NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Timssjön

Timssjön är en sjö i Ovanåkers kommun i Hälsingland och ingår i Ljusnans huvudavrinningsområde. Sjön är 6 meter djup, har en yta på 0,626 kvadratkilometer och befinner sig 171 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Ullångsån (Kyaån). Sjön ligger cirka 12 km nordväst om samhället Edsbyn. Utloppet går till Kyeån som förbinder Timsjön med Björktjärn. Inloppet kommer från Fullströmmen som är utlopp från sjön Fullen. Delavrinningsområde Timssjön ingår i delavrinningsområde (681134-149604) som SMHI kallar för Inloppet i Ullungen. Medelhöjden är 230 meter över havet och ytan är 24,33 kvadratkilometer. Räknas de 11 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 128,49 kvadratkilometer. Ullångsån (Kyaån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 93 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (69 procent) och jordbruk (11 procent). Avrinningsområdet har 1,07 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 4,4 procent. Se även Lista över insjöar i Ovanåkers kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Timssjön på VISS
Tingshuset i Nyköping

Gamla Tingshuset är en byggnad vid Tingshusplatsen i Nyköping. Den uppfördes 1909–1910 för dåvarande Jönåkers och Rönö tingslag och Hölebo härads tingslag (de två tingslagen slogs den 1 september 1914 ihop för att bilda Jönåkers, Rönö och Hölebo tingslag). Byggnaden i nationalromantisk vasastil ritades av arkitekten Carl Westman (1866–1936). Dekorationsmåleriet invändigt utfördes av konstnären Filip Månsson. Tingshuset invigdes den 15 januari 1911. Funktionen som tingshus upphörde år 1984, när Nyköpings tingsrätt flyttade till andra lokaler. Senare övergick byggnaden i privat ägo. Numera drivs fest- och konferensanläggningen Tingshuset i det gamla tingshuset. Tingshuset blev byggnadsminne 1993. Källor RAA - Bebyggelseregistret (BBR RAA - Kringla Noter
Tinnerö eklandskap

Tinnerö eklandskap, egentligen Tinnerö eklandskap kultur och natur, är ett naturreservat i Linköpings kommun. Det består av ca 6.3 km² av det östgötska eklandskapet. Under stor del av nittonhundratalet har det varit ett militärt övningsområde till dom ingående förbanden i Linköpings garnison. Naturreservatet bildades den 13 juni 2006. Reservatet är en del av riksintresseområdet KE100, betecknat som ”ett av landets bästa exempel på odlingslandskap från järnåldern”. Det är alltså landskapet som är av riksintresse inom kulturmiljövården. Förutom ett rikt växt- och djurliv, odlingslandskap, våtmarker, sjöar och vattendrag, skogar samt bebyggd miljö, finns många välbevarade fornlämningar i form av boplatser, gravfält och fornåkrar, främst från järnåldern. I området finns Rosenkällasjön, vilken är en del i "projekt Tinnerbäcken". Sjön återskapades hösten 2004 efter att ha varit helt igenvuxen i mer än hundra år. En stadsnära del av området, Smedstad dammar går att nå via Haningeleden. Där finns bland annat fransfladdermus. Bilder Se även Linköpings garnisons övnings- och skjutfält Referenser Om naturreservatet Länsstyrelsen Östergötland Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tinnerö eklandskap.﻿ Fotoblogg med bilder tagna från Tinnerö Eklandskap Linköpings Kommun, Tinnerö Linköpings Ekopark
Tisken

Tisken är en sjö i Falu kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,294 kvadratkilometer och ligger 107 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Faluån. Vid provfiske har bland annat abborre, björkna, braxen och gädda fångats i sjön. Tisken är den sjö som Faluån passerar innan den kommer till Runn. Tisken ligger i södra delen av tätorten Falun, med endast järnvägen mellan sig och centrum, som finns på den norra sidan. Mellan sjöns strand och järnvägen ligger en större parkeringsplats, Tiskenparkeringen, där många centrumbesökare ställer sina bilar. På sjöns södra sida ligger stadsdelen Kvarnberget. Vid utloppet i Runn har det förr funnits en sluss, som gjorde det möjligt för båtar på Runn att nå centrala Falun; därav bär området kring utloppet namnet Slussen. Tisken är grund och har mycket sediment från gruvepoken i sin botten. Därför finns ingen högre vattenvegetation, men starr finns och på senare tid har det börjat komma en hel del vattenväxter. Lokalen är mest känd för födosökande kanadagäss och andfåglar, men den sydvästra delens kantvegetation lockar många flyttfåglar. Föroreningar Det vatten som urlakade metallinnehållet runt Falu gruva hamnade i Faluån och i Tisken och Runn. Genom årens lopp har mycket stora mängder metaller fällts ut i Tisken. I och med att gruvvattnet började pumpas till Främby 1987, så började pH-värdet bli mer normalt i Tisken och sedimenteringen ökade kraftigt. Delavrinningsområde Tisken ingår i delavrinningsområde (672028-149098) som SMHI kallar för Utloppet av Tisken. Medelhöjden är 181 meter över havet och ytan är 12,96 kvadratkilometer. Räknas de 67 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 560,53 kvadratkilometer. Faluån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 219 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (45 procent). Avrinningsområdet har 0,29 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 2,2 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 4,76 kvadratkilometer eller 37 procent av avrinningsområdet. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Björkna Braxen Gädda Löja Mört Se även Lista över insjöar i Falu kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Tisken på VISS
Tisselskog Högsbyn

Tisselskog Högsbyn är ett naturreservat som ligger i Tisselskogs socken i Bengtsfors kommun. Det är beläget i en odlingsbygd på en udde vid sjön Råvarp. Här ligger Högsbyns hällristningsområde som är Dalslands i särklass största hällristningsområde. I området finns även badmöjligheter, ett litet café och en bronsåldersutställning. Området förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Externa länkar Tisselskog Högsbyn, Länsstyrelsen i Västra Götalands län
Phare de Tistlarna

Le phare de Tistlarna (en suédois : Tistlarnas fyr) est un feu situé sur l'île de Tistlarna au sud de l'Archipel de Göteborg, appartenant à la commune de Göteborg, dans le Comté de Västra Götaland (Suède). Histoire L'île de Tistlarna est l'île la plus au sud de l'archipel Göteborg dans le Cattégat à environ 6 km au sud-ouest de Vrångö. Elle fait partie de la réserve naturelle de Västergötland (Vrångöskärgårdens naturreservat). L'île a d'abord été pourvu d'une station de pilotes en 1870 et du phare en 1906. Il a été habité jusqu'en 1969 lorsque l'île a été électrifié et le phare automatisé. Le phare a été endommagé par le temps et rénové pendant les années 1940, changeant son apparence. Le phare a été reconstitué en 1969, quand il a été converti du kérosène à l'énergie électrique. La lentille de Fresnel de 2e ordre originale de fabrication française Henry Lepaute est toujours dans la lanterne, mais n'est plus utilisée. Elle est remplacée par une lumière en haut d'un mât placé sur le dôme. Les constructions de station légères du phare ont été vendues en 1991 et sont privées, le phare reste la propriété de l'administration maritime suédoise. Description Le phare est une tour circulaire de 10 mètres de haut, avec double galerie et une grosse lanterne noire, attachée à une maison de gardien. Le phare est peint en blanc et le dôme de la lanterne est gris métallique. Il émet, à une hauteur focale de 23 mètres, deux longs éclats blancs toutes les 15 secondes. Sa portée nominale est de 18 milles nautiques (environ 33 km). Identifiant : ARLHS : SWE-392 ; SV-7484 - Amirauté : C0625 - NGA : 1160 . Caractéristique du feu maritime Fréquence : 15 secondes (W-W) Lumière : 2 secondes Obscurité : 3 secondes Lumière : 2 secondes Obscurité : 8 secondes Voir aussi Notes et références (sv) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en suédois intitulé « Tistlarna » (voir la liste des auteurs). Lien connexe Liste des phares de Suède Liens externes University of North Carolina at Chapel Hill's : Lighthouses of Sweden: Göteborg Area (en) Online List of Lights - Sweden (en) Sweden Liste ARLHS - Finland (en) Tistlarna Lighthouse - Site Lightphotos.net (de) Carte d'implantation des phares suédois Tistlarna Portail des phares Portail de la mer Baltique Portail de la Suède
Tistlarna

Yttre Tistlarna är en ögrupp och fyrplats som ligger längst söderut i Göteborgs södra skärgård. Den tillhör Styrsö socken i Västergötland. Inre Tistlarna är en mindre ögrupp som ligger nordost om Yttre Tistlarna. De båda ögrupperna ingår i Vrångöskärgårdens naturreservat och Inre Tistlarna är dessutom sälskyddsområde. När man säger Tistlarna menas de Yttre Tistlarna som är bebodda och består av tre öar med en djup vik på västsidan som fungerar som hamn. 1805 fick Tistlarna en enkel lotsplats för att lotsarna på Vrångö skulle kunna möta fartygen tidigt. 1870 inrättades en lotsstation och en fyrbyggnad uppfördes 1906. Fyrtornet är ihopbyggd med en större tegelbyggnad som numera är vitputsad. På svenska östkusten finns fyren Tjärven som arkitektoniskt påminner om Tistlarnas fyr; de byggdes ungefär samtidigt. Åren 1923–1924 genomfördes ett större fördjupnings- och fördämningsarbete för att skapa en tryggare och ändamålsenligare hamn åt lotsar och fyrvaktare. Under slutfasen av detta bygge inträffade en svår storm som delvis raserade en nybyggd vågbrytare samt skadade en kranförsedd arbetspråm. Tistlarnas fyr var bemannad fram till 1969 då elektricitet kom till ön och fyrvaktarna fick lämna sin post. Samtidigt målades fyren om och fick en vit färg. Fyren ägs och drivs av Sjöfartsverket. Fyren förekommer i TV-serien Svaleskär som sändes i SVT B våren 2011. Fyrmästare 1906–1969 Förteckning över fyrmästare på Tistlarnas fyr fram till 1969, då fyren automatiserades och avbemannades. Uppgifter från Svenska fyrsällskapets webbsida. Sven Anders Andersson Wiberg 1906 –1909 Karl Wilhelm Stolpe 1909 Carl Gustav Harry Norrby 1938 EMIL Gottfrid Hermansson Helldner 1938 – 1952 Carl Gustaf Harry Norrby 1939 – 1941 John Gunnar Westerberg 1952 – 1963 Torsten Lennart Hermansson 1963 – 1969 Nils Göransson 1906 – 1913 Axel Emanuel Lindberg 1906 – 1907 tf Gustaf Adolf Johansson Hult 19070430 – 19071231 tf Johan August Sjöberg 1912 – 1914 Martin WILIAM Henrik Öhman 19120327 – 19121204 tf Carl Erik Bjök 1913 – 1915tf 1915 – 1932 Carl Gustaf Harry Norrby 1933 – 1936tf, 1936 – 1938 SVEN Thure Dahlbom 1936 – 1947 Carl Gustaf Harry Norrby 1938 – 1939, 1941 – 1942 Carl Rudolf Andersson Arbo 1942 – 1951 GÖTE Gunnar Lavén 1947 – 1950 Eric Sigfrid Karlsson 1951 – 1964 John Gunnar Westerberg 19520101 – 19520930 Erik Rickard Englund 1953 –1956 HANS Erik Westerberg 1957 – 1961 INGVAR Gösta Helldner 1961 – 1967 Gustaf Harry Andersson 1964 – 1969 RAGNAR Gustaf Svensson 1967 – 1969 Bilder Referenser Noter Källor ”Tistlarna” (PDF). Svenska Fyrsällskapet. 10 augusti 2008. Arkiverad från originalet den 16 oktober 2004. https://web.archive.org/web/20041016142156/http://www.fyr.org/pdffiler/748400.pdf. Läst 17 september 2010. Vidare läsning Fyrplatsernas folk på 1900-talet Fyrplatser. Kulturhistoriska rapporter / utg. av Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, ISSN 0280-994X ; 1Kulturhistorisk undersökning O-län ; 7. Göteborg: Länsstyrelsen. 1978. sid. 120-129. Libris 387773 Malmberg, Gert; Sveningson Ulf (1999). Fyrar: från Falsterbo till Færder. Partille: Warne. sid. 144-145. Libris 7757818. ISBN 9186424890 Externa länkar Svenska fyrsällskapet
Titteridamm

Titteridamm är en damm i stadsdelen Angered, Göteborgs kommun. Dammen är belägen i området Gunnared öster om Angeredsleden. Invid dammen ligger även ett villaområde med samma namn. Runt dammen löper Titteridammsvägen, Titteridammsstigen, och Titteridammshöjden. Namnet på dammen sägs komma från en sägen där flickorna på lördagskvällarna gick ner till dammen för att spegla sig i det blanka vattnet och göra sig fina till dansen, tittade i dammen, därav namnet. Bilder Källor Göteborgs gatunamn, tredje upplagan
Tiveds kyrka

Tiveds kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2006 tillhör Finnerödja-Tiveds församling (tidigare Tiveds församling), sedan 2014 i Strängnäs stift (tidigare Skara stift). Kyrkan ligger i Sanneruds by på en västsluttning med utsikt över sjön Unden i Laxå kommun. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes 1847 av ortsbefolkningen på endast sju veckor, sedan Tived 1842 blivit egen kapellförsamling. Ritningarna var utförda av Johan Fredrik Åbom vid Överintendentsämbetet och bygget leddes av Anders Pettersson från Värsås. Från början fanns inget kyrktorn så kyrkklockorna fick istället hänga i en klockstapel. Tornet tillkom 1865 och uppfördes efter ritningar av Albert Törnqvist. Kyrkan är byggd av sandstensblock och består av ett rektangulärt långhus. I öster finns ett rakt avslutat kor och i väster ett smalare kyrktorn. Norr om koret finns en sakristia. Interiören har empirprägel med tunnvälvt ljust tak och bevarad ursprunglig inredning. Inventarier Glasmålning i korfönsteret utförd 1922 av Yngve Lundström. Orgel Orgelverket är pneumatiskt och byggt 1922 av Åkerman & Lund. Fasaden, som numera är stum, härstammar från en tidigare orgel, troligen tillverkad 1804 av en okänd orgelbyggare. Den flyttades 1878 från Viby kyrka, Närke. Den byggdes till 1922, vilket dock har gjort den mindre elegant. Orgeln har tolv stämmor fördelade på två manualer och pedal. Bilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 173. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Externa länkar Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Wikimedia Commons har media som rör Tiveds kyrka.
Tivolibergets luftvärnsställning

Tivolibergets luftvärnsställning var under andra världskriget ett luftvärnsbatteri som var posterat på Tivoliberget i Bergshamra i Solna. Ställningen var en del av försvaret av Stockholm mot fientligt flyg. En vinterdag 1942 sköt ställningen ner ett tyskt kurirplan på väg från Oslo mot Finland. Händelsen tystades ner av den svenska regeringen. Luftvärnsställningen Luftvärnsställningen på Tivoliberget fanns mellan 1939 och 1945. Den bestod av tretton värn, alltså olika betongkonstruktioner till skydd för kanoner, kulsprutor, strålkastare, signalutrustning, befäl och manskap. På Tivoliberget stationerades det 61:e luftvärnsbatteriet tillhörande Östgöta luftvärnsartilleriregementes detachement i Stockholm (A 10S). Varje kanon var bemannad av 20 man. Vid batteriet fanns dessutom befäl, signalister, sjukvårdare, bilförare och ordonnanser. Den totala styrkan utgjordes av 103 man. Beväpningen bestod av tre 7,5 cm luftvärnskanoner, som kunde beskjuta fientliga flygplan på 5 000 meters avstånd och på 3 000 meters höjd. Kanonen kunde skjuta ca 20 skott i minuten. En projektil vägde 6,5 kg. Förutom de tre kanonerna fanns även en dubbel 8 mm luftvärnskulspruta. Eldberedskapen var två minuter, dag som natt. Av hela denna anläggningen finns idag bara några betongrester efter pjäsplatser och eldledningsplatsen kvar. Området ingår numera i Pipers park. Nedskjutningen av kurirplanet Den svenska regeringen tillät att tyska kurirplan fick flyga mellan Norge och Finland genom svenskt luftrum. På samma sätt tillät regeringen brittisk kurirtrafik med flyg mellan Sverige och Storbritannien. De tyska kurirplanen följde bestämda rutter och en av dessa passerade strax norr om Brunnsviken och Tivoliberget. En vinterdag 1942 närmade sig kurirplanet helt enligt tidtabell, men flög utanför korridoren, alldeles för nära Stockholm. Felnavigeringar hade förekommit tidigare och från luftvärnsställningen avfyrades därför ett varningsskott. Planet fortsatte dock på den felaktiga kursen och nästa skott från batteriet var skarpt och det blev en fullträff. Manskap och befäl jublade, det tyska planet skadades, vinglade fram och kunde nödlanda på Bromma flygplats. En av piloterna hade skadats svårt och behandlades en tid på Karolinska sjukhuset innan han skickades hem. Händelsen kunde ha fått allvarliga följder för Sverige med risk att bli indraget i kriget. Incidenten behandlades diskret på diplomatisk väg. Pressen hölls utanför och den svenska regeringen såg till att inget publicerades. En officiell dokumentation om nerskjutningen existerar inte. Referenser Noter Webbkällor Försvarsutbildarna om Tivoliberget i Bergshamra, läst 2011-05-06 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tivolibergets luftvärnsställning.
Tivolipaviljongen

Tivolipaviljongen (även Creutzka paviljongen, eller Musikpaviljongen) är en byggnad i Tivoliparken i Bergshamra, i Solna kommun. Historik Huset ligger i sluttningen mot Brunnsviken av Nils Anton Augustin Barck, som ägde Bergshamra fideikommiss. Barck var byggherre för flera hus på Tivolihalvön, dock finns idag bara Musikpaviljongen kvar. Den uppfördes någon gång mellan 1780 och 1810, troligen omkring år 1800. I samband med Barcks systers bröllop i juni år 1800 och skulle fungera som byggnad för teater- och musikevenemang samt för fester och nöjen. I början innehöll byggnaden en enda stor sal med storlek 10x8 meter och en takhöjd på nära fem meter. Paviljongen användes antagligen bara under sommartid, eftersom en eldstad saknades. År 1903 blev Musikpaviljongen ombyggd till ett sommarnöje för uthyrning av Frans Cadier, son till dåvarande arrendatorn Jean-François Régis Cadier (grundade Grand Hôtel i Stockholm). Man lade in ett mellanbjälklag, den stora musiksalen försvann därmed och en uppvärmningsanordning byggdes in. Bara de höga fönstren påminner om den tidigare salen. När Domänverket ämnade riva Musikpaviljongen blev opinionen mot rivning stor, och istället rustades huset 1979 till året-runt-bostad och såldes som privatbostad. Paviljongen, Tivoliparken och Kraus grav är det som idag återstår från den gustavianska epoken under 1700-talets sista årtionden. Källor Informationstavala på platsen Solna stad om Tivolipaviljongen Se även Pipers park Cadiers odlingar
Tjolöholms kyrka

Tjolöholms kyrka är en kyrkobyggnad nära Tjolöholms slott i Kungsbacka kommun som är öppen för alla kristna samfund. Kyrkan byggdes som gudstjänstlokal för slottets anställda, vilka bodde i den närbelägna arbetarbyn. Till skillnad från övriga byggnader på Tjolöholm, som ritades av Lars Israel Wahlman, är kyrkan ritad av Hans Hedlund i Göteborg. Kyrkobyggnaden De första skisserna till Tjolöholms kyrka utfördes av Hedlund 1901. De slutgiltiga ritningarna gjordes 1902 och kyrkan invigdes den 3 oktober 1904 av biskop Edvard Herman Rodhe. Kyrkan är uppförd i en stil som samtiden kallade skotsk men som även skulle kunna kallas engelsk, men den är egentligen i en blandning av nygotik och tudorstil. Tornet har inget tak av den typ som är vanlig på kyrktorn, utan avslutas med en krenelering. Kyrkan är byggd i grovhuggen granit, och invändigt kläddes väggarna med Skrombergaplattor. Ursprungligen var kyrkan tänkt att lysas upp med acetylengasbelysning, men arkitekten glömde att rita ett rum för gasverket. Lösningen på problemet blev levande ljus, då man ansåg att elektriskt ljus skulle bli för dyrt. Kyrkan kom att stå oanvänd och utan underhåll under många år, men kunde efter renovering återinvigas 1994. Den rymmer 180 besökare och är ekumenisk, vilket betyder att den är öppen för alla kristna samfund. Den används (2017) för vigslar och dop samt för gudstjänster sommar- och adventstid. Galleri Inventarier Altartavla, predikstol, dopfunt och bänkar är av trä med utsirade växtornament. I tornet hänger två klockor utförda vid Joh. A. Beckmans klockgjuteri i Stockholm. De bär inskriptionen Guds frid. Kyrkan fick en ny orgel 2006, bekostad genom donationer och kollekt. Den är byggd av Tostareds Kyrkorgelfabrik och har sjutton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Referenser Lindhardt, Olof (1957). ”Tjolöholms kyrka”. Kyrkorna i våra bygder: Fjäre-Viske kontrakt (Kungsbacka: Norra Hallands veckoblad): sid. 92-93. Libris 1881860 Sumner, Anne (2001). Tjolöholms slott: Blanche Dickson – en kvinnlig byggherre. Fjärås: Stift. Tjolöholm. Libris 8649630. ISBN 91-631-1070-9 Vidare läsning Lundin, Birgitta (1995). Tjolöholms kyrka. [Fjärås]: [Tjolöholms slott]. Libris 9948269 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tjolöholms kyrka.
Tjurkö kyrka

Tjurkö kyrka är en kyrkobyggnad i Karlskrona kommun som uppfördes 1876. Den är församlingskyrka i Sturkö församling, Lunds stift. Ursprungligen uppfördes den i Herrgårdsviken på Tjurkö, men 1929 flyttades den till dess nuvarande plats mellan Stenbräckagården och Tjurkö gamla skola. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes 1876 av Kronoarbetskårens straffångar, på order av konsul Frans Herman Wolff. Den uppfördes ursprungligen i Herrgårdsviken på Tjurkö. 1929 erbjöds församlingen att ta över kyrkan, som då flyttades till sin nuvarande plats mellan Stenbräckagården och Tjurkö gamla skola. Kyrkan återinvigdes 1930 av biskop Edvard Magnus Rodhe. Stängning och renovering Vid flytten genomfördes inte en noggrann undersökning av markförhållandena, med stora mängder vatten. Markvattnet kröp upp i bjälklagren och orsakade stora mögel- och fuktskador. 2011 beslutade man att stänga kyrkan, då den ansågs vara hälsofarlig. Under 2010-talet påbörjades en renovering, för att få bort vatten. Renoveringen finansierades till 90 procent, motsvarande 3,3 miljoner, av Lunds stift, ur den kyrkoantikvariska ersättningen. Övriga medel stod församlingen för. Allt golv bröts upp, och alla inventarier flyttades ut. Den enda inredningen som kvarstod var de fyra taklampkronorna och vägglamporna. Predikstolen och altartavlan har förvarats annorstädes sedan kyrkan stängdes. Det har även två kandelabrar, som har tillhört Gustaf Mannerheim. Kyrkans tramporgel auktionerades ut vid stängningen. Kulturhistorisk betydelse Enligt stiftsantikvarien i Lunds stift Heikki Ranta är kyrkan unik, såväl i Blekinge som i Sverige. En av anledningarna är att det är Lunds stifts enda brukskyrka. Inventarier Altartavlan är målad 1888 av fången Abel Andersson från Gävle efter ett original av danske konstnären Carl Bloch. Predikstolen är tillverkad 1664 av bildhuggaren Lauritz Nilsson och har tidigare funnits i Hällaryds kyrka. Två kandelabrar som har tillhört fältmarskalk Gustaf Mannerheim. Referenser Noter Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 461. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Jämjö pastorat Vidare läsning Anderson, William (1926). Kyrkor i Östra Härad. Sveriges kyrkor ; 22. Blekinge ; 1:1. Stockholms: Svenska Bokhandelscentralen. sid. 118ff. Libris 19512948. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6867 Wikimedia Commons har media som rör Tjurkö kyrka.
Tjärnans barnsanatorium

Tjärnans barnsanatorium, även Kronprinsessan Margaretas vårdanstalt för tuberkulösa barn, var ett sanatorium i Tjärnan, mellan Säter och Hedemora i Dalarnas län. Det byggdes på privat initiativ, öppnades 1909 och hade då 78 vårdplatser. Under krigsåren på 1940-talet skapades en särskild avdelning med 20 vårdplatser för finska krigsbarn. Under de fyra–fem år som avdelningen existerade kom cirka 140 finska barn att vistas på sanatoriet Referenser Vidare läsning Garfvé, Axel (1910). ”Kronprinsessan Margaretas vårdanstalt för tuberkulösa barn”. Julbok för Västerås stift 1910(5),: sid. 114-123. Libris 12566344