NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Historiska museet i Lund

Historiska museet i Lund, tidigare Lunds universitets historiska museum, som är en del av Lunds universitet, är ett museum, vars utställningslokaler ligger vid Krafts torg i Lund. Historik År 1735 donerade Kilian Stobæus sin samling av naturalier och kuriositeter till Lunds universitet. Efter hans död inköptes hans omfattande myntsamling till universitetet. Under andra delen av 1700-talet blev samlingen så stor att museet 1802 var tvunget att flytta till annan byggnad. Några år senare, 1805, delade man upp samlingen så att naturalier kom att tillfalla Zoologiska museet och Botaniska museet medan fornfynd och etnografiska föremål kom att bilda Historiska museet. Delar av Kilian Stobæus samling finns nu utställda i museets kuriosakabinett. Byggnaden År 1918 flyttade museet in i nuvarande byggnad i Lundagård. Den uppfördes 1840-45 och var ursprungligen avsedd som biskopshus, men kom på grund av meningsskiljaktigheter aldrig till sådan användning. Arkitekt var Per Axel Nyström och byggnadsledare Carl Georg Brunius. Från 1849 inrymde byggnaden universitetets zoologiska, kemiska och fysiska institutioner. Under åren 1886-1916 disponerades byggnaden av enbart zoologiska institutionen och var då känd som Zoologiska museet. År 1917 genomgick byggnaden en omfattande renovering under ledning av domkyrkoarkitekten Theodor Wåhlin. Museets föreståndare vid denna tid var Otto Rydbeck. Samlingar och ansvar Lunds universitets historiska museum har runt elva miljoner föremål i sina samlingar, bland andra fynden från järnåldersboplatsen Uppåkra, varav vissa är utställda i utställningen Barbaricum. Museet har ansvar för omhändertagandet av arkeologiskt material från Skåne, undantaget Lunds stadskärna och Malmö kommun. Museet har även ett regionalt ansvar för kyrklig konst och mynt. År 2008 tog museet över Lunds universitets Antikmuseums samling i samband att Antikmuseet upphörde. Källor Tryckta källor Stjernquist, Berta. 2005. The Historical Museum and Archaeological Research at Lund University 1805-2005. Lunds universitets historiska museum, Lund. ISBN 91-975955-0-0. Lunds universitets historiska museum i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1912) Lunds universitets historiska museum i Nordisk familjebok (andra upplagans supplement, 1925) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lunds universitets historiska museum.﻿ Lunds universitets historiska museums webbplats Artikel i Sydsvenskan från 2011-02-07
Musée maritime de Göteborg

Le musée maritime de Göteborg (Sjöfartsmuseet) est situé dans le quartier de Majorna à Göteborg (Suède). Il retrace l'histoire des navires et de la navigation et possède également un aquarium. Notes et références Voir aussi Bibliographie Kulturminnen i Majorna, Elof Lindälv & Arnold Bergqvist, Majornas Rotaryklubb, Göteborg 1980 s.6 Kronologiska anteckningar om viktigare händelser i Göteborg 1619-1982, A. Rundqvist, R. Scander, A. Bothén, E. Lindälv, utgiven av Göteborgs hembygdsförbund 1982 s.101 Notini, Stig: Sjöfartsmuseet Göteborg, 1964 Articles connexes Liste des musées en Suède Liens externes (sv) Site officiel Portail de la culture Portail des musées Portail du monde maritime Portail de Göteborg Portail de la Suède Portail de l’histoire
Museu de História Marítima

No Museu de História Marítima-Aquário (em sueco Sjöfartsmuseet Akvariet) é possível ver exposições relacionadas com o mar, o comércio marítimo e a pesca, assim como visitar um aquário com águas tropicais e nórdicas. Está situado em Gotemburgo, no bairro de Majorna, e foi inaugurado em 1933 pelo rei Gustavo V. Junto ao museu está a Torre do Marinheiro (Sjömanstornet). No edifício há um café e uma sala de recreio para crianças com um modelo de um barco de pesca. Ver também Lista de museus de Gotemburgo Referências Ligações externas Media relacionados com Museu de História Marítima no Wikimedia Commons «Sítio oficial do Museu de História Marítima»
Kungsbrohuset

Kungsbrohuset (also known as Schibstedhuset) is an office building between Kungsbron and Klarabergsviadukten in the development area of Västra city in central Stockholm. The building was opened on 6 May 2010. Principal architect was Kerstin Heijde of Strategisk Arkitektur. The building has thirteen floors, ten above street level. Environment The building has double walls, the outer made entirely of glass and the inner 60 percent glass with a gap between, a more energy efficient design than a traditional glass and steel building. The environment coordinate Klas Johansson, described the solution as "an unbelievably efficient system, featuring what is in effect quintuple glazing." The heating is provided partly by captured waste heat from Stockholm Central Station - an estimated 5-10% of the heating requirement. Water from the canal Klara Sjö is used for cooling. The goal is a consumption of 60 kWh/sqm/yr, half the National Board of Housing Building requirement. The building was nominated for Stockholm Build 2010, finishing second, nine votes behind Ericsson Kista. Occupants Schibsted are the main tenants, gathering Swedish subsidiaries Aftonbladet and the Swedish newspaper Svenska Dagbladet, Blocket.se, Hitta.se and Tasteline into the building. The developers and property managers, Jernhusen will relocate its headquarters there. On level four, there is accommodation for shops and a restaurant and there is hotel accommodation. See also Architecture of Stockholm References External links Kungsbrohuset's website
Kungsbrohuset

Kungsbrohuset (senare även Schibstedhuset) är en kontorsfastighet belägen mellan Kungsbron och Klarabergsviadukten längs Västra Järnvägsgatan i det blivande området Västra city i centrala Stockholm. Byggnaden utvecklades av Jernhusen och invigdes den 6 maj 2010. Inflyttningen i huset påbörjades 2010. Ansvarig arkitekt för huset är Kerstin Heijde på Strategisk Arkitektur. Arkitektur Huset har dubbla fasader, en yttre fasad helt i glas och en decimeter innanför en inre fasad som består till 60 procent av glas, vilket gör huset mer energisnålt än ett traditionellt glashus. För uppvärmningen av huset används Stockholms centralstation som värmekälla, något som beräknas räcka till 5–10 procent av totalbehovet för huset. För avkylning används vatten från Klara sjö. Målsättningen är att huset ska dra 60 kilowattimmar per kvadratmeter och år, vilket är hälften av de energikrav som ställs i Boverkets byggregler. Huset nominerades till Årets Stockholmsbyggnad 2010 och slutade på andra plats, 9 röster efter vinnaren Ericsson Kista. Hyresgäster Bland hyresgästerna finns Schibsted som samlat sina svenska verksamheter i huset vilket innebär att både Aftonbladet och Svenska Dagbladets redaktioner ligger i Kungsbrohuset. Andra Schibstedbolag i huset är Blocket.se, Hitta.se och tv.nu. Huset innehåller 13 våningar, varav 10 ovan gatunivån. Byggherre och fastighetsförvaltare var det statliga fastighetsföretaget Jernhusen som även kommer förlägga sitt huvudkontor till huset. På plan fyra finns utrymmen för butiker och restaurang och i huset finns även ett hotell. Fastigheten Blekholmen 4 (Kungsbrohuset) har köpts år 2011 av KPA Pension och Folksam, och förvaltas nu av Folksam Fastigheter. Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kungsbrohuset. Kungsbrohusets webbplats
Bäveån nedre

Bäveån nedre är ett naturreservat längs två sträckningar av vattendraget Bäveån öster om Uddevalla i Bäve socken i Uddevalla kommun i Bohuslän. Reservatet förvaltas av Uddevalla kommun. Området har en omväxlande prägel med slättlandskap i den östra delen och en kanjonliknande dalgång i den västra. På de högre belägna hällmarksområdena dominerar gran och tall medan de låglänta delarna karakteriseras av lövskog, gräs- och busklandskap och våtmarksvegetation. Reservatet har ett rikt fågelliv. Runt sjön Surveln växer den sällsynta gotlandsagen. Referenser Källor Bäveån nedre, Naturvårdsverket (läst 16 augusti 2018) Noter Externa länkar Bäveån Nedre, Länsstyrelsen i Västra Götalands län
Schloss Karlberg

Schloss Karlberg steht in Solna am Karlbergs kanal. Im Schloss befindet sich heute die Militärhochschule Karlberg, seinen Park nutzen die Bürger Stockholms und Solnas zum Joggen und für Spaziergänge. Es grenzt an Stockholms nordwestlichen Teil von Kungsholmen, liegt südlich des Postterminals von Tomteboda und westlich des Stadtteils Vasastaden. In den 1620er Jahren wurde Gustav II. Adolfs Halbbruder, Reichsadmiral Carl Carlsson Gyllenhielm, Eigentümer dreier Dörfer im Solnaer Kirchspiel (socken). Daraus bildete er einen Freihof mit dem Namen Karlberg. 1634 wurde ein Steinhaus gebaut, das den Kern der heutigen Anlage bildete. Nach seinem Tod 1650 stand es leer, bis Magnus Gabriel de la Gardie es neunzehn Jahre später kaufte. De la Gardie baute die Anlage zum Schloss aus und veränderte das Interieur stark in den bis in die Gegenwart erhaltenen prachtvollen Zustand. Als De la Gardie wegen wirtschaftlicher Schwierigkeiten gezwungen war, Karlberg zu verlassen, übernahm es Johan Gabriel Stenbock, dann ging das Schloss 1688 in königlichen Besitz über. Die königliche Familie wohnte besonders zur Sommerzeit oft im Schloss Karlberg. Die Gemahlin Karls XI., Königin Ulrika Eleonora d. Ä., eröffnete ein Kinderheim mit zugehöriger Weberei, und ihr Sohn Karl XII. wuchs zum großen Teil im Schloss auf. Nach dem großen Brand 1697 von Schloss Tre Kronor zog der gesamte Hof nach Karlberg. Das Schloss wurde zum königlichen Lustschloss bis 1792, als Gustav III. dort die Königliche Kriegsakademie gründete. Fortan wurden im Schloss Karlberg Offiziere ausgebildet, das Schloss ist damit der Welt älteste Kadettenschule. 1935 wurde das Gebäude als Byggnadsminne (Baudenkmal) unter staatlichen Schutz gestellt. Weblinks Schloss Karlberg als 3D-Modell im 3D Warehouse von SketchUp Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch)
Ransäter Church

Ransäter Church (Swedish: Ransäters kyrka) is a wood church, located in Ransäter in Värmland, Sweden. History In the 17th century a lumber longhouse church was built in Ransäter, after initiative from Johan Börjesson Carlberg. In the 1740s the church was rebuilt as a cross church, but on 6 December 1983 the church burnt down. The present wood church opened on Candlemas Day 1986, where the architect was Jerk Alton. The church also includes pictures by Sven-Bertil Svensson. The pipe organ in the church was built in 1988 by Grönlunds Orgelbyggeri. Politician Tage Erlander and his wife Aina are buried on the cemetery near the church. References External links Media related to Ransäters kyrka at Wikimedia Commons
Iglesia de Ransäter

La iglesia de Ransäter (sueco: Ransäters kyrka) es una iglesia de madera, localizada en Ransäter en Värmland, Suecia. Historia​ En el siglo XVII una iglesia de casa comunal de madera fue construida en Ransäter por iniciativa de Johan Börjesson Carlberg. En los años 1740 la iglesia fue reconstruida a una iglesia de cruz. En 1983 la iglesia fue quemada. La iglesia de madera actual fue inaugurada en 1986, el arquitecto fue Jerk Alton. La iglesia también incluía pinturas de Sven-Bertil Svensson. El órgano de la iglesia fue construido en 1988 de Grönlunds Orgelbyggeri.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Iglesia de Ransäter.
Kerk van Ransäter

De kerk van Ransäter is een kerk in de Zweedse plaats Ransäter. De huidige kerk werd geopend in 1986. De originele houten kerk kerk uit de 17e eeuw werd gebouwd naar initiatief van moleneigenaar Johan Börjesson Carlberg. Deze kerk brandde in 1983 af. De huidige kerk werd gebouwd onder leiding van architect Jerk Alton en is een nabootsing van de oude kerk, maar dan iets ingetogener. De nieuwe kerk werd geopend in 1986. Het orgel in de kerk werd gebouwd in 1988. Op het Kerkhof zijn de Zweedse oud minister-president Tage Erlander en zijn vrouw, Aina Erlander, begraven.
Ransäters kyrka

Ransäters kyrka är en kyrkobyggnad i Ransäter i Värmland och är en av församlingskyrkorna i Forshaga-Munkfors församling i Karlstads stift. Kyrkan är byggd i trä och invigdes kyndelsmässodagen 1986. Den efterliknar till det yttre Ransäters gamla kyrka från 1672 som uppfördes på initiativ av brukspatronen Johan Börjesson Carlberg, vilken brann ner den 6 december 1983, men är något mindre än denna. Den nya kyrkan ritades av Jerk Alton och har målningar av Sven-Bertil Svensson. På kyrkogården utanför kyrkan ligger bland andra politikern Tage Erlander och hans hustru Aina begravda. Orgeln Orgeln är byggd 1988 av Grönlunds orgelbyggeri. Bilder Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ransäters kyrka. Bebyggelseregistrets anläggningspresentation
Geijersgården

For Geijersgården i Värmland, se Ransäters bruksherrgård. Geijersgården er et museum, der ligger i det centrale Uppsala, Sverige, som nabo til Ihregården, lige nord for Carolina Rediviva, hovedbygningen på Uppsala universitetsbibliotek. Gårdens navn kommer fra Erik Gustaf Geijer der bøde her 1837–46. Hovedbygningen blev opført i 1737–38 af landshøvding Johan Brauner. Under denne tid var Carolina Rediviva nybygget og Uppsala universitet ville rive nabogården ned, fordi de ville have en mere åben plads foran universitet. Geijer solgte den sydlige dele af gården og flyttede de to bygninger han ville have bevaret til den nordlige delen, og han renoverede dem. Gården har sit nuværende udseende siden fra 1850, da det blev malet gul. Siden er der ikke sket ændringer i udseendet. I 1934 købte Uppsala universitet gården. I 1982 opstod en brand i den vestlige dele af hovedbygningen og reparationen var klar i 1983. Eksterne henvisninger Geijersgården - Länsstyrelsen i Uppsala län
Geijersgården

Geijersgården (The Geijer Farm) is located in Uppsala, Sweden, north of Carolina Rediviva, the main building of Uppsala University Library. The name of the farm comes from Erik Gustaf Geijer who lived here 1837–46. The main building was built 1737–38 by governor Johan Brauner, whose son-in-law Johan Ihre lived there from 1739. In 1837, Uppsala University wanted the farm buildings to be demolished in order to create a park by Carolina Rediviva. Then Geijer sold the southern part of the farm which contained a few small buildings, and had the remaining buildings renovated. The farm has its present appearance since 1850, when it was painted yellow; since 1850 it hasn't been changed. In 1934 Uppsala University bought the farm. In 1982 the west part of the main building burnt and the reparations were finished in 1983. References External links [1]
Marie Cederschiöld University College

Marie Cederschiöld University College (before Ersta Sköndal Bräcke University College) (Swedish: Ersta Sköndal Bräcke högskola) is a private Swedish institution for higher education and research. The university college has departments for education in nursing, social work, and theology as well as research within the fields of caring science, social work, theology and civil society studies. The aims of the research programme are in line with the university college's diaconal history. In 1851, the first nurse training course in Sweden was launched by Marie Cederschiöld under the auspices of Ersta diakoni. The first socially oriented programme at national level began at the turn of the last century in the form of diaconal training at the Stora Sköndal Foundation. Today Marie Cederschiöld University College is owned by Ersta diakoni, Stora Sköndal Foundation, Bräcke diakoni and Stockholms Sjukhem with a campus in Södermalm, Stockholm. The historical background has resulted in human health, welfare, and vulnerability being the focus of study and explains how research fields have developed and given the university its specific profile. Departments The Department of health care sciences The Department of social work The Department of Civil Society and Religion The Institute for Commissioned Education Library References External links Official website for Marie Cederschiöld University College (in Swedish) Marie Cederschiöld University College (in English)
Marie Cederschiöld högskola

Marie Cederschiöld högskola, tidigare Ersta Sköndal högskola och Ersta Sköndal Bräcke högskola, är en privat högskola, bildad den 1 januari 1998. Den är förlagd till Stigbergsgatan på Södermalm i Stockholm. På högskolan bedrivs utbildning på grundnivå och avancerad nivå i vårdvetenskap och socialt arbete, samt i teologi. Marie Cederschiöld högskola bedriver forskning inom vårdvetenskap, socialt arbete, teologi och civilsamhällesvetenskap samt forskarutbildning inom området Människan i välfärdssamhället. Högskolans uppdragsutbildning erbjuder kompetensutveckling och vidareutbildningar, både öppna utbildningar och beställda. Historia Högskolan bildades den 1 januari 1998 genom sammanslagning och integrering av högskoleutbildningar, forskningsverksamheter och vidareutbildningsprogram vid Ersta diakonisällskap och Stiftelsen Stora Sköndal. Namnet var då Ersta Sköndal högskola. Bräcke diakoni blev delägare 2010 och 23 januari 2017 ändrades namnet till Ersta Sköndal Bräcke högskola. I oktober 2019 fick högskolan ytterligare en ägare då Stockholms sjukhem gick in som en av fyra delägare. Den 24 januari 2022 bytte högskolan namn till Marie Cederschiöld högskola, efter diakonissan Maria Cederschiöld (1815–1892). Psykoterapiutbildningen lades ned 2022 och därmed även det campus som funnits i Bräcke i Göteborg.[källa behövs] Rektorer Roger Klinth (nuvarande) Jan-Håkan Hansson Per Nilsson Ordförande "Marie Cederschiöld högskola AB" Stefan Bergh (nuvarande) Ann-Marie Begler Högskolebyggnaden i Stockholm Högskolan är inrymd i lokaler som ursprungligen var avsedda för Navigationsskolan i Stockholm. Byggnaden uppfördes 1907 på Stigberget på Södermalm efter ritningar av arkitekten Georg Ringström. Där utbildades sjöbefäl fram till nedläggningen 1985. En sevärdhet är tidkulan i masten på taket, som användes för att exakt markera klockslaget 12.00 GMT. Korrekt tid var viktig vid longitudbestämning med hjälp av astronomiska observationer. Radions tidssignal gjorde tidkulan föråldrad och den astronomiska lägesbestämningen har senare ersatts av satellitnavigering. Tidkulan i Stockholm avvecklades 1936 men är åter i drift sedan 1987.[källa behövs] Referenser Externa länkar Officiell webbplats
Malexander Kirke

Malexander Kirke (svensk: Malexanders kyrka) er en stenkirke, der ligger i byen Malexander i Boxholms kommun, Sverige. Historie Man tror at det har fundets en kirke i Malexander siden 1200'erne. Den første kendte informationen om en kirke er fra 1345 da hellige Birgitta's farbror Knut Jonsson, der ejede sædegården Aspenäs, testamenterede penge til kirken og præsten Lambertus. Denne kirke, der blev bygget af træ, brændte i 1587 og en ny trækirke blev bygget. Man tror ikke at sakristiet blev skadet ved branden. Under 1800'erne var det så meget folk at trækirken var for lille. I 1877 startede man at bygge en ny stenkirke straks syd for trækirken. I 1881 blev stenkirken indviet og i 1882 blev trækirken revet ned. I 1929 brændte kirken, men blev opbygget og indviet i 1931. Referencer Eksterne henvisninger Malexander kyrka Arkiveret 31. august 2007 hos Wayback Machine Malexander kirke på www.malexander.se Arkiveret 13. august 2010 hos Wayback Machine
Malexander Church

Malexander Church (Swedish: Malexanders kyrka) is a stone church, opened in 1881, located in the minor village Malexander in Boxholm Municipality, Sweden. History There seems to be a church in Malexander already in the 13th Century. The 1st known information about a church is from 1345 when Bridget of Sweden's uncle Knut Jonsson, who owned the seat farm Aspenäs, willed money to the church and the priest Lambertus. This church, which was built of wood, burnt in 1587 and a new wood church was built. Perhaps the sacristy wasn't damaged in the fire. In the 19th century there were so many people that the church was not enough. In 1877 they started building a new stone church exactly south of the wood church. In 1881 the stone church was finished and the next year the old wood church was demolished, but they photographed it before the demolition. In 1929 the stone church burnt, but was rebuilt and opened in 1931. References External links [1] Malexander Church on www.malexander.se Archived 2010-08-13 at the Wayback Machine
Nosaby Kirke

Nosaby Kirke (svensk: Nosaby kyrka) ligger i byen Nosaby i Kristianstads kommun i Sverige. Kirken er i nygotik og er tegnet af arkitekten Helgo Zettervall.Den blev indviet i 1875. På stedet kirken står har det tidligere ligget en stenkirke fra 1100'erne. Referencer og henvisninger Wikimedia Commons
Nosaby Church

Nosaby Church (Swedish: Nosaby kyrka) is located in the village Nosaby in Kristianstad Municipality, Sweden. History Before the present church was built, there was a stone church from the 12th century. The former church was too small and they wanted to build a new church. They discussed about a new church since the mid of the 12th century and first in 1871 they started build a new brick church in Gothic Revival style according to drawings by Helgo Zettervall (1831–1907) and it opened at Pentecost of 1875. References and sources External links Nosaby kyrka svenskakyrkan
Nosaby kyrka

Nosaby kyrka är en kyrkobyggnad i Nosaby. Den är församlingskyrka i Nosaby församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Innan den nuvarande kyrkan byggdes stod här en stenkyrka från 1100-talet. Den gamla kyrkan hade med tiden betraktats som för liten, och församlingen ville bygga en ny kyrka. En ny kyrka hade diskuterats sedan mitten av seklet, men först 1871 kunde Kungl. Maj:t och församlingen komma överens om en byggnad i nygotisk stil efter ritningar av Helgo Zettervall. Kyrkan kunde invigas vid pingst 1875. Kyrkan består av ett treskeppigt långhus med rakt kor i öster och kyrktorn i väster. Korsarmar sträcker sig ut från långhusets södra och norra sidor. Öster om koret finns en vidbyggd femsidig sakristia som är lägre än långhuset. Erik Jerken har målat ett fönster som är placerat ovanför altaret 1937. Det består av sju cirklar med motiv ur Jesu liv. I centrum står korsfästelsen. Inventarier Få inventarier finns bevarade från den ursprungliga kyrkan. Den åttakantiga dopfunten tillverkades år 1875 av polerad ljus ek med ett dopfat som troligen härstammar från 1549. Kyrkan har två kyrkklockor. Den större omgöts 1772 och har tre ornamentsbårder, två bredare vid halsen och en smalare vid slagringen. Den mindre omgöts 1778 och har en palmettbård vid halsen. Båda har gjutits av en klockgjutare vid namn Abraham Palmberg som var verksam i Kristianstad. Predikstolen av ljus ek har en sexsidig korg och saknar ljudtak. På korgens bildfält finns snidade figurer som föreställer de fyra evangelisterna: Matteus, Marcus, Lukas och Johannes. Flygeln inköptes 1975 och har märket Schimmel. Orgel 1848 byggde Johan Magnus Blomqvist en orgel med 10 stämmor. Orgeln flyttades senare till Finja kyrka. 1875 byggde Knud Olsen, Köpenhamn en orgel med 14 stämmor. 1929 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en orgel. Den nuvarande läktarorgeln byggdes 1962 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Den har 19 stämmor fördelat på två manualer, den sammankopplades med en digital orgel från Allen Organ Company med 51 stämmor och annonserad invigning 17 november 2013. Kororgel En kororgel byggdes 1984 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Den nuvarande kororgeln byggdes 1990 av Walter Thür Orgelbyggen i Torshälla. Den har sex stämmor på en manual. Källor Information om kyrkan från Nosaby församling Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Vidare läsning Bodin, Anders (2017). Helgo Zettervalls arkitektur : vol. 2 Kyrkor. Stockholm: Carlsson. sid. 280-284. Libris 20846731 Externa länkar Nosaby församling Wikimedia Commons har media som rör Nosaby kyrka.