NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Фредгелльсбрун

Фредгелльсбрун (швед. Fredhällsbron) — міст у центрі Стокгольма, Швеція. Сполучає острів Лілла-Ессінген з Фредгеллом, районом на острові Кунгсгольмен, і, утворюючи дистанцію автомагістралі Ессінгеледен, з'єднує розв'язку Лілла-Ессінген з тунелем Фредгелльстуннельн. Міст веде через Марібергсундет і безпосередньо примикає до південного порталу тунелю Фредгелльстуннельн і продовжується до Лілла-Ессінген. Назва походить від району Фредгелль Міст зроблений із попередньо напружених бетонних секцій, які утворюють дві паралельні окремі проїжджі частини, кожна довжиною 270 м і шириною 14,8 м з горизонтальним кліренсом 9 м. Урочисте відкриття східної проїжджої частини відбулося одночасно з Ессінгеледеном 21 серпня 1966 року, але все ще з лівостороннім рухом. Західну половину мосту ввели в експлуатацію з правостороннім відведенням руху 3 вересня 1967 року. Примітки Бібліографія Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Sundström, Thorsten (1966). Essingeleden. Stockholm: Stockholms stads gatunämnd. sid. 33 och 46
Avesta visentpark

Avesta visentpark är en avelsanläggning för visenter vid Avesta. Historik Visenter försvann ur Sveriges fauna för omkring ett tusen år sedan. Efter första världskriget utrotades de vilda visenterna i urskogen Białowieża i Polen och därefter fanns endast 54 visenter kvar i europeiska djurparker. Efter bevarandeprojekt sedan 1923 på initiativ av den polske zoologen Jan Sztolcman (1854–1928), finns i dag visenter i vilt tillstånd i Polen, Litauen, Vitryssland, Ukraina och Ryssland, samt senast också i Rumänien. Axel Ax:son Johnson var god vän med Alarik Behm, som var chef för Skansens naturvetenskapliga avdelning och som sedan 1910 byggt upp en visentpopulation på Skansen. tog som ägare av Avesta Jernverk initiativ till ett hägn från 1924 i närheten av Långsjön i Norbergs kommun för sex av Skansens dåvarande tio visenter för att utveckla aveln. En av visenterna var kon "Billa", som var den första visentkalven som föddes på Skansen 1918. Hägnet flyttades 1939 till Stubbsvedens gård nordväst om Avesta. År 1965 hade visentparken 36 visenter och har sedan 1970-talet sänt djur därifrån till utländska avelsanläggningar. Djurparken har också tagit emot exemplar utifrån, till exempel 1969 tjuren Pudam från Polen, vilken avbildats av Lars Andersson i den skulptur i rostfritt stål, som numera står i Stadshusparken i Avesta. Visentparken hade 2017 24 djur i två flockar i var sitt hägn. Den ägs och drivs sedan 2005 av Avesta kommun och är sedan 2012 öppen för allmänheten. Utplacering av visenter i Rumänien Avesta visentpark samarbetar sedan 2014 med den nederländska stiftelsen Rewilding Europe om utplacering av visenter i det fria i Rumänien. Syftet är att under en tioårsperiod placera ut fem-tio visenter per år i nationalparker i Karpaterna i Rumänien. Stiftelsen driver där ett projekt med finansiering från Europeiska Unionen. År 2009 sändes två kvigor till Rumänien. År 2014 skickades sex visenter och 2017 ytterligare nio. Bildgalleri Se även Eriksbergs naturreservat Källor Avesta visentparks webbplats, läst den 27 augusti 2019 Tommy Svensson: Visenterna i Avesta, Avesta kommun 2008, ISBN 978-91-633-3796-3 Noter Externa länkar Avesta visentparks webbplats
Funbo Church

The Funbo Church (Swedish: Funbo kyrka) is a medieval church in Funbo village, Uppsala Municipality in Uppsala County Sweden. It is located in the parish of Danmark-Funbo, in the Archdiocese of Uppsala. History Funbo is a stone church, built in the late 12th century. The church was built in Romanesque style. In 1301, the church underwent rebuilding in Gothic style. It consists of a rectangular nave, a narrow choir and an apse. The sacristy and the porch were added in the 15th century. The porch was used as the main entrance until 1745, when the current entrance in the western wall was built. The bell tower was erected in 1675. The church interior includes some notable items, such as a 13th-century baptismal font and a 16th-century polyptych, manufactured in northern Germany. The altar was inaugurated on 5 December 1301. The last restoration of the church took place in 2004 under the direction of architect Uno Söderberg. Gallery References External links Funbo kyrka website
Fyrishov

Fyrishov is a sporting facility in Uppsala, Sweden. It is Sweden's fourth most visited arena for swimming, sports events, meetings and recreation. The facilities include areas for indoor sports, summer sport and a water park with waterslides, 50-metre pool, training pool, relaxation area and an outdoor swimming pool. Fyrishov AB also operates the Gottsundabadet swimming pool with a 25-metre pool, a 10-metre children's pool and gym. Sporting Clubs The facility is the home of Uppsala Basket (in the Swedish national basketball league), an athletic club, the fencing club Upsala Fäktning, Uppsala Judklubb (Sweden's oldest judo club), the Uppsala volleyball team, the Upsala tyngdlyftningsklubb weightlifting club and Upsala Simsällskap (one of the world's oldest swimming clubs). The facility is also home to Uppsala's two floorball teams in the Swedish Super League: Storvreta IBK (men's) and IK Sirius IBK (women's). Owners Fyrishov is owned by the local government, Uppsala Municipality. A plan for a 500 million SEK renovation was announced in December 2020. The architecture company White Arkitekter was contracted to design the renovation. References External links Fyrishov's Official Website
Fyrishov

A Fyrishov ( ouça a pronúncia) é uma arena multi-desportiva localizada no bairro de Svartbäcken, na cidade de Uppsala, na Suécia, vocacionada para acolher atividades e competições desportivas, espetáculos artísticos e culturais e outros eventos. Compreende também um complexo de piscinas recreativas e de competição, um parque de campismo, um restaurante e um café. Referências Ligações externas Fyrishov – Página oficial Fyrishov - Facebook
Fyrishov

Fyrishov är en badanläggning och idrottsarena i Uppsala. Arenan ligger i stadsdelen Svartbäcken i Uppsala. Här finns event- och sporthallar, simhall med hopptorn och äventyrsbad. Här finns även Friskis&Svettis. Fyrishov är bland annat hemmaplan för volleybollaget Uppsala VBS, handbollslaget Uppsala HK, fäktklubben Upsala Fäktning och simsällskapet Upsala SS. Postkodkampen har spelats in på utebadet och arenan fungerar också som konsertlokal. Fyrishov har drygt 1.6 miljoner besök årligen. Historia Under 1700-talet låg det en badplats kallad Lerviken vid den plats där Fyrishov idag är beläget. 1796 grundades Upsala Simsällskap, förmodligen som världens äldsta simsällskap. 1857 byggdes ett kallbadhus vid Eddaspången. På platsen fanns ett hopptorn som flitigt brukades av akrobaterna Lars Fredrik Isander och Anders Fredrik Mollberg, som kom att namnge simhoppen Isanderska hoppet respektive Mollbergska hoppet. Badhuset bestod till 1924. I juli 1925 invigdes det första fyrisbadet på den plats där Fyrishov idag är beläget. Badet ägdes av kommunen men drevs av Upsala Simsällskap som också byggde en läktare med plats för 1000 åskådare på Fyrisåns strand. 1959 invigdes den bassäng som idag står i simhallen. 1967 byggdes Idrottens hus eller Fyrishallen i anslutning till bassängen. Idrottsanläggningen innehöll idrottshallar för flera olika sporter. 1991 invigdes Fyrishov som en komplett sport-, bad- och rekreationsanläggning efter flera stora till- och ombyggnationer. Ett tak byggdes över friluftsbassängen som dessutom kompletterats med äventyrsbad, relaxbad och en restaurang. Badanläggningen byggdes också ihop med Fyrishallen. 2013 invigdes fyra nya multihallar i Fyrishov. Sporthallar Det finns specialutrustade hallar för Gymnastik Judo Tyngdlyftning Bowling Fäktning Två fullstora hallar med läktare för bland annat volleyboll, handboll, innebandy och basket. Handboll och volleyboll spelas företrädesvis i B-hallen (en läktare) medan basket och innebandy vanligtvis spelas i A-hallen (två läktare). A-hallen har en publikkapacitet på drygt 2 500 sittande åskådare. Sporthallen på Fyrishov kallades tidigare för Fyrishallen. Simhall Huvudbassängen i Fyrishov är 50×25 meter. Det är samma bassäng som tidigare hade namnet Fyrisbadet, men som då var en utomhusanläggning, innan den byggdes om till inomhushall år 1990-1991 då Fyrishov bildades. Svenska mästerskapen i simning avgjordes i simbassängen år 2006 (kortbana) och 1991 (långbana). Dessutom avgjordes SM i samma bassäng år 1959 och 1960 då den var en utomhusbassäng. Fyrishov är hemmaarena för Uppsala Simsällskap. Utöver huvudbassängen finns det ett utomhusbad och ett äventyrsbad, samt gymverksamhet. Referenser Externa länkar Fyrishov
Gamla Varberg

Gamla Varberg (Swedish: "Old Varberg") is a nature reserve in Varberg Municipality, Sweden. It was established in 1966. The nature reserve consists of a hill with the same name and the surrounding area. It is located at the Kattegat. From the top of the hill, there is a beautiful view over the sea and the island Balgö. In earlier times, the hill worked as a beacon hill. On the top, there is a cairn from the Bronze Age. For a long time, Gamla Varberg and its surroundings was a grazed outfield. In the area, there were only a few homesteads. In the 1950s, junipers began to grow in the area. In the 1990s, the junipers were removed and the landscape restored. On the heathland at Gamla Varberg, there are species like devils-bit scabious, wild thyme, Pedicularis sylvatica, and marsh gentian. On the shore meadow at Kattegat, there are Armeria maritima, Trifolium fragiferum, shore arrowgrass, and Salicornia europaea. Inside the nature reserve, there are birds like the northern lapwing, common redshank, and Eurasian oystercatcher. References "Naturreservatet Gamla Varberg". Halland County Council. Archived from the original on March 14, 2010. Retrieved April 24, 2010.
Gamla Varbergs naturreservat

Gamla Varberg är ett naturreservat i Lindbergs socken i Varbergs kommun i Halland, strax norr om centralorten. Reservatet bildades 1966. Naturreservatet omfattar berget med samma namn. Det ligger precis vid Kattegatt och från dess krön har man en slående utsikt över Balgö. Berget fungerade i äldre tider som vårdkasberg, och på krönet finns ett röse från bronsåldern. Gamla Varberg med omgivningar var länge ett betat utmarkslandskap. I området fanns bara enstaka hemman. Detta framgår tydligt av kartor från början av 1800-talet, och fornlämningar i området tyder på att det öppna landskapet haft det utseendet sedan bronsåldern. På 1950-talet började landskapet växa igen av enbuskar, men på 1990-talet genomfördes omfattande röjningsarbeten och naturreservatet återställdes. På Gamla Varbergs hed växer arter som ängsvädd, backtimjan, granspira och klockgentiana. På strandängarna vid havet finns trift, blåsklöver, havssälting och glasört. Inom reservatet häckar fågelarter som tofsvipa, rödbena och strandskata. Referenser ”Gamla Varberg”. Länsstyrelsen i Hallands län. https://www.lansstyrelsen.se/halland/besok-och-upptack/naturreservat/varberg/gamla-varberg.html. Läst 26 augusti 2009. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Varberg.﻿
Storsund, Gotland

Storsund är en sjö i Gotlands kommun i Gotland och ingår i Gothemån-Snoderåns kustområde. Sjön har en area på 0,37 kvadratkilometer och ligger 3 meter över havet. Storsund ingår i Storsunds naturreservat Storsund är en havsvik, som i historisk tid avsnörts från havet, och till stor del växt igen med ag och vass. Delavrinningsområde Storsund ingår i det delavrinningsområde (638607-167791) som SMHI kallar för Mynnar i havet. Medelhöjden är 5 meter över havet och ytan är 3,57 kvadratkilometer. Det finns ett delavrinningsområde uppströms, och räknas det in blir den ackumulerade arean 33,76 kvadratkilometer. Delavrinningsområdets utflöde mynnar i havet. Delavrinningsområdet består mestadels av skog (87 %). Avrinningsområdet har 0,37 kvadratkilometer vattenytor vilket ger avrinningsområdet en sjöprocent på 10,4 %. Se även Lista över sjöar i Gotlands kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Naturvårdsverket – Kartläggning och analys av ytvatten Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Vattenmyndigheterna Storsund på VISS
Trönninge ängar naturreservat

Trönninge ängar är ett naturreservat i Halmstads kommun i Hallands län. Området är skyddat som naturreservat sedan 2018 och är 151 hektar stort. Redan 1981 avsattes en del som fågelskyddsområde. Reservatet ligger öster om Fylleån och gränsar i väster med Hagöns naturreservat. Det är beläget 1 km från havet och 6 km söder om Halmstads centrum. Naturreservatet utgörs av ett öppet jordbrukslandskap nära kusten med betesmarker och åkrar. Där finns grunda våtmarker som skapar goda betingelser för framför allt gäss, änder och vadare under flyttperioder, häckningstid och under övervintring. Där häckar bland andra tofsvipa, rödbena, storspov och skärfläcka och där finns en stor koloni av skrattmås. Källor Trönninge ängar, Länsstyrelsen i Hallands län
Vakö myr

Vakö myr är en stor högmosse på gränsen mellan Skåne och Småland, i Osby och Älmhults kommuner. Den har en areal på ungefär 13 kvadratkilometer. Mossen består av tre naturreservat: Vakö myr (Skåne), Vakö myr (Småland) och Tyringemossen. Myren i äldre tid Mossens namn är egentligen en förvanskning, på 1700-talet skrevs den "Wackre myhr". På några öar ute på myren levde torpare ända fram till början av 1900-talet. Spår av deras verksamhet och fattiga liv kan fortfarande ses. Bränntorvsproduktion Ute på mossen bedrevs mycket stor produktion av bränntorv både under första och andra världskriget. AB Vakö Torvpulverfabrik uppförde en stor fabrik på en fastlandsudde på den östra sidan av mossen 1917–1918. När driften var som intensivast, arbetade 500 personer under sommarsäsongen där. Författaren Harry Martinson arbetade i sin ungdom en period där, och har skildrat den i ett avsnitt av boken "Vägen ut", i vilken han kallar myren Varpinge mosse. Driften nedlades i början av 1950-talet, men fabriken – som var byggd i armerad betong – kvarstod öde och övergiven fram till 1978, då den sprängdes under militära övningar. Rester av fabriken, torvverk och järnvägsspår kan fortfarande ses, liksom vattenfyllda torvgravar. Till minne av torvproduktionen restes sommaren 2008 en minnessten nere i samhället Hökön söder om Vakö myr. Branden 1992 En stor brand rasade på Vakö myr i juli 1992, och bekämpades av räddningsstyrkor från hela Sydsverige. Händelsen fick stor uppmärksamhet i media. I stort sett alla träd och all övrig vegetation på myren brändes av, men bebyggelsen utanför myren blev räddad. Växtligheten började sedan ganska snabbt att återhämta sig, men många spår av branden kan ändå fortfarande ses. Kort tid efter branden gjordes mossen till ett naturreservat. Nutid För den som vill se Vakö myr är enklaste sättet att köra länsväg 120 österut från Älmhult. Cirka 5 kilometer från Älmhult finns skylt mot Vakö myr, och längre fram vid gården Låkan finns en parkeringsplats. Därifrån kan man gå på en gångstig och långa spänger ut till en utsiktsplats med vid utsikt över myren. Att ta sig ut till den före detta torvfabriken är svårare - det området ligger på mossens andra sida, är oskyltat och man är tvungen att gå flera kilometer. Externa länkar Länsstyrelsen Kronoberg, naturreservat Vakö myr Länsstyrelsen Skåne naturreservat Vakö myr Länsstyrelsen naturreservat Tyringemossen Se även Vakö Torvpulverfabrik Lokomotiv MLJ 1 Limhamn
Gyllebo sjö

Gyllebo sjö är en näringsrik insjö i norra delen av Österlen i Simrishamns kommun i Skåne och ingår i Helge å-Nybroåns kustområde. Sjön har en area på 0,338 kvadratkilometer och ligger 67,3 meter över havet. Gyllebo sjö och den kringliggande bokskogen är sedan 2009 ett naturreservat, Gyllebo, som ligger i Gyllebosjön Natura 2000-område och skyddas av fågeldirektivet. Sjön avvattnas av vattendraget Listarumsån. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön. Sjön tillhör Tommarpsåns avrinningsområde. Den är 1,6 kilometer lång och 300 meter bred. En 4 kilometer lång stig leder runt sjön. På en udde på den södra sidan av sjön ligger Gyllebo slott. Vid den östra kanten finns en badplats samt möjlighet att köpa fiskekort och hyra roddbåt. Söder om sjön finns Gyllebo fritidsområde och i väster ligger scouternas lägerområde Sjöröd. Delavrinningsområde Gyllebo sjö ingår i delavrinningsområde (616130-139427) som SMHI kallar för Mynnar i Tommarpaån. Medelhöjden är 81 meter över havet och ytan är 15,93 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Listarumsån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 27 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (32 %), öppen mark (16 %) och jordbruk (47 %). Avrinningsområdet har 0,34 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 2,1 %. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,43 kvadratkilometer eller 3 % av avrinningsområdet. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Braxen Gärs Gädda Mört Ruda Sutare Se även Lista över insjöar i Simrishamns kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Noter Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Munkarps fälad

Munkarps fälad är ett naturreservat i Höörs kommun, granne till naturreservatet Munkarps jär. Munkarps fälad' är resterna av den betesallmänning som förr i tiden tillhörde Munkarps by. Huvuddelen av reservatet består av en småkuperad enefälad som delas i mitten av ett alkärrsstråk. I den norra delen finns två rullstensåsar där det under en tid har bedrivits åkerbruk i den mellanliggande åsgropen. I denna del av reservatet finns lämningarna av en hålväg, liksom en gränssten och odlingsrösen. Det finns även lämningar av äldre hägnader i form av jordvall och stensträngar. Gränsen mellan den norra delens björkbevuxna kuperade hagmark och enefäladen består av en gropavall. Flora och fauna Den månghundraåriga beteshävden på Munkarps fälad och stora variationen i markfuktighet ger en mycket artrik flora. I de torra partierna av reservatet växer arter som backsippa, blåsuga, jungfrulin, kattfot, knägräs, pillerstarr och starr. På enefäladen finns risväxter som blåbär, lingon, ljung och odon. Fäladen kan även ha brukats som slåttermark då det även förekommer nattviol, slåttergubbe och svinrot. I våtmarkerna finns arter som granspira, hirs- och loppstarr, klockljung, småvänderot, stagg, tranbär och ängsvädd. Vägbeskrivning Munkarps fälad ligger vid riksväg 13 cirka 5 km väster om Höör. Referenser Noter Källor Informationsskylt vid naturreservatet Länsstyrelsen i Skåne län - Munkarps fälad, läst 2011-03-18 Länsstyrelsen i Skåne Naturvårdsverket
Indalsälvens delta

Indalsälvens delta är ett 201 hektar stort naturreservat i Timrå kommun i Västernorrlands län. Reservatet omfattar deltaområdet i Indalsälvens utlopp som är Sveriges största och yngsta kustdelta. Reservatet består av flera älvgrenar, kanaler, rännor, broar och öar med sandstränder och alskog, och är populärt för kanotpaddling, promenader och bad. Deltat var stort redan på 1700-talet men växte ytterligare efter "Vildhussens" ofrivilliga tömning av sjön Ragundasjön 1796, en av Sveriges största naturkatastrofer. Hans projekt underlättade flottning från Jämtland till kusten. 100 år senare muddrades Sörån i deltaområdet för att ytterligare underlätta flottning. Älvens delta börjar nedanför Bergeforsen med ön Skäftesholmen, cirka en kilometer nedströms kraftverket, där man förr "skilde" det utför älven flottade virket till de många sågverken på och kring Alnön. Flottningen upphörde 1969. Tillförseln av sand till området upphörde 1950 när Bergeforsens kraftverk byggdes, men deltaområdet fortsätter att förändras. Sandlagren ner till fast berg är upp till 60 meter djupa. Alla älvgrenarna rinner ut i Klingerfjärden i Timrå, och därifrån vidare kring Alnön och ut i Bottenhavet. Sträckningen av Europaväg 4 genom deltaområdet över deltabroarna kallas Deltavägen. Aktionsgruppen Rädda Deltat genomförde 1988 en trädkramningsaktion för att hindra bygget av vägen. Området är naturskyddat sedan 1992 i syfte att skydda fågel- och växtliv, med flera ovanliga arter, och öarnas och kanalernas naturliga förändring. Del av reservatet är av regeringen antaget som Natura 2000-område. Vid Deltavägen finns statyn Y:et, formad som länsbokstaven och invigd 1995. Referenser Naturreservatet Indalsälvens delta Länsstyrelsen i Västernorrlands län Noter
Hörnsjön (Själevads socken, Ångermanland)

Hörnsjön är en sjö i Örnsköldsviks kommun i Ångermanland som ingår i Moälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,0785 kvadratkilometer och ligger 81,2 meter över havet. Hörnsjön ligger vid sluttningen sydost om Varvsberget cirka två kilometer från centrala Örnsköldsvik. Området runt sjön är ett populärt friluftsområde och naturreservat. Här finns ett tre kilometer långt elljusspår för löpning och skidåkning. Elljusspåret är en del av Höga Kustenleden. Hörnsjön är en kallkälla och var tidigare en ytvattentäkt. Delavrinningsområde Hörnsjön ingår i delavrinningsområde (702301-164269) som SMHI kallar för Utloppet av Veckefjärden. Medelhöjden är 45 meter över havet och ytan är 13,44 kvadratkilometer. Räknas de 266 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 2 297,93 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Moälven (Åselån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (36 procent) och jordbruk (10 procent). Avrinningsområdet har 2,21 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 16,5 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 3,32 kvadratkilometer eller 25 procent av avrinningsområdet. Se även Lista över insjöar i Örnsköldsviks kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Hörnsjön på VISS
Erikaberget

Erikaberget är ett naturreservat i Järnboås socken i Nora kommun och Örebro län. Det ligger mittemot Nyhyttan. Området är naturskyddat sedan 2000 och är 72 hektar stort. Reservatet omfattar tre höjder varav Erikaberget är ett. Reservatet består av tallskog på höjderna och i öster finns en myr och Kviddtjärnen. I naturreservatet finns en led på cirka 3 km och en utsiktsplats. Källor Om Erikaberget på Länssstyrelsens i Örebro län webbplats
Limberget

Limberget är ett naturreservat i Järnboås socken i Nora kommun. I norra delen av reservatet finns ett igenvuxet gammalt dagbrott. Skogen vid Limberget är idag mycket gammal med många döda träd. I naturreservatet finns många sällsynta arter av växter och djur. Flera gamla vilt- och kolarstigar finns som löper genom skogen. Informationstavlor finns i både sydvästra och nordöstra delen av reservatet. Källor Om Limberget på Länssstyrelsens i Örebro län webbplats
Håkansbodaberget

Håkansbodaberget är ett naturreservat i Järnboås socken i Nora kommun. Naturreservatet domineras av en nästan 200 år gammal barrskog med gott om lövträd i. Vandrar men genom skogen i reservatet finns det goda chanser att möta tjäder och järpe, kanske även tretåig hackspett. Terrängen är småkuperad och en stigslinga på cirka 3 km finns i reservatet Källor Om Håkansbodaberget på Länssstyrelsens i Örebro län webbplats
Gerlachs Park

Gerlachs park is a park in Malmö, Sweden. In medieval times, this was one of Malmö's execution sites, and it was used for burning of those considered to be witches from 1543 to 1663. The site was later used as a burial ground for poor soldiers of Malmö garrison (1809–1870) and for prisoners from Malmö Castle (1827–1891). References
Gerlachs park

Gerlachs park är en park belägen i stadsdelen Kirseberg i Malmö. Intill finns Östervärns station och Garnisonsplanteringen, även kallad Tjyvaparken. Parken tillkom 1879 och namngavs 1908 efter Oscar Gerlach, ingenjör hos drätselkammaren i Malmö. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gerlachs park.﻿