NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ingvar Kamprad Designcentrum

Ingvar Kamprad Designcentrum (förkortat IKDC eller Designcentrum) är en byggnad på Lunds Tekniska Högskola vid Lunds universitet, ritad av arkitekt Gunilla Svensson och projekterad av FOJAB arkitekter genom Bernt Borgestig med flera. IKDC invigdes 2002 och nominerades till Mies van der Rohe-priset 2002 och Årets byggen 2002. IKDC rymmer Institutionen för designvetenskaper, Industridesignskolan och flera forskningslaboratorier såsom Virtual Reality-, Usability-, Rapid Prototyping-, aerosol-, klimat- och mekaniklaboratorier. IKDC är resultatet av Stichting Ikea Foundations satsning för att stötta utbildning i industridesign vid Lunds Tekniska Högskola. Referenser Externa länkar Designvetenskaper Industridesignskolan
Israels ambassad i Stockholm

Israels ambassad i Stockholm (även Israeliska ambassaden) är staten Israels diplomatiska representation i Sverige. Ambassadör sedan 2021 är Ziv Nevo Kulman. Diplomatkoden på beskickningens bilar är CA. Fastighet Ambassaden upprättades 1950 i fastigheten Sergeanten 2 vid Torstenssonsgatan 4, där den låg fram till 2011. År 2007 började Statens fastighetsverk renovera Gamla skogsinstitutet för att den skulle hyras av Israels ambassad och sedan 2011 finns Israels ambassad i byggnaden. Beskickningschefer Se även Personer i Sverige födda i Israel Sveriges ambassad i Tel Aviv Referenser Externa länkar Ambassadens hemsida
Italienska kulturinstitutet i Stockholm

Italienska kulturinstitutet C.M. Lerici i Stockholm är en italiensk statlig organisation underordnad italienska utrikesdepartementet, med lokaler vid Gärdesgatan 14 i Diplomatstaden, Stockholm. Italienska kulturinstitutets uppgift är att främja italiensk kultur och språk och fungerar som en förbindelselänk mellan Italien och Sverige. Av den anledningen bedriver institutet ett antal olika aktiviteter. Bland de viktigaste märks konserter, filmvisningar, föredrag och utställningar av skilda slag. Med mycket få undantag är evenemangen kostnadsfria och öppna för allmänheten. Institutet samarbetar med en rad institut, universitet, museer, akademier, konservatorier, gallerier och förlag samt med press, radio och TV såväl i Sverige som i Italien. I institutets lokaler hålls i samarbete med Folkuniversitetet kurser i italienska språket. Institutets direktör och kulturattaché är sedan 2021 Francesco Di Lella. Historik och fastighet Italienska Kulturinstitutet grundades 1941 av ingenjör Carlo Maurilio Lerici i en lokal på Linnégatan i Stockholm. År 1953 gjorde de svenska och italienska regeringarna en ömsesidig markdonation bestående av ett område vid Diplomatstaden i Stockholm där institutet nu är beläget, och ett likvärdigt område vid Valle Giulia i Rom, ämnad för det Svenska institutet i Rom. Institutets vita smala, lätt svängda byggnad är ett exempel på italiensk efterkrigsarkitektur, ritad av Giò Ponti (i samarbete med Ture Wennerholm) och uppförd 1957-1958. Ponti valde även byggnadsmaterial (sandsten, carraramarmor, glas, linoleum, mm.), färger, möbler, interiördetaljer, och ljussättning. Fasaden mot gården är klädd i bländande vit småmosaik. I ett egenständigt, lägre annex finns hörsalen/teatern som Gio Ponti projekterade tillsammans med arkitekten Pier Luigi Nervi; han formgav bland annat teaterns innertak, ett elegant gallerverk som döljer belysningen. Annexets fasader är klädda i gul fasetterad klinker. Den svenska kontaktarkitekten var Ture Wennerholm. I början av sextiotalet förlängdes foajén av den i Sverige bosatte italienske arkitekten Ferruccio Rossetti. Enligt den svenske arkitekten Torbjörn Olsson ligger institutet på Gärdet "elegant som en i gräset tappad damsko". Byggnaderna på fastigheten Kompaniet 4 är blåmärkta av Stadsmuseet i Stockholm vilket betyder "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Referenser Noter Källor Institutets officiella webbplats Olof Hultin; Ola Österling; Michael Perlmutter (2002) [1998]. Guide till Stockholms arkitektur. Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050‐58‐3
J. Sigfrid Edströms bro

J. Sigfrid Edströms bro är en 25 meter lång spårvägsbro över Gullbergsån i Göteborg. Den förbinder J. Sigfrid Edströms gata med Alströmergatan i stadsdelen Gårda. Namnet kommer av industrimannen och idrottsledaren Sigfrid Edström. Källor Göteborgs kanaler och broar berättar, Bengt A. Öhnander, Tre Böcker Förlag AB, Göteborg 2007 ISBN 978-91-7029-630-7 s. 61
Jacob Grundels hus

Jacob Grundels hus ligger i kvarteret Överkikaren vid Södermalmstorg 6 på Södermalm i Stockholm. Byggnaden påbörjades på 1640-talet för borgmästaren Jacob Grundel d.ä. och fullbordades 1669 efter ritningar av arkitekt Johan Tobias Albinus. Fastigheten är q-märkt. Historik Husen i fonden av Södermalmstorg uppfördes i samband med Södermalms stadsplanering som började 1641 (se även Stormaktstidens första stadsplan). Då planlades Malmtorget (nuvarande Södermalmstorg) regelbundna form och härifrån drogs två gatusträckningar i rät vinkel till varann: Hornsgatan mot väst och Götgatan mot syd. Dessa skulle bli stommen i stadsplanen för Södermalm. Jacob Grundel d.ä., borgmästare i Stockholm från och med 1636, hade erhållit denna tomt som ersättning för en tidigare, på grund av gaturegleringen förlorad tomt. Huset hör till de äldsta bevarade stenhusen på Södermalm och började byggas på 1640-talet. Efter Grundels död 1667 köpte affärsmannen Henrik Tun (senare adlad Rosenström) det påbörjade huset. Genom honom fick huset 1669 sitt nuvarande utseende. Då utfördes en påbyggnad med en våning efter ritningar av arkitekt Johan Tobias Albinus. 1910 genomfördes ombyggnader och restaureringar med Ernst Stenhammar som arkitekt. Det lilla palatset har bevarat ett entréparti av sandsten med arkadmotiv i två våningar samt en stor, svängd trappa som härrör från husets ursprungstid. Se även Johan Skyttes hus, grannhuset till höger Hans Marschalcks hus, grannhuset till vänster Referenser Noter Tryckta källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jacob Grundels hus.
Jacob Hansens Hus

Jacob Hansens Hus er et af de få levn fra den danske tid i Helsingborg i Skåne. Huset blev opført i 1641, og er i dag byens ældste profane hus. Huset ligger på Norra Storgatan midt i Helsingborg, og fungerer i dag som fest- og konferencelokaler. Eksterne henvisninger Jacob Hansens hus
Jakobs kapell

Jakobs kapell är ett kapell i bostadsområdet Jakobsgårdarna i västra delen av Borlänge. Det tillhör Stora Tuna församling i Västerås stift. Kyrkobyggnaden Byggnaden Jakobsgården med tillhörande kapell uppfördes 1980 efter ritningar av arkitekt Åke Temnerud. 8 mars 1981 invigdes byggnaden av biskop Arne Palmqvist. Inventarier Altare, altarring, predikstol och dopfunt är flyttbara. En bildväv med namnet "Liv" skildrar livets uppkomst. I centrum finns "Livets träd" och i nederdelen finns "urvattnet", ur vilket allt spirar. Väven är utformad av Dagmar Lodén och tillverkad i röllakan och gobelängteknik av Alice Lunds textilier AB. Referenser Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Svenska kyrkan i Borlänge
Jakobs torg

Jakobs Torg är ett trekantigt torg på Norrmalm i Stockholms innerstad, inramat av Kungliga Operan, Sankt Jacobs kyrka och Danmarks hus. Längst västra sidan löper Västra Trädgårdsgatan och i öster gränsar torget till Kungsträdgården. På torget, utanför kyrkan och vänd mot Operan, står en bronsbyst av Jussi Björling, skulpterad av nederländaren Pieter de Monchy 1961 men uppställd på torget först 1994, efter mer än trettio år i Operans ägo. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jakobs torg. Stockholmskällan har media som rör Jakobs torg
Järfällabadet

Järfällabadet ligger i Järfälla och drivs av Medley AB. Simhallen har en 50x25 meter simbassäng, ett 3 m hopptorn, sviktar på 1 respektive 3 m, två vattenrutschkanor, lekland, två multibassänger med höj- och sänkbar botten, bastu och bubbelpool. I anläggningen finns även gym, ett café och en varushop. Järfällabadet invigdes den 14 april 2018 som Järfällas helt nya badhus. Järfällabadet ersatte Jakobsbergs Simhall. Referenser
Jakobsbergs sjukhus

Jakobsbergs sjukhus är ett sjukhus i Jakobsberg, Järfälla kommun. Sjukhuset ägs av Region Stockholm. Sjukhuset har en vårdcentral, ett antal geriatriska avdelningar, en folktandvårdsmottagning, en primärvårdsrehabilitering, Barn- och ungdomsmedicinsk avdelning (BUMM), logopedmottagning och ett apotek. Externa länkar Jakobsbergs vårdcentral Jakobsbergsgeriatriken Folktandvården Järfälla rehab
Jan-Svensamössan

Jan-Svensamössan (umesamiska Suddale) är ett fjäll och ett naturreservat vid Avaviken som är en vik av Storavan. Närmaste tätort är Arvidsjaur. Fjälltoppen ligger ovanför den nuvarande trädgränsen, varför det där finns alpina arter som till exempel klynnetåg, ripbär och krypljung. Toppen och kringliggande områden har avsatts som naturreservat 1997 och omfattar 92 hektar. Det samiska namnet på berget är Suddale, som betyder "bli tidigt isfri" eller "tina". Fjället reser sig (cirka 700 m ö.h.) ganska brant över omgivningen (Storavan 418–420 m ö.h.) och är ganska toppigt. Inom reservatet finns månghundraåriga tallar och gammal gran. Här växer ripbär, krypljung, klynnetåg och kråkbär. Berget består av röd porfyr. Till reservatet hör också delar av sjön Norra Akkajaure. Vid stranden finns en rullstensås. Det går en skogsbilväg runt på södra/västra sidan med en parkering, varför det är ganska lättbestiget. Från toppen har man en flera mil vid utsikt över området. I toppröset finns en kakburk där man enligt sedvänjan bör lämna en lapp med noteringar efter sig. Det är efter Johan Svensson från Avaviken vid 1800-talets början, som berget Jan-Svensamössan har fått sitt namn. Det finns två versioner av hur namnet kom till. Den ena är att han hade en tovad hatt som liknade berget, den andra att Johan Svensson sökte korna uppe på berget och tappade mössan. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Jan-Svensamössan
Janstorpsskogens naturreservat

Janstorpsskogens naturreservat är ett 102 ha stort naturreservat i Arnö, Nyköpings kommun fem kilometer söder om tätorten. Området blev naturreservat den 16 november 2010. Bildgalleri Referenser om naturreservatet på Länsstyrelsen Södermanlands län Nyköpings Tidning nr 8, 2010
Zui-Ki-Tei

Zui-Ki-Tei ("Det löftesrika ljusets boning") är ett tehus i japansk stil i Etnografiska museets park i Stockholm. Det nuvarande tehuset uppfördes 1990, och föregångaren i samma område invigdes 1935. Namnet har sin bakgrund i att "zui" står för både "löftesbringande" och "Sverige", "ki" för morgonrodnadens land (Japan) och "tei" betyder "litet hus"/"hyddel". Det nuvarande tehuset Zui-Ki-Tei uppfördes 1990 som ett hus för japanska teceremonier, med två teceremonirum, på Gärdet i sluttningen mot Djurgårdsbrunnskanalen på Norra Djurgården. Det har ritats av arkitekten Masao Nakamura. På de nästan kala terummens golv är tatami-mattor utlagda och i ett hörn finns en upphöjd alkov, tokonoma, möjlig att dekorera med bland annat tavla och blomsterarrangemang. Runt tehuset ligger en trädgård, kallad daggens mark. Denna är formad utifrån temästaren Sen no Rikyus ideal om den yttersta enkelhetens skönhet i enlighet med wabi-sabiestetik. Tehuset, som ägs av Etnografiska museet, används för teceremonier, anordnade av museet och Japanska Thesällskapet Urasenke Tankokai. Det tidigare tehuset Ett första tehus med samma namn uppfördes på samma område 1935 och förmodas vara det första tehuset i Europa, men brann ned 1969. Initiativtagare till tehuset var Ida Trotzig. Referenser Vidare läsning Ida Trotzig: Cha-no-yu - Japanernas teceremoni, serien Populära etnologiska skrifter nr 9, Stockholm 1911 Ann-Cathrine Lagercrantz (redaktör): Tehuset Zui-Ki-Tei - Det löftesrika ljusets boning, Etnografiska museet, Stockholm 1990, ISBN 91-85344-21-4 Christer Duke (redaktör): Tehuset Zui-Ki-Tei - Det löftesrika ljusets boning, Etnografiska museet, Stockholm 1996, ISBN 91-85344-36-2 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Zui-Ki-Tei. Om tehuset på Etnografiska museets webbplats Etnografiska museets folder Det japanska tehuset Zui-ki-tei Katrin Åmell: Det löftesrika ljusets boning på www.signum.se
Jesu Kristi kyrka, Umeå

Jesu kristi kyrka ligger på Carlshöjd i östra Umeå och tillhör samfundet Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, känd som mormonkyrkan. Externa länkar Svensk webbplats för Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heligas internationella webbplats
Jogersö

Jogersö är en stadsdel och ö i Oxelösund belägen cirka tre kilometer väster om tätorten. Stadsdelen består av fritidsbebyggelse och fritidsanläggningar med bland annat, havsbad, campingplats och motionsspår. Jogersö är omtalat i dokument första gången 1384 då Jogersö ingick i jord som Finvid Finvidsson bytte bort till Bo Jonsson (Grip). Ön upptas i Nils Bosson (Grip)s jordebok omkring 1510 och var då en gård som betalar 3 1/2 öretugar i arrende varje år. Gården tillhör senare under 1500-talet Birger Nilsson (Grip). Under 1600-talet låg Jogersö under Arnö men såldes 1769 därifrån till Stjärnholm. Från 1820-talet arrenderades Jogersö ut från säteriet. Gården var i drift fram till 1963 då den övertogs av kommunen för att användas till fritidsverksamhet. Enomibyggnaderna revs i mitten av 1960-talet. En bro till Jogersö byggdes 1936 i samband med det började ön bebyggas med fritidshus, först på öns östra sida men från 1940-talet även på södra delen. 1936 uppfördes Scharinska villan, som 1970-1991 var sommarhem för rörelsehindrade. Jogersö badplats började anläggas på 1960-talet, Campingplatsen tillkom 1974 och motionsspåret 1975. Under 1960-talet anlades även koloniområdet på Jogersö. Under 1960-talet ersattes även den äldre bron till ön med en ny, sundet hade då genom igenfyllningar krympt från en bredd av omkring 80 meter till bara 6-7 meter. Källor
Johan Eberhard Carlbergs hus

Johan Eberhard Carlbergs hus ligger i kvarteret Överkikaren vid hörnet Hornsgatan 24 / Pustegränd 1 på Södermalm i Stockholm. Byggnaden uppfördes på 1730-talet för Stockholms stadsarkitekt Johan Eberhard Carlberg. Fastigheten är q-märkt samt blåklassad av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden. Historik Johan Eberhard Carlberg kom år 1727 till Stockholm efter att han hade tjänstgjort som stadsarkitekt i Göteborg och blev då stadsarkitekt i Stockholm. Fastigheten i Överkikaren förvärvade han 1731 av snickarmästaren Anders Boman. Då fanns en “gård” alltså ett trähus på tomten. Carlberg lät riva trähuset och ritade och lät bygga 1731-32 detta stenhus som sin privatbostad. I samband med Mariabranden 1759 blev huset svårt brandskadat, källare och murarna upp till och med första våningen klarade sig och utgör de byggnadsdelar som idag är kvar från 1730-talet. Efter branden iståndsatte och nyinredde Carlberg huset vilket även avsevärt utökades och förbättrades. Bland annat förlängdes huset utmed Pustegränd. I det Carlbergska hushållet ingick förutom själva familjen och ett par pigor också ständigt ett flertal unga medhjälpare till stadsarkitekten som här fick sin utbildning till arkitekt. Till de elever som Carlberg undervisade här hörde bland andra Carl Henrik König och Erik Palmstedt. Efter Carlbergs död köptes fastigheten av svärsonen Carl Meijer. Efter ombyggnader och renoveringar 1781 och 1812 (då en tredje våning tillkom) fick huset sitt nuvarande utseende. Invändigt finns snickerier och tak av 1700-talstyp, en portomfattning av sandsten är bevarad. Ytterligare en renovering genomfördes 1986. Enligt arkitekturhistorikern Fredric Bedoire utgör det lilla bostadshuset "ett vackert exempel på den klassicistiska arkitekturen i Hårlemans stil". Mot ost är huset sammanbyggt med kontorsbyggnaden för Sveriges Kommuner och Landsting, som uppfördes åren 1984 till 1989 efter ritningar av K-konsult, arkitekt Mats Edholm. Noter Källor Hornsgatan öster om Torkel Knutssonsgatan. Stockholmskällan. Planbeskrivning Pl 7954 av den 31 januari 1984. Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 , s. 105 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Johan Eberhard Carlbergs hus.
Parc Johan Helmich Roman

Le parc Johan Helmich Roman (en suédois : Johan Helmich Romans park) est un parc public du quartier de Södermalm à Stockholm en Suède. Description Le parc porte le nom du compositeur Johan Helmich Roman (1694–1758) qui est parfois appelé « le père de la musique suédoise ». Le parc est en pente avec différentes terrasses où se trouvent des arbres et des plantations. Le parc est situé entre Högbergsgatan et l'ancienne tranchée ferroviaire où passait autrefois la ligne principale. Une passerelle relie ce parc au Fatbursparken. Le parc se compose de plantations en terrasses avec une statue, « Après la fête » de Bitte Jonason Åkerlund, érigée en 1994. Le parc mesure environ 50 mètres × 50 mètres. Projet de démolition Il a été prévu de remplacer le parc par deux nouveaux bâtiments résidentiels avec une allée en escalier entre Högbergsgatan et Fatbursparken. Le terrain avaient été attribué à l'entreprise de construction Einar Mattsson en 2007. Les deux bâtiments auraient abrité environ 85 appartements ainsi que 400 m2 de locaux pour la Mission de la Ville et un peu plus de 200 m2 de locaux commerciaux. Cependant, les travaux de planification sont en sommeil depuis plusieurs années. Les conditions ont maintenant changé et le plan détaillé a été abandonné en juillet 2021. Galerie Références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Freda alla körsbärsträden i Johan Hemlich Romans park Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Johan Helmich Romans park

Johan Helmich Romans park är en park i stadsdelen Södermalm i Stockholm. Parken är namngivenefter tonsättaren Johan Helmich Roman (1694–1758). Han kallas ibland "den svenska musikens fader". Allmänt Parken ligger mellan Högbergsgatan och den gamla järnvägsgraven där stambanan tidigare gick. En gångbro över den förbinder denna park med Fatbursparken. Parken består av terrasserade planteringar med en staty, "Efter festen" av Bitte Jonason Åkerlund, rest 1994. Parken är cirka 50 × 50 meter stor. Planerad rivning Det har tidigare funnits planer på att ersätta parken med två nya bostadshus med en trappgränd mellan Högbergsgatan och Fatbursparken. Markanvisningen gick 2007 till byggföretaget Einar Mattsson. De båda byggnaderna skulle inrymma ca 85 lägenheter, merparten 2–3 r.o.k. med ett fåtal större lägenheter samt 400 m² lokaler för Stadsmissionen och drygt 200 m² affärslokaler. Planarbetet har dock legat vilande under flera år. Förutsättningarna har numera ändrats och detaljplanen avskrevs i juli 2021. Noter
Johan Skytteskolan

Johan Skytteskolan är en kommunal grundskola belägen vid Västerängsvägen 19 i Långbro, Stockholm. Skolan är uppkallad efter Johan Skytte. Skolans huvudbyggnad började byggas 1946 och är ritad av arkitekt Paul Hedqvist. Historik Johan Skytteskolan invigdes 1948 med namnet Långbrodals folkskola men ritningsarbetena, som utfördes av Paul Hedqvist började redan 1939. Även om planeringsprocessen för bygget var lång, så skissades, projekterades och uppfördes huvudbyggnaden i snabb följd mellan våren 1946 och sommaren 1948. Skolans byggnader består av en klassrumslänga, en hallbyggnad i 2½ plan och en aula som är sammanfogade i en lång byggnadskropp. Gymnastikbyggnad och aula färdigställdes 1955. Till fasadmaterial valde Hedqvist gult tegel, ett material som han gärna använde på 1940-talet och början av 1950-talet. För hallbyggnadens innerväggar tog han dock rött fasadtegel. År 2019 tog man i bruk en ny byggnad avsedd för årskurserna F-6 med plats för 630 elever. Den utformades av Stadion Arkitekter. År 2020 färdigställdes även den nya idrottshallen Västerängshallen som kompletterade skolan två tidigare idrottshallar. Den var ritad av Cedervall Arkitekter. Verksamhet År 1997 bytte skolan namn till Johan Skytteskolan. Den slogs samman med den närbelägna Ekängens skola 2011. Läsåret 2023/24 hade skolan 1 152 elever i årskurserna F-9 (förskola till årskurs nio). Johan Skytteskolan är en av fyra skolor i Södra Älvsjös rektorsområde, tillsammans med Herrängens skola, Kämpetorpsskolan och Långbrodalsskolan. Källor Allpere, Kristina (2009). Paul Hedqvist – Arkitekt och Stockholmsgestaltare. Stockholm: Stockholmia förlag. sid. 269-275. ISBN 978-91-7031-209-0 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Johan Skytteskolan. Johan Skytteskolans webbplats
Johannebergs vattentorn

Johannebergs vattentorn är ett före detta vattentorn, högt beläget i stadsdelen Johanneberg i Göteborgs kommun. Det uppfördes 1924 enligt arkitekten Eugen Thorburns ritningar och byggdes 1995 om till bostäder. Idag har tornet 14 våningar och består av 24 lägenheter om ett rum och kök. På varje våning finns endast två lägenheter. I tornet fanns tidigare Göteborgs högst belägna bostäder; översta våningen ligger 134 meter över havsnivån. Sedan 2023 har Karlatornet det rekordet. Sedan ombyggnaden är vattentornet ägt och förvaltat av SGS Studentbostäder. Referenser
Johannes Hedberggymnasiet

Johannes Hedberggymnasiet (JHG) är en centralt belägen gymnasieskola i Helsingborg grundad 1994 som bedriver undervisning i de gymnasiala utbildningarna samhällsvetenskap och naturvetenskap. Samhällsvetenskapsprogrammet har tre inriktningar, Samhälle-Samhälle, Samhälle-Beteende och Samhälle-Media. Naturvetenskapsprogrammet har två inriktningar, Naturvetenskap (NA) och Naturvetenskap-Samhälle (NASA). Skolan grundades genom en sammanslagning av gymnasieskolorna Johannes Hedbergskolan och Naturhumanistiska gymnasiet. Skolan använder ett problembaserat lärande (även kallat PBL) och har ett huvudsakligt fokus på att förbereda eleverna för fortsatta studier. Klasserna är små med ca 26 elever per klass. Sedan 2019 tar skolan in tre klasser per program, dvs 150 elever per år. Hela skolan samlades i gemensamma, nyrenoverade lokaler på Södergatan/Gasverksgatan vid Mäster Palms Plats och Södergallerian från hösten 2021. Johannes Hedberggymnasiet är en av Folkuniversitetets skolor och skolan namngavs efter Johannes Hedberg, en av initiativtagarna till Folkuniversitetet som är en icke-vinstdrivande stiftelse och ett studieförbund. Simon Lindh är rektor. Källor Externa länkar Johannes Hedberggymnasiet - Officiell hemsida
Johannes skola

Johannes skola är en grundskola vid Roslagsgatan 61 i Vasastan, Stockholm. I skolan går idag (2012) 430 elever från förskoleklass till årskurs 6. Historia Under 1800-talets senare decennier flerdubblades antalet invånare i huvudstaden, området i stadens nordöstra utkant bebyggdes. I området, som i folkmun till följd av sin avlägsenhet kom att kallas Sibirien, restes stora hyreskaserner med enkel utformning. De var ofta byggda i spekulationssyfte, och planerades med många små lägenheter för att hysa i huvudsak folk ur arbetarklassen. Eftersom familjerna ofta hyste inneboende var trångboddheten stor. Fram till 1903 låg ansvaret för folkskolebyggandet på stadens församlingar. För att möta utbildningsbehovet hos de växande barnkullarna anlitade Johannes och Jakobs församlingar arkitekten Carl Möller som nyligen ritat Johannes kyrka som då var under uppförande. Ledig mark för bygget fanns i kvarteret Kråkan nedanför Vanadislunden. Johannes folkskola invigdes 1891 och var utformad som en tegelborg med en markant bottenvåning av rustik kalksten. Utrymmet var beräknat för 1.400 elever fördelade på 32 lärosalar, två slöjdsalar, matsal och en badinrättning i källaren. Två gymnastiksalar med omklädningsrum liksom en lärarbostad lades i separata byggnader på gården. Byggkostnaden uppgick till 409.811 kronor. 1899-1900 uppfördes byggnaden utmed Cedersdalsgatan med ytterligare klassrum. Idag Idag (2012) går 430 elever från förskoleklass till årskurs 6 i den kommunala skolan. I varje årskurs bedrivs även tvåspråkig undervisning på svenska och engelska i en av klasserna. Nuvarande rektor är Catrin Hyllander Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Johannes skola. Stockholmskällan har media som rör Johannes skola