Vårdnäs kyrkogård

Vårdnäs kyrkogård är en kyrkogård vid Vårdnäs kyrka i Vårdnäs socken, Linköpings kommun. Kyrkogården ligger på en höjd nära sjön Stora Rängen och består av en äldre, större del kring kyrkan samt en yngre del i nordväst, invigd 1948. Anläggningen präglas av långa grusgångar, rygghäckar, trädkransar, påkostade smidesgrindar och flera kulturhistoriskt värdefulla gravanläggningar. Omgivning Kyrkan ligger på en udde i Stora Rängen men skiljs från sjön av höjder med tallskog och hagmarker. Prästgården ligger drygt 300 meter nordöst om kyrkan och nordväst om denna finns Stiftsgården Vårdnäs. Söder om kyrkan ligger bland annat den tidigare fattigstugan från 1820, den före detta komministergården från mitten av 1700-talet, församlingshemmet från 1953, sockenmuseet och kyrkstallet. Öster om kyrkan ligger lönebostället med en huvudbyggnad från början av 1920-talet. Vårdnäs kyrka Vårdnäs är en medeltida socken. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1795–1796 och ersatte då den medeltida kyrkan, medan tornet från 1765 bevarades. Tornet byggdes av Petter Frimodig och den nya kyrkan av Casper Seurling. Kyrkan har ett rektangulärt långhus, rundat kor, sakristia på norra sidan och torn i väster. Fasaderna är vitputsade och taket täcks av rött tegel. Interiören präglas av ett ljust tunnvälvt kyrkorum och stora delar av den ursprungliga inredningen finns kvar. Historia Begravningsplatsen har sannolikt legat på samma plats sedan den första kyrkans tid. Den äldre kyrkogården var ursprungligen betydligt mindre och muren låg nära kyrkans västra gavel. När tornet byggdes 1765 flyttades muren ut och en halvcirkelformad inhägnad anlades väster om tornet. Kyrkogården utvidgades därefter successivt, men behöll i stora drag sin omfattning fram till 1800-talet. År 1867 beslutades att en bred gång skulle anläggas runt kyrkan för att förhindra begravningar direkt intill kyrkväggarna. Äldre gravskick Varje by och gård hade tidigare tilldelade gravplatser på kyrkogården. Den äldsta kända indelningen är från 1767. Den norra sidan ansågs mindre eftertraktad som begravningsplats, vilket fortfarande märks genom den glesare gravsättningen där. År 1819 beslutade sockenstämman att alla gravar skulle märkas ut med ekkors försedda med årtal. Ett sådant kors finns bevarat på kyrkvinden. Där förvaras även äldre gravvårdar av trä och inne i kyrkan finns flera rikt utformade smideskors, varav det äldsta är daterat 1745. Utvidgningen 1948 På grund av platsbrist beslutades 1944 att kyrkogården skulle utvidgas åt nordväst. Ett område på omkring 3 150 kvadratmeter arrenderades från församlingens löneboställe. Landsvägen flyttades, nya murar anlades och en ny ingång togs upp i sydväst. Området dränerades och försågs med grusgångar, måbärshäckar och lindar. Planen utarbetades av trädgårdskonsulenten Anton Nilsson i Linköping och den nya delen invigdes 1948. Utformning Kyrkogården delas in i en äldre och en yngre del. Den äldre delen är störst och omger kyrkan, medan den yngre ligger något lägre i nordväst. Kyrkan har en ovanlig placering nära kyrkogårdens sydöstra hörn. Hela anläggningen har en strikt karaktär med långa gravrader, rygghäckar och grusgångar, främst i nord–sydlig riktning. Gångarna skapar långa siktlinjer över kyrkogården. Murar och ingångar Kyrkogården omges av kallmurade stödmurar av stora kvaderhuggna granitblock. Murarna är som högst omkring 1,5 meter och kantas på flera sidor av hagtorns- eller tujahäckar. I norr finns en enklare smidesgrind med kryssmönster. I öster finns en öppning med en trätrappa ned mot vägen. Den södra sidan har tre rikt dekorerade dubbelgrindar av smidesjärn mellan åttkantiga vitputsade grindstolpar med svarta plåttak. Det stora antalet påkostade grindar är ovanligt. Vegetation Trädkransen består av lindar, björkar, lönnar och andra lövträd. Längs den västra sidan står tio lindar, medan den östra sidan har en rad med tio björkar. Den södra trädkransen består av flera olika trädslag. Inne på kyrkogården finns rygghäckar av tuja, idegran och måbär samt buskage av bland annat ölandstok och plymspirea. De städsegröna häckarna ger gravraderna en tydlig struktur även under vintern. Gångsystem Grusgångarna löper huvudsakligen i nord–sydlig riktning och sträcker sig i flera fall tvärs över hela kyrkogården. Detta skapar ovanligt långa siktlinjer. Längs de södra och norra gränserna ligger gravrader närmast muren och innanför dessa går kringgående grusgångar. Trappor och kortare tvärgångar förbinder den äldre och den yngre delen. Gravvårdar Kyrkogården innehåller ett stort urval gravvårdstyper. Där finns högresta gravstenar, låga och breda vårdar, stenramsgravar, grusgravar, gravar omgivna av kätting eller växtlighet samt ett fåtal bevarade linjegravvårdar. De större och mer påkostade gravanläggningarna ligger främst längs murarna och i de yttre delarna, medan enklare gravar tidigare placerades längre in. Falkenbergska gravkoret I kyrkogårdens sydöstra hörn ligger det Falkenbergska gravkoret, som uppfördes 1830 efter ritningar av Carl Christoffer Gjörwell. Byggnaden förenar klassicistiska och nygotiska drag och har en gotiserad gavel flankerad av små tornliknande toureller. Över ingången finns de Falkenbergska och Ruuthska vapnen. Gravkoret hör samman med hovmarskalken greve Henrik Falkenberg till Brokind och hans hustru Fredrika Ruuth. Gravkapellet På kyrkogårdens norra sida står ett gravkapell från 1928. Byggnaden är uppförd i nyklassicistisk stil med vitputsade fasader, tegeltäckt sadeltak och gavelfrontoner. Entrén har en dubbeldörr med fiskbensmönstrad panel och portalomfattningen anknyter till kyrkans sydportal. Invändigt finns ett enkelt kapellrum med trägolv, vitputsade väggar och ett mindre altare. Den norra delen används som förråd. Minneslund och asklund Minneslunden anlades bakom gravkapellet efter tillstånd 1990. Den består av en mindre damm omgiven av växter, buskar och mindre träd. I anslutning till minneslunden finns urngravar. Vid inventeringen 2006 höll även en asklund på att anläggas norr om kyrkan. Marken var där för grund för traditionell gravsättning eftersom berggrunden låg nära ytan. Den äldre delen Den äldre delen omger kyrkan och har en oregelbunden form. I väster finns långa, raka gravrader med rygghäckar, medan området kring kyrkans sydöstra hörn är glesare belagt. De större och mer påkostade gravarna ligger främst längs ytterkanterna. Där finns också äldre högresta gravvårdar, urngravar, stenramar och ett fåtal grusgravar. Det Falkenbergska gravkoret och gravkapellet är båda belägna inom den äldre delen. Den yngre delen Den yngre delen ligger i nordväst och har en strikt och regelbunden utformning. Området omges av mur, tujahäckar och lindar och avskiljs från den äldre delen genom ölandstok och nivåskillnader. Gravraderna ordnas genom nord–sydliga rygghäckar och grusgångar. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda och de äldsta är från 1950-talet. Två vårdar kan vara rester av ett tidigare större linjegravsområde. Gravtitlar Gravtitlarna visar att socknen haft en varierad social sammansättning. Bland de adliga titlarna finns greve och grevinna. Kyrkliga titlar är bland annat kyrkoherde, kyrkvärd, prost och kontraktsprost. Militära titlar som livgrenadjär, före detta korpral och sergeant förekommer också. På den yngre delen finns bland annat byggmästare, jägmästare och smidesmästare. Kulturhistoriska värden Vårdnäs kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med gravkoret, kapellet, murarna, grindarna och trädkransen en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Särskilt betydelsefulla är de långa grusgångarna, rygghäckarna och de stora gravanläggningarna längs murarna. De visar äldre kyrkogårdsideal och sociala skillnader i gravskicket. De påkostade södra grindarna, det Falkenbergska gravkoret, gravkapellet och de bevarade stenrams- och grusgravarna är viktiga delar av miljön. Se även Vårdnäs kyrka Referenser