacama Large Millimeter/submillimeter Array, Low Frequency Array, dem European VLBI Network und dem Square Kilometer Array koordiniert. Weblinks Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise
Observatoire spatial d'Onsala

L'Observatoire spatial d'Onsala est un institut de recherche suédois qui rassemble les équipements et les personnels effectuant des observations en radio-astronomie. L'observatoire, créé en 1949 par le professeur Olof Rydbeckest, est situé sur le territoire de la commune de Kungsbacka dans la presqu'île de Onsala. Il est hébergé par le département des sciences de la Terre et de l'Espace de l' École polytechnique Chalmers (Göteborg) et est piloté par le Conseil de la recherche suédoise. Il dispose de plusieurs radiotélescopes et participe à des projets internationaux comme ALMA (Atacama Large Millimeter Array) et Atacama Pathfinder Experiment (APEX). Instruments Les principaux instruments de l'observatoire sont : Deux radiotélescopes comportant respectivement des antennes paraboliques de 20 et 25 mètres situés dans la presqu'île de Onsala près de Göteborg destinés à l'étude de la création et de la mort des étoiles ainsi qu'à l'étude des molécules présentes dans la Voie Lactée et dans les autres galaxies. Ce sont les équipements les plus anciens encore en fonctionnement. L'antenne de 25 mètres a été inaugurée en 1964. L'antenne de 20 mètres inaugurée en 1976 est entourée d'un radôme qui a été remplacé en 2014. Deux radiotélescopes dotés d'antennes paraboliques de 13,2 mètres participant au projet d'interférométrie international VGOS (VLBI Global Observing System). Ces antennes installées à Onsala ont été inaugurées en 2017. Un réseau de 192 antennes implanté depuis 2011 à Onsala et constituant la contribution suédoise au réseau LOFAR. Celui-ci se consacre notamment à l'étude des pulsars et de l'histoire de l'univers. L'observatoire participe à la conception du réseau d'antennes Square Kilometre Array (SKA) qui doit entrer dans sa phase de construction en 2018. Contribution au radiotélescope submillimétrique ALMA (Atacama Large Millimeter Array) installé sur le haut plateau du Chajnantor dans le désert de l'Atacama au Chili. Contribution suédoise (23%) au radiotélescope Atacama Pathfinder Experiment (APEX) de 12 mètres de diamètre et constituant un prototype des antennes d'Alma. Il a été inauguré en 2005. L'observatoire d'Onsala a développé les instruments (détecteurs) SHFI (déclassé en 2017) et SEPIA installé en 2015. Event Horizon Telescope Odin Notes et références Voir aussi Articles connexes Atacama Pathfinder Experiment (APEX) Event Horizon Telescope ALMA (Atacama Large Millimeter Array) Odin LOFAR Liens externes Site officiel (en) Rapport de l'activité en 2017 Portail de l’astronomie Portail de la Suède
Observatório Astronómico de Onsala

O Observatório Astronómico de Onsala – em sueco Onsala rymdobservatorium – é um observatório astronómico na Suécia. Foi fundado em 1949, e está localizado na Península de Onsala, na proximidade da localidade de Onsala, perto da cidade de Kungsbacka. Pertence à Universidade Técnica Chalmers, em Gotemburgo. Referências Ligações externas Página oficial do Observatório Astronómico de Onsala
Унсала (обсерватория)

Обсерватория Унсала или официально Космическая Обсерватория Унсала (англ. Onsala Space Observatory (OSO)) — радиоастрономическая обсерватория Шведского Национального Фонда по радиоастрономии. Располагается в посёлке Унсала, в 45 км к югу от города Гётеборг, в Швеции. Заведующие обсерватории 1949—1979 Олоф Рюдбек. 1981—2005 Рой Бут. 2005—2013 Ханс Олофссон. 2013—2019 Джон Конвей. Инструменты обсерватории РТ-20м РТ-25м ЛОФАР На территории обсерватории расположена шведская станция, элемент европейского интерферометра ЛОФАР (). Станция торжественно открыта 26 сентября 2011 года министром образования Яном Бьёрклундом. Станция состоит из 192 малых антенн, которые сообща работают на приём космического радиоизлучения. Рабочий диапазон длин волн антенн: 1,5—15 м. Зарегистрированные сигналы передаются по оптоволоконной линии связи в Нидерланды, где они объединяются с сигналами, полученными от остальных 47 станций ЛОФАР. Ресурсы шведской станции, в составе интерферометра ЛОФАР нацелены на решение следующих научных задач: Проведение обзоров неба на длинных волнах, и составление точных каталогов радиоисточников (проект «MSSS»). Обнаружение экстремально слабого излучения нейтрального водорода на волне 21 см, на красных смещения, соответствующих эпохе вселенной до образования первых звёзд и галактик (проект «Эпоха реионизации»). Исследование пульсаров. Картографирование на длинных волнах. Презентация первого научного результата и первый анонс приёма заявок на проведение наблюдений на телескопе ЛОФАР состоялись 10 января 2012 года. Было получено изображение галактики Лебедь А на частоте 240 МГц, с чётко различимым ядром и двумя джетами, простирающимися на расстояния до 200 тыс св. лет. Также был получен самый далёкий снимок на волне 2 м области молодой вселенной, на котором различимы юные галактики, удалённые от Земли на миллионы, или даже миллиарды световых лет. Направления исследований Астрофизика Основные достижения Адрес См. также Европейская РСДБ-сеть Примечания Литература Онсальская астрономическая обсерватория / Д. З. Вибе // Океанариум — Оясио. — М. : Большая российская энциклопедия, 2014. — С. 214. — (Большая российская энциклопедия : [в 35 т.] / гл. ред. Ю. С. Осипов ; 2004—2017, т. 24). — ISBN 978-5-85270-361-3. Ссылки Космическая обсерватория Онсала (офф. сайт). Хронология обсерватории Онсала (офф. сайт). Станция ЛОФАР в обсерватории Онсала (офф. сайт). Шведская станция ЛОФАР (офф. сайт).
Onsala rymdobservatorium

Onsala rymdobservatorium, tidigare ofta Råö rymdobservatorium, grundades år 1949 och är beläget på Onsalahalvön cirka 45 km söder om Göteborg. Observatoriet är den svenska nationella anläggningen för radioastronomi vid Chalmers tekniska högskola. Forskning Forskningen vid observatoriet behandlar radioastronomi, geodesi, navigation, fjärranalys, jordens atmosfär och mottagarutrustning. På observatorieområdet finns ett 25-meters radioteleskop från 1963 och ett 20-meters radioteleskop för millimetervågor från 1976. År 2011 invigdes den svenska stationen i det europeiska radioteleskopet LOFAR vid observatoriet. 2017 uppfördes Onsalas tvillingteleskop, med uppgift att som en del av internationella teleskopnätverk göra geodetiska mätningar genom att observera avlägsna kvasarer. Under senare år har Onsala rymdobservatorium varit engagerat i utvecklingen av instrument för kortare våglängder som kräver en torrare och tunnare atmosfär, som till exempel teleskopen Swedish-ESO Submillimetre Telescope och APEX placerade i Anderna i Sydamerika. Observatoriet deltar även i internationella projekt som European VLBI Network(en), ALMA, LOFAR, SKA och Herschelteleskopet. Föreståndare Olof Rydbeck (1949–1980) Roy Booth (1981–2005) Hans Olofsson (2005–2013) John Conway (2013–) Referenser Onsala rymdobservatorium i Nationalencyklopedins nätupplaga. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Onsala rymdobservatorium. Onsala rymdobservatoriums webbplats Robert Cumming (2019): "Onsala rymdobservatorium" på Svenska astronomiska sällskapet 100 år
Унсальська космічна обсерваторія

Унсальська космічна обсерваторія (англ. Onsala Space Observatory) — шведський національний радіоастрономічний центр, який керує двома радіотелескопами та бере участь у кількох міжнародних проєктах. Обсерваторія розташована в Унсалі, за 45 км на південь від Гетеборга. Заснована в 1949 році професором Улофом Рідбеком. Обсерваторія підпорядковується відділу наук про Землю та космос Технічного університету Чалмерса та діє від імені Шведської дослідницької ради. Обладнання В обсерваторії розташовані 20- та 25-метрові телескопи, які працюють самостійно або спільно з телескопами інших обсерваторій у складі радіоінтерферометрів із наддовгою базою. Також тут розташована шведська станція міжнародного радіотелескопа LOFAR. Крім того, в обсерваторії перебуває «вузол ALMA», який надає підтримку астрономам у використанні чилійського телескопа ALMA. 25-метровий телескоп Телескоп дециметрових хвиль діаметром 25,6 м із полярним монтуванням побудований в 1963 році, оснащений приймачами для частот до 7 ГГц. Він використовується спільно з телескопами інших країн для радіоінтерферометрії з наддовгою базою. Також працює самостійно для дослідження молекулярних хмар у Галактиці. 20-метровий телескоп Телескоп міліметрових хвиль діаметром 20 метрів побудований в 1975-76 роках і модернізований в 1992 році. Він перебуває в радіокуполі діаметром 30 м і оснащений приймачами для частот до 116 ГГц. Застосовується для спостережень випромінювання міліметрових хвиль від молекул комет, навколозоряних оболонок і міжзоряного середовища. Також застосовується в складі європейської та всесвітньої мереж радіоінтерферометрії з наддовгою базою для спостереження ділянок зореутворення, радіозір, активних ядер галактик, а також для геодезичних спостережень для вивчення динаміки земної кори та руху полюсів. Станція LOFAR В обсерваторії розташована шведська станція міжнародного радіотелескопа LOFAR. Її будівництво завершили в 2011 році. Примітки Посилання Onsala Space Observatory – офіційна сторінка Nordic ARC node - Home page