NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kopparvallen, Åtvidaberg

Kopparvallen är en fotbollsarena i Åtvidaberg. Kopparvallen, som, sedan ombyggnaden till säsongen 2014, tar 8 000 åskådare, är hemmaplan för Åtvidabergs FF. Arenan invigdes först 1920 då utan namn vilket den först fick 1936. Arenan byggdes under 1950-talet ut med stöd av bruket i orten, Facit, och fortsatte förbättras i takt med framgångarna som nådde en höjdpunkt på 1970-talet. Kopparvallens huvudläktare byggdes under 1930-talet och har nu därför K-märkts, vilket innebär att den varken får flyttas eller byggas om.Inför den allsvenska säsongen 2012 byggdes en ny huvudläktare på motsatta långsidan. Arenan har därefter fortsatt moderniseras fram till 2014. På arenan har bland andra Ralf Edström, Roland Sandberg, Conny Torstensson, Jürgen Klinsmann och Pelé spelat. Källor Noter Externa länkar Kopparvallen
Uddevallabron

Uddevallabron je silniční zavěšený most v švédské provincii Västra Götaland v nejbližším okolí města Uddevalla. Výstavba mostu navrženého společností Lokal XXX Arkitekter AB se začala v květnu 1997 a dokončena byla o tři roky později. Po otevření 20. května 2000 zkrátil trasu E6 o 12 km. S celkovou délkou 1712 m je most třetím nejdelším dálničním mostem v zemi (po mostech Most přes Öresund s délkou 7845 m a Sundsvallsbron s délkou 2109 m a sedmým nejdelším celkově. Most má 15 polí, největší je s délkou rozpětí 414 m druhým nejdelším zavěšeným polem v zemi. Celková šířka mostovky je 27 m a vede po ní čtyřpruhová vozovka. Hlavní pylony jsou 149 m vysoké a výškový rozdíl mezi mostovkou a hladinou fjordu Byfjorden je 47 m. Na výstavbu mostu bylo použito 9000 tun oceli a 35000 m3 betonu. Celkové finanční náklady činily 900 mil. SEK. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Uddevallabron na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Uddevallabron na Wikimedia Commons
Uddevallabron

Die Uddevallabron ist eine zweihüftige Schrägseilbrücke in der Nähe der schwedischen Stadt Uddevalla. Sie überspannt einen Seitenarm des Sunningesunds, der die Insel Orust vom Festland trennt. Die Autobahnbrücke an der Westküste Schwedens wurde infolge einer Neutrassierung der Europastraße 6 erbaut, welche als Ortsumfahrung die Stadt Uddevalla entlastet und gleichzeitig die Fahrtroute um 12,8 Kilometer verkürzt. Mit 1712 Metern Länge ist sie die längste Schrägseilbrücke, die sich vollständig auf schwedischem Gebiet befindet und nach der Öresundbrücke die zweitlängste Autobahnbrücke im Land. Technik Den Auftrag für den konstruktiven Ingenieurbau erhielten das norwegische Unternehmen Johs Holt AS und die schwedische Skanska Teknik AB. Skanska war als Generalbauunternehmer tätig und beschäftigte mehrere Subunternehmer. Für die Kabel waren die Alpin Technik und Ingenieurservice GmbH sowie VSL International zuständig, Mageba für die Brückenlager und Peri für Schalung und Gerüste. Die Zufahrtsrampen zur Hauptbrücke wurden mittels Taktschiebeverfahren errichtet. Nach dem Einschub der Brücke wurden die Taktschiebelager durch kleinere Anpassungen in permanente Brückenlager umgebaut. Die vertikalen Auflasten der Brückenlager bewegen sich zwischen 5.500 kN und 15.300 kN. Die Horizontalkräfte betragen 1.900 kN. Die Seilträger bestehen aus Stahl, der Fahrbahnträger und die Pylone aus bewehrtem Beton. Die beiden Pylone nehmen die Traglast jeweils zweihüftig durch die in Fächerform montierten Stahlseile auf. Insgesamt 9.000 Tonnen Stahl und 35.000 Kubikmeter Beton wurden für die Uddevallabrücke verbaut. Das Brückenbauwerk und seine Anbindung kosteten im Jahr 2000 rund 900 Millionen Schwedische Kronen, was einem Kaufkraftwert von rund 100 Millionen Euro entsprach. In der Vergangenheit musste die Brücke vereinzelt wegen in den Schrägseilen festgesetztem Eis gesperrt werden. Es wurde ein Verfahren untersucht, die Seile mittels elektrischer Impulse zu enteisen. Dieses stellte sich aber als zu teuer heraus. Insgesamt sei das aber ein zu vernachlässigendes Problem, wie die schwedische Straßenverwaltung mitteilte, da die Verfügbarkeit der Brücke bei nahezu 100 Prozent läge. Eckdaten Die längste Stützweite der insgesamt 1712 Meter langen Brücke beträgt 414 Meter. Die beiden rhombischen A-Pylone ragen 149 Meter in die Höhe. Die beiden Betonpylone sind mit metallenen Pyramidenstümpfen abgeschlossen, in welchen sich die Flugbefeuerung befindet. Die lichte Höhe beträgt 51 Meter. Literatur Niels J. Gimsing: Cable Supported Bridges: Concept and Design, John Wiley & Sons, 2012, ISBN 978-0-470-66628-9, S. 131. Holger Svensson: Cable-Stayed Bridges: 40 Years of Experience Worldwilde, Ernst & Sohn, Berlin 2012, ISBN 978-3-433-02992-3, S. 114f, 164, 262, 265, 450f. Weblinks Informationen zur Udevallabrücke Einzelnachweise
Uddevalla Bridge

The Uddevalla Bridge (Swedish: Uddevallabron) is a cable-stayed bridge crossing Sunninge sound near Uddevalla in the province of Bohuslän on the west coast of Sweden. The bridge was constructed as part of the rerouting of the European route E6 outside Uddevalla, which reduced traffic congestion in the city and shortened traveling distance by 12.8 km (8.0 mi). Dimensions The total length is 1,712 m (5,617 ft), with a main span of 414 m (1,358 ft), there are a number of small approach spans at each end, and the two cable stayed side spans are 179 m (587 ft) each. It is 23.3 m (76 ft) wide, the clearance below the bridge is 51 m (167 ft), and the two pylons are 149 m (489 ft) high. The cables are organised in a semi-fan arrangement. The bridge was constructed in 1996–2000 and was opened for traffic on 20 May 2000. Construction notes Structural engineering for the bridge was carried out by Johs Holt AS, and Skanska Teknik AB. Skanska also served as general contractor, with subcontractors Alpin Technik und Ingenieurservice GmbH (general), VSL International (cables), Mageba (bearings), and PERI GmbH (formwork and scaffolding). The cables are steel and the deck is composite steel-reinforced concrete, while the pylons are reinforced concrete. About 9,000 t (20,000,000 lb) of structural steel and 35,000 m3 (1,200,000 cu ft) of concrete were used. The bridge and the connecting Sunningeleden cost of SEK 900 M (US$111 M) in 2000 currency values. There is a problem with ice sticking to the cables in the winter, which can fall onto cars. The bridge has to be closed a few times per year for this reason. The alternative road is 12.8 km (8.0 mi) longer. Civil engineers have tested pulse electro-thermal de-icing - a way to use a burst of electricity to remove ice caked on walls or windows. For surfaces coated with a special film, the jolt gets rid of ice in less than a second, far less time than it takes to hack at it with an ice scraper. References External links Media related to Uddevalla Bridge at Wikimedia Commons Deprecated link at archive.today (archived 2013-01-19), PETD article on CNet
Pont d'Uddevalla

Le Pont d'Uddevalla (Uddevallabron en suédois, Uddevalla Bridge en anglais) est un pont suspendu qui supporte la Route européenne 6 et franchit le bras de mer Sunninge dans la commune de Uddevalla du comté de Västra Götaland dans le sud-ouest de la Suède. Galerie Voir aussi Articles connexes Liste de ponts de Suède Pont à haubans Liste de ponts à haubans remarquables Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de la Suède Portail des routes Portail des ponts
Uddevallabrug

De Uddevallabrug is een tuibrug in Zweden. De brug ligt bij Sunningen vlak bij stad Uddevalla in de provincie Västra Götaland en verbindt de snelweg E6 over de Byfjorden. De brug is gebouwd van 1996 tot 2000. Voor de bouw was in totaal 35.400 kubieke meter beton nodig en 11.000 meter aan staalkabel. De brug werd op 19 mei 2000 opengesteld voor verkeer. Het wegdek bestaat uit 2 x 2 rijstroken. De brug heeft een totale lengte van 1712 meter. Het was langer dan een maand de langste snelwegbrug van Zweden, totdat op 1 juli 2000 de Sontbrug bij Malmö met een totale lengte van 7845 meter werd geopend. De grootste overspanning bedraagt 414 meter. Het brugdek ligt 51 meter boven het fjord. De twee pylonen hebben een hoogte van 149 meter. In 2012 reden er gemiddeld 15.400 auto's per dag over de brug. De brug wordt bij bepaalde weersomstandigheden gesloten. Bij ontdooiend ijs kunnen grote brokken van de kabels op de auto's terechtkomen en bij storm kan de brug gevaarlijk zijn voor campers, lege vrachtwagens en bussen. Foto's
Uddevallabron

Uddevallabron – most wantowy nad Byfjorden w ciągu autostrady E6 niedaleko Uddevalli na zachodnim wybrzeżu Szwecji. Jest jednym z najdłuższych mostów drogowych w Szwecji. Długość mostu wynosi 1712 m, a maksymalna wysokość dwóch pylonów 149 m. Most został otwarty w maju 2000 roku, a jego budowa kosztowała 900 milionów koron szwedzkich. Przypisy
Uddevallabron

Uddevallabron är en motorvägsbro mellan Sunningen och Sund över Byfjorden utanför Uddevalla. Den är en del av Europaväg 6 (E6) mellan Oslo och Köpenhamn via Göteborg. Längden är 1712 meter och spännvidden 414 meter. Bron, som invigdes i maj 2000, är Sveriges näst längsta motorvägsbro efter Öresundsbron (som delvis går på danskt vatten, cirka 5 kilometer inom Sverige) och den sjätte längsta av Sveriges alla broar. Bron använder snedkabelprincipen och de två pylonerna är 149 meter höga. Bron stängs vid vissa tillfällen, av två olika väderrelaterade orsaker. Is avlagras på kablarna vid ogynnsam väderlek, och när isen tinar kan den - i värsta fall i stora stycken - falla på fordon på bron. Det har inte framkommit någon tillförlitlig, och samtidigt kostnadsmässigt rimlig, metod för att förebygga detta. Den andra anledningen är stark vind, då det blir riskabelt att framföra fordon såsom husvagnar, olastade lastbilar och bussar. Som alternativ till stängning kan maxhastigheten sänkas. Referenser
Vasaparken, Stockholm

Vasaparken is a park in the Vasastaden district of Stockholm, Sweden. History The park was named after the Royal Vasa Dynasty and lies between the two squares Odenplan and Sankt Eriksplan. South of the park lies the Sabbatsberg hospital. Vasaparken was established in this area in 19th century. Construction work for the park was started in 1898 and in 1900 the eastern part was almost completed with work continued in the west and southwest until 1908. During World War I, the park was used to grow potatoes for the city. The world-famous Swedish children's book writer Astrid Lindgren lived in a building by the park, and Vasaparken is mentioned in many of her books. After her death, a corner of the park was renamed in honor of Astrid Lindgren (Astrid Lindgrens terrass). In 1917, a statue named Arbetaren, by artist Gottfrid Larsson, was erected in the park to honor the Swedish working class. There is also a statue named Romeo and Juliet by artist Olov Thorwald Olsson (1903–1982). References
Parc Vasa (Stockholm)

Vasaparken est un parc public situé dans le quartier de Vasastan à Stockholm en Suède. Situation Situé entre les places Odenplan et Sankt Eriksplan (en). Il tire son nom de la dynastie Vasa. Le parc est délimité à l'est, par Dalagatan, au nord par Odengatan, à l'ouest par Torsgatan et au sud par la zone hospitalière de Sabbatsberg. Le parc a reçu son nom actuel en 1900. En 1917, la statue « Le Travailleur », de Gottfrid Larsson (en), est érigée. Après une rénovation en 2007, le Vasaparken a reçu le prix de Sienne du meilleur projet d'architecture paysagère. Au printemps 2021, le Pavillon du Yoga a été inauguré au Vasaparken, qui a été nommé au titre de bâtiment de l'année à Stockholm (sv) en 2022. Terrasse Astrid Lindgren La Terrasse Astrid Lindgren est une partie du parc Vasa. Elle a été inaugurée le 15 septembre 2006 et porte le nom de l'auteure Astrid Lindgren, qui a vécu au 46 Dalagatan, en face de la terrasse, pendant 60 ans. Immédiatement après la mort de Lindgren en 2002, le public et les politiciens de Stockholm se sont mobilisés pour honorer sa mémoire dans une rue ou sur une place. Tout le monde était d’accord pour dire que ce devait être près de l’endroit où elle avait travaillé. Certains voulaient remplacer une partie de Dalagatan par « la rue d'Astrid Lindgren », d'autres ont suggéré de renommer l'ensemble du Vasaparken en « parc d'Astrid Lindgren », car le parc est situé juste en face de sa maison. Le comité de nommage du comité d'urbanisme a décidé de rejeter soit la « proposition Dalagatan », soit la « proposition Vasaparks ». La famille de Lindgren ne voulait pas non plus que Dalagatan change de nom. Cependant, la proposition d'une « terrasse Astrid Lindgren » dans la partie est du Vasaparken a reçu l'approbation du comité de nommage et de la famille. Galerie Notes et références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Skeppsholmskyrkan

Skeppsholmskyrkan (officielt Carl Johans kyrka) er en tidligere kirke, som ligger på Skeppsholmen i Stockholm. Kirkebyggeriet påbegyndtes 1824 efter den tidligere kirke, Holmkyrkan, som lå på Kyrkholmen (hvor det svenske Nationalmuseum nu ligger), var brændt ned i juni 1822. Kirken er et statsligt byggnadsminne (dvs. fredet bygning). År 1833 stod kirken klar, efter at dens karakteristiske kuppel var færdigbygget. Kirken indviedes dog ikke før den 24 juli 1842, da lanternen på kuplen kom til. Kuppeltaget har en indvendig højde på 30 meter. Kirkebygningen er bygget i nyantik stil, tydeligt inspireret af Pantheon i Rom, med dens centrale kuppel samt af Trefaldighetskyrkan i Karlskrona. Planformen er ottekantet og kirkens arkitekt var Fredrik Blom. I Skeppsholmskyrkans indgangsparti findes nogle mindestene indmuret i væggen over de mænd fra østkystens marinedistrikt, som ofrede deres liv under den svenske flådes beredskabstjeneste 1939-45, blandt andet den store jagerulykke på Hårsfjärden den 17 september 1941. Den 5 december 2001 'afsakraliseredes' Skeppsholmskyrkan, og blev dermed en profan (ikke-kirkelig) bygning med større og bredere muligheder for fortsat anvendelse. Skeppsholmskyrkan hedder fra 2009 Eric Ericsonhallen og huser Eric Ericson International Choral Centre. Billeder Eksterne links Statens Fastighetsverks information om Skeppsholmskyrkan Arkiveret 21. februar 2007 hos Wayback Machine Billmarks vyer från Skeppsholmskyrkan Arkiveret 7. marts 2016 hos Wayback Machine
Skeppsholmskyrkan

Die Skeppsholmskirche (schwedisch Skeppsholmskyrkan, eigentlich Carl Johans kyrka (nach Carl XIV. Johan)) ist ein ehemaliges Kirchengebäude auf der Insel Skeppsholmen in Stockholm. Seit Mai 2009 befindet sich im Gebäude ein Konzertsaal mit dem Namen Eric Ericsonhallen. Geschichte Der Bau der Kirche wurde 1824 unter Leitung von Fredrik Blom begonnen. Das Gebäude sollte die ehemalige Holmkirche ersetzen, die 1822 abgebrannt war und sich dort befand, wo heute das Nationalmuseum steht. Nach der Fertigstellung der charakteristischen Kuppel war die Kirche 1833 prinzipiell fertig. Die offizielle Einweihung erfolgte aber erst am 24. Juli 1842, nachdem die Kuppel mit einem verglasten Turm erweitert worden war. Fredrik Blom holte sich seine Inspiration für das Gebäude vom Pantheon in Rom und von der Trefaldighetskyrkan in Karlskrona. Im Dezember 2001 wurde die Kirche offiziell in einen Profanbau verwandelt, was die weitere Nutzung des Gebäudes erleichterte. Seit Mai 2009 trägt die ehemalige Kirche den Namen Eric Ericsonhallen, benannt nach dem Chorleiter und Dirigenten Eric Ericson. Seitdem befindet sich das internationale Chorzentrum Eric Ericson International Choral Centre im Gebäude. Orgel Die erste Orgel in der Vorgängerkirche wurde 1662 von Frans Bohl, Stockholm erbaut. Im Jahr 1702 befand sich dort ein Instrument des Orgelbauers Carnaus. Ein Orgelpositiv von Pehr Strand, Stockholm wurde 1822 geschaffen. Die 1835 von Pehr Zacharias Strand geschaffene einmanualige Orgel mit 8 Registern wurde 1877 an die Tjureda kyrka verkauft. Aus dem Jahr 1873 stammte ein Instrument von Per Larsson Åkerman mit 18 Registern auf zwei Manualen. Die gegenwärtige Orgel wurde 1930 von E A Setterquist & Son, Örebro erbaut. Sie verfügt über eine pneumatische Traktur. Der Prospekt wurde von der 1873 erbauten Orgel übernommen. Im Jahr 1942 fand eine Umdisposition durch die Orgelbaufirma E A Setterquist & Son statt. Die Disposition ist folgendermaßen: Koppeln: Normalkoppeln: II/I, I/P, II/P Superoktavkoppeln: I 4′/I Suboktavkoppeln: II 16′/II Spielhilfen: Registerschweller, 3 freie und 4 feste Kombinationen Literatur Nils G. Wollin: Skeppsholmskyrkan eller Karl Johans kyrka i Stockholm och dess föregångare: konsthistoriskt inventarium. Generalstabens litografiska anstalts förl., Stockholm 1942. Weblinks Skeppsholmskyrkan. Statens fastighetsverk; abgerufen am 25. August 2020 (schwedisch). Einzelnachweise
Skeppsholmen Church

The Skeppsholmen Church (Swedish: Skeppsholmskyrkan) is a former church on the islet of Skeppsholmen in central Stockholm, Sweden. History Named after its location, the church was built 1823-1849 to replace a minor wooden church on Blasieholmen destroyed in the devastating fire of 1822. Inaugurated by King Charles XIV John on 24 July 1842 and still officially carrying his name, it was designed by the architect Fredrik Blom as a neoclassical octahedral temple inspired by the Pantheon in Rome, borrowing the coffered ceiling while substituting the oculus for the temple-shaped lantern light. On all sides, the plain white walls restored in 1998 are pierced by portals whose four pillars support semi-circular lunettes. Inside the cruciform exterior, the interior sheet of the wooden double cupola is supported by paired doric columns and rounded arches. Accompanying the painted altarpiece are niches with statues of the apostles and two plaster groups. Eric Ericsonhallen The Skeppsholmen parish was discontinued in 1969 when the Navy moved to the Muskö Naval Base, and the church was secularized in 2002. Since May 2009, the building has been a concert hall called Eric Ericsonhallen. It was named after the Swedish conductor and choral conductor Eric Ericson (1918–2013). See also History of Stockholm References External links Eric Ericsonhallen website
Église de Skeppsholm

L'église de Skeppsholm (en suédois : Skeppsholmskyrkan) est une église désaffectée située dans l'île de Skeppsholmen à Stockholm en Suède. Présentation Le bâtiment abrite une salle de concerts et d'autres activités, l'Eric Ericsonhallen (sv), et abrite également le Centre Choral International Eric Ericson. L'église est un monument national Byggnadsminne. Histoire L'église a été construite entre 1823 et 1849 pour remplacer une petite église en bois de Blasieholmen, détruite lors de l'incendie de 1822. Inaugurée par le roi Charles XIV Jean le 24 juillet 1842 et portant toujours officiellement son nom, elle fut conçue par l'architecte Fredrik Blom comme un temple octaédrique néoclassique inspiré du Panthéon de Rome, empruntant le plafond à caissons tout en remplaçant la lanterne en forme de temple par l'oculus. De tous côtés, les murs blancs et sobres, restaurés en 1998, sont percés de portails dont les quatre piliers soutiennent des lunettes semi-circulaires. À l'intérieur de la façade cruciforme, la double coupole en bois est soutenue par des colonnes doriques jumelées et des arcs en plein cintre. Le retable peint est agrémenté de niches ornées de statues des apôtres et de deux groupes en plâtre. Eric Ericsonhallen La paroisse de Skeppsholmen a disparu en 1969, lors du transfert de la marine royale suédoise à la base navale de Muskö, et l'église a été sécularisée en 2002. Depuis mai 2009, le bâtiment abrite une salle de concert appelée Eric Ericsonhallen, en hommage au chef d'orchestre et chef de chœur suédois Eric Ericson (1918-2013). Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste d'églises de Stockholm Liens externes Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail de Stockholm
Skeppsholmskyrkan

Skeppsholmskyrkan (officiellt Karl Johans kyrka) är en avsakraliserad (före detta) kyrka som ligger på Skeppsholmen i Stockholm. I byggnaden finns en hall för konserter och annan verksamhet, Eric Ericsonhallen, och den inrymmer även Eric Ericson International Choral Centre. Kyrkan är ett statligt byggnadsminne. Historik Kyrkobygget påbörjades 1824 sedan den tidigare kyrkan, Holmkyrkan, som låg på Kyrkholmen (där Nationalmuseum nu ligger), hade brunnit ner i juni 1822. År 1833 stod kyrkan klar, sedan dess karakteristiska kupol färdigställts. Kyrkan invigdes dock inte förrän den 24 juli 1842, då tillkom lanterninen på kupolen. Kupoltaket har en invändig höjd av 30 meter. Kyrkobyggnaden är byggd i nyantik stil, tydligt inspirerad av Pantheon i Rom, med dess centrala kupol samt av Trefaldighetskyrkan i Karlskrona. Planformen är åttkantig och kyrkans arkitekt var Fredrik Blom med biträde av den yngre brodern Gustav Adolf Blom. I Skeppsholmskyrkans entrevalv finns inmurade i väggen några minnesstenar över de män ur Ostkustens marindistrikt, som omkom under Svenska flottans beredskapstjänst åren 1939–1945, bland annat den stora jagarolyckan på Hårsfjärden den 17 september 1941. Den 5 december 2001 avsakraliserades Skeppsholmskyrkan och blev en profan byggnad med möjligheter för konserter och annan kulturell verksamhet i sin fortsatta användning. Skeppsholmskyrkan ägs av Statens Fastighetsverk, sedan år 2020 är det Skeppsholmsgruppen som står som hyresgäster och driver en konsert och eventlokal Orgel 1662 byggde Frans Bohl, Stockholm ett positiv. Positivet reparerades 1673 av orgelbyggare Claes Fransson Tzander, 1677 av orgelbyggaren Ernst och 1681 av en orgelbyggare. 1702 levererades ett positiv till kyrkan av orgelbyggaren Carnaus änka. Orgeln skänktes av Hedvig Sofia av Sverige. 1704 stämdes och lagades orgeln av en orgelbyggare. Den renoverades och stämdes 1739 av snickaren Eric German, Stockholm. Den utökades till sex stämmor 1756 av Jonas Gren och Petter Stråhle, Stockholm. 1822 byggde Pehr Strand, Stockholm ett positiv med 3 1⁄2 stämmor. 1835 byggde Pehr Zacharias Strand, Stockholm en orgel med 8 stämmor på en manual. Såldes 1877 till Tjureda kyrka. 1873 byggde Per Larsson Åkerman, Stockholm en orgel med 18 stämmor med två manualer. Den nuvarande orgeln är byggd 1930 av E A Setterquist & Son, Örebro och är pneumatisk. Fasaden är från 1873 års orgel. 1942 omdisponerades orgeln av samma firma. 2021-2022 återställdes den ursprungliga dispositionen från 1930 av Jan Börjesson Orgelvård AB. Se även Trefaldighetskyrkan, Karlskrona Stockholms panteon Fredrik Blom Bilder Vidare läsning Wollin, Nils G (1942). Skeppsholmskyrkan eller Karl Johans kyrka i Stockholm och dess föregångare : konsthistoriskt inventarium. Sveriges kyrkor, 99-0108065-7 Sveriges kyrkor ; 53. Stockholm ; 9 :1. Stockholm: Generalstabens litografiska anstalts förl. Libris 19512797. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6898 Källor Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skeppsholmskyrkan. Stockholmskällan har media som rör Skeppsholmskyrkan Statens Fastighetsverks information om Skeppsholmskyrkan Billmarks vyer från Skeppsholmskyrkan
Sveriges Jernbanemuseum i Gävle

Sveriges Jernbanemuseum i Gävle (svensk: Sveriges Järnvägsmuseum Gävle) i Gävle i Gästrikland er et af Sveriges nationale museer for jernbanehistorie. Det er museets opgave at anskaffe, bevare og give viden om svensk jernbanehistorie på grundlag af den nationale samling. Museet er på den svenske finanslov og ejes af Trafikverket. Det oprindelige museum åbnedes 1915 i Statens Järnvägars kontorbygninger ved Stockholms centralstation, men det var ikke før end i årene 1942–45, at udstillingslokalerne for lokomotiver og jernbanevogne blev færdiggjorte i Tomteboda, og museet flyttedes dertil. Modeludstillingen lukkedes i 1946, men genåbnedes i 1950'erne – senere flyttede den til et lokale på Stockholm centralstation. Lokalerne i Tomteboda var dog ikke optimale, og i 1970 flyttede museet til de nuværende lokaler i Uppsala-Gävlebanens gamle lokomotivremise i Gävle. Se også Järnvägens Museum Ängelholm Eksterne kildehenvisninger Museets hjemmeside Arkiveret 17. marts 2011 hos Wayback Machine (svensk)