Sunds kyrkogård, Östergötland

Sunds kyrkogård är en kyrkogård vid Sunds kyrka i Sunds socken, Ydre kommun. Kyrkogården ligger i den norra delen av det äldre sockencentret Sund och har genom flera utvidgningar fått en rektangulär utsträckning i öst–västlig riktning. Den består av den övre kyrkogården, mellankyrkogården, den nedre kyrkogården och den nya kyrkogården. Kyrkan ligger i den nordvästra delen av den äldsta kyrkogårdsdelen. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkan. En timrad bogårdsmur, kyrkans klocktorn och en kyrkbod förstördes vid en brand 1660. Kyrkogården var tidigare indelad i så kallade ättehagar, men 1715 genomfördes en ny indelning där socknens hemman fick gravplatser i särskilda linjer. Systemet användes fram till 1786, då flera av gravplatserna blivit fullbelagda och begravningarna i stället började ske gemensamt i rad. Kyrkogården utvidgades i samband med att den nuvarande kyrkan uppfördes 1794, men den ökande folkmängden gjorde snart ytterligare utvidgningar nödvändiga. Området som numera kallas mellankyrkogården anlades 1865 och en ny nedre kyrkogård invigdes i november 1944. Den yngsta delen med kvarteren M och N började tas i bruk under 1970-talet och en minneslund anlades 1995. Omgivning Sunds kyrkby var tidigt ett administrativt centrum för Ydre härad med kyrka, tingsplats och avrättningsplats i närheten av Lilla Sundsjön. Mittemot kyrkan ligger Klockargården, som uppfördes som sockenstuga 1818 och senare användes som skola. Söder om den ligger en tidigare tiondebod från 1785 och längre söderut finns de äldre kyrkstallarna. Längs vägen genom kyrkbyn står den så kallade likeken, där begravningsföljen enligt traditionen väntade på prästen. I kyrkbyn finns även det tidigare tingshuset och hela miljön är av riksintresse för kulturmiljövården. Sunds kyrka En stenkyrka uppfördes sannolikt på platsen under 1200-talet. Efter en brand 1660 återstod endast murarna, men kyrkan återuppbyggdes kort därefter. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1794 efter ritningar av Casper Seurling. Byggnaden fick ett rektangulärt långhus, ett något indraget rundat kor och ett torn i väster. Konstnären Pehr Hörberg medverkade i den dekorativa utsmyckningen och bidrog till kyrkorummets sammanhållna konstnärliga karaktär. Utformning Kyrkogården är uppdelad i fyra tydliga nivåer och utbyggnadsskeden. Den övre kyrkogården och mellankyrkogården har en ålderdomlig karaktär med höga gravvårdar, häckar och äldre gravanläggningar. Den nedre kyrkogården präglas av raka gravrader och rygghäckar, medan den nya kyrkogården har en öppnare utformning med stora gräsytor och få häckar. Grusgångar och trappor förbinder de olika nivåerna och gör kyrkogårdens utveckling tydligt avläsbar. Murar och ingångar Kyrkogårdens olika delar omges av gråstensmurar och stödmurar av varierande höjd och utförande. Murarna speglar de olika utbyggnadsperioderna och terrängens nivåskillnader. Vid den övre kyrkogården flankeras kyrkan av två enkla smidesgrindar mellan putsade och kannellerade grindstolpar med koppartäckta krön. Den nedre kyrkogårdens norra ingång har en smidesgrind med meanderbård och granitstolpar krönta av järnkors. Mellan kyrkogårdsdelarna finns flera trappor av granit eller gjuten sten. Vegetation och gångsystem Trädkransen består främst av lönnar och lindar och markerar kyrkogårdens olika delar. På mellankyrkogården finns flera hängaskar som ger området en särskild karaktär och fungerar som så kallade sorgeträd. De äldre delarna har höga tuja-, liguster-, berberis- och oxbärshäckar som delar in gravraderna och skapar slutna rum. På den nedre kyrkogården är rygghäckarna lägre men bidrar fortfarande till en strikt utformning. Gångarna är huvudsakligen belagda med krossgrus och de tydligaste stråken utgörs av den öst–västliga mittgången på mellan- och nedre kyrkogården samt den nord–sydliga gången mot kyrkans sydportal. Gravvårdar På kyrkogården finns ett stort antal gravvårdar från 1800-talet och början av 1900-talet. Öster om kyrkan ligger en kalkstenshäll med årtalet 1825, omgiven av ett yngre järnstaket. Bland de mer särpräglade gravvårdarna finns ett avbrutet livsträd från 1892, bautastenar, kolonner, öppna böcker och vårdar med porträttmedaljonger. Grav nummer B 45 består av 32 gravvårdar och räknas som en av de största familjegravarna i länet. Flera gravar har stenramar eller smidesstaket, däribland släkten Rääf af Smålands familjegrav. Linjegravar Linjegravssystemet innebar att gravsättningarna skedde i tidsföljd efter dödsfallen och inte familjevis. På Sunds kyrkogård finns bevarade linjegravar framför allt i mellankyrkogårdens kvarter D och sannolikt även i delar av den nedre kyrkogården. Gravarna ligger i de inre delarna av kvarteren, medan de mer påkostade familjegravarna placerades längs ytterkanterna. De kvarvarande linjegravarna är viktiga eftersom de visar både begravningsordningen och kyrkogårdens tidigare sociala indelning. Övre kyrkogården Den övre kyrkogården är den äldsta delen och omfattar huvudsakligen kvarteren A och B. Området präglas av höga gravvårdar, täta rygghäckar och en ålderdomlig karaktär. Norr om kyrkan finns en smal gräsyta med endast ett fåtal gravar. Här finns kalkstenshällen från 1825, det avbrutna livsträdet från 1892 och den stora familjegraven B 45. Två gravar har kvar sina stenramar, även om de tidigare grusytorna har lagts om till gräs. Mellankyrkogården Mellankyrkogården anlades 1865 och omfattar kvarteren D och E. De höga tujahäckarna, hängaskarna och de äldre gravvårdarna ger området en sluten och ålderdomlig karaktär. I mitten av kvarter D finns bevarade linjegravar, medan större familjegravar ligger i ytterkanterna. Släkten Rääf af Smålands stora familjegrav i kvarter E omges av ett bevarat smidesstaket. Här finns också gravvårdar utformade som en öppen bok och med porträttmedaljong av brons. Nedre kyrkogården Den nedre kyrkogården invigdes 1944 och omfattar kvarteren F, G, H, K och L. Området har en enhetlig och strikt karaktär med raka gravrader, rygghäckar och huvudsakligen låga och breda gravvårdar. I delar av kvarteren F och G finns spår av äldre linjegravar från 1940- och 1950-talen. Två stenramsgravar finns kvar och i den östra fonden står ett brunt träkors. Titlarna på gravvårdarna visar en stor social variation och omfattar bland annat hushållerska, förbundsordförande, omnibussägare och lantbrukare. Nya kyrkogården Den nya kyrkogården består av kvarteren M och N och ligger söder om de äldre delarna. Kvarter N började användas under 1970-talet, medan kvarter M fortfarande var obelagt vid inventeringen. Området har en öppen karaktär med låga gravvårdar av röd eller grå granit och endast ett fåtal häckar längs mittgången. Urngravar finns i den östra delen och de flesta gravvårdarna är riktade mot öster. Minneslund Minneslunden ligger väster om den nya kyrkogården och anlades 1995. Den består av en stor gräsyta omgiven av häckar och träd. I mitten finns en rund minnesplats med vattenspel och plats för blommor. En gång av kalkstensplattor leder fram till platsen och i den östra delen finns två sittbänkar. Kulturhistoriska värden Sunds kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med Klockargården, tiondeboden och kyrkstallarna en sammanhållen kulturmiljö med mycket höga värden. Murarna, grindarna, trädkransen och de olika kyrkogårdsdelarna visar hur anläggningen har utvecklats från medeltiden till 1900-talet. Särskilt betydelsefulla är mellankyrkogårdens bevarade linjegravar, familjegravarna längs kvarterens ytterkanter, smidesstaketen, stenramarna och de många äldre gravvårdarna. Även grusgångarna, hängaskarna och rygghäckarna är viktiga eftersom de tydliggör kyrkogårdens äldre struktur och olika utbyggnadsskeden. Se även Sunds kyrka Referenser