NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Трюдская кирха

Трюдская кирха (швед. Tryde kyrka) — лютеранский храм в Трюде, в коммуне Тумелилла в лене Сконе. Является храмом церковного прихода Тумелилла епархии Лунда Шведской Церкви. Построена по проекту архитектора Эдварда фон Ротштейна в 1868 году. Старая средневековая церковь романского стиля появилась в Трюде в 1160 году, всего через пятнадцать лет после возведения Лундского собора. В XIX веке эту церковь снесли и построили новую. От старой сохранилось несколько замечательных скульптурных образов. Новый храм в неороманском стиле был построен по проекту архитектора Эдварда фон Ротштейна в 1868 году. Новое церковное здание было возведено по инициативе Йохана Петера Хинтце, владельца поместья Косехольм, обладавшего патронатом над приходами в Спьютсторпе и Трюде. Патрон имел право собирать десятину с прихожан и был обязан следить за церковным зданием, нанимать церковный персонал, оплачивать труд священников и звонарей. Й. П. Хитце лично руководил строительными работами. На возведение храма ушло полгода. Церковь была освящена в воскресенье 29 ноября 1868 года епископом Вильгельмом Фленсбургом. Просторный храм имеет длину в тридцать метров и ширину почти в четырнадцать с половиной метра. Самым древним предметом в интерьере церкви является купель для крещения, которая датируется 1160 годом. Вырезанная из песчаника она атрибутируется Мастеру Величания Господа (лат. Magister Majestatis Domini), или Мастеру из Трюде. На всемирной выставке в Париже в 1867 году купель, названная выдающимся произведением романского искусства в Швеции, получила бронзовую медаль. Чаша и основание купели декорированы лепным горельефом с неясным мотивом. Наиболее распространенная версия предполагает, что горельеф изображает сцены из жизни мученика Фридолина, которого канонизировали в VI веке. Алтарь церкви был изготовлен в XVII веке; амвон датируется 1618 годом. В XIX веке в храме появился орган, построенный в 1890 году мастером Карлом Эльфстрёмом из Юнгбю. Современный механический орган был построен в 1977 году мастером Улофом Хаммарбергом из Гётеборга и установлен в церкви под корпусом от инструмента 1890 года. Примечания
Tryde kyrka

Tryde kyrka är en kyrkobyggnad i Tryde. Den tillhör Tomelillabygdens församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Förr fanns i Tryde en gammal medeltidskyrka uppförd år 1160, bara 15 år efter Lunds Domkyrka blev uppförd. Denna innehöll flera märkvärdiga skulpturala utsmyckningar, varav en del fortfarande finns bevarade. Denna kyrka revs dock till förmån för den nuvarande, uppförd 1868 enligt Edvard von Rothsteins ritningar. Den nya kyrkan är bekostad av dåvarande patronaten, ägaren till Kåseholm, handlaren Johan Petter Hintze i Kristianstad som personligen övervakade arbetet med bygget. Det tog 6 månader att uppföra kyrkan. Kyrkan blev invigd söndagen 29 november 1868 av biskop Flensburg. Kyrkan är 30 meter lång och nära 14,5 meter bred. Inventarier Mest känd är kyrkan troligen för att dess dopfunt är huggen av Majestatis som därför även bär den alternativa benämningen Trydemästaren. Dopfunten är huggen i sandsten och dateras till 1160. Vid världsutställningen i Paris 1867 vann dopfunten en bronsmedalj. Kyrkans altaruppsats och predikstol är utförda under 1600-talet, predikstolen mer exakt daterad till 1618. Orgel 1890 byggde Carl Elfström, Ljungby en orgel med 14 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1977 av Olof Hammarberg, Göteborg och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1890 års orgel. Dopfunten Källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Noter Vidare läsning Bonnier, Ann Catherine; Sjöström, Ingrid (2013). ”Den segrande Guden : Krucifixet från Tryde kyrka”. Kyrkornas hemligheter. Stockholm: Medström. sid. 26-27. Libris 13475437. ISBN 978-91-7329-111-8 Externa länkar Utdrag ur byggnadsregistret Wikimedia Commons har media som rör Tryde kyrka.
Södra saluhallen

Södra saluhallen är en tidigare saluhallsbyggnad på Lugnet i Malmö. Saluhallen byggdes på Södra torget, även kallat Föreningstorget. Det omgavs då av Föreningsgatan i söder och Flodgatan i norr. Flodgatan gjordes senare om till Diskontogången samt en del av Lugna gatan. Historik Bakom saluhallen stod stadens år 1899 bildade saluhallsstyrelse. Byggnaden ritades av stadsarkitekt Salomon Sörensen, som även ritade saluhallarna på Lilla torg och i Lund. Den byggdes av Holst & Lönnberg som vann uppdraget i mars 1905. Den 17 november 1906 restes takstolen. Saluhallen öppnades i juli 1907. Den hade vid starten 98 salustånd samt tio stånd för fisk i källarvåningen med ingång från Flodgatan. På väggarna fanns en fris med olika motiv ritad av P. H. Hagen. Malmös saluhallar drogs med tiden med ekonomiska problem vilket förvärrades av andra världskrigets ransonering. År 1941 beslutades det att Södra saluhallen skulle upphöra som saluhall. Under andra världskriget användes saluhallen som luftvärnsverkstad. Efter några år med skiftande verksamhet bestämdes det i början av 1950-talet att saluhallen skulle användas som idrottshall. Ombyggnaden kostade runt 250 000 kronor och byggnaden började användas som idrottshall i september 1952. Den döptes samtidigt om till Södra sporthallen. Bland de klubbar som höll till på Södra saluhallen fanns GAK Enighet och Malmö Atletklubb. I mitten på 1980-talet bestämdes det att byggnaden åter skulle användas som saluhall. I oktober 1986 såldes fastigheten till Tekton Bygg som därefter upprustade den för femton miljoner kronor. Saluhallsverksamheten skulle komma att drivas helt av Bröderna Nilsson i Hallen AB. Det var således inte en typisk saluhall med flera handlare, men företaget strävade efter en saluhallskänsla med service och fokus på färskvaror och delikatesser. Bröderna Nilssons saluhall öppnade den 4 november 1987. I januari 1991 gick Bröderna Nilsson i konkurs och lade ner. Efter konkursutförsäljningen stod hallen tom i några år. Tekton gick i konkurs under 1992. I februari 1993 såldes fastigheten till Hans Cavalli-Björkman och Malmömässans vd Lars Rosenqvist, då med uttalade planer på att åter öppna saluhall i byggnaden. Den blev dock en livsmedelsbutik i form av Ica New Market som öppnade den 14 oktober 1993 i saluhallen. New Market var bara verksamt i ett drygt år innan man valde att lägga ner i oktober 1994. Redan i december 1994 meddelade dock handlaren bakom Ica Fokus på Clemenstorget i Lund att han skulle öppna en ny Fokus i Södra saluhallen. Senare anslöt de två Fokusaffärerna till Malmborgsgruppen och bytte namn till Malmborgs. Malmborgs stängde år 2003 och ersattes av Netto. Netto gjordes 2020 om till Coop och den 17 november 2022 nyöppnade Coop som en X-tra. X-tra lade ner den 19 april 2024 som den första butiken i kedjan att lägga ner. Kort efter att Coop sagt att man skulle lämna saluhallen meddelade den lokala kedjan Mathallen att man skulle öppna där. Källor
Ålö, Oxelösunds kommun

Ålö är en ö i Oxelösunds kommun, öster om Oxelösunds samhälle ute i Ålöfjärden. Ålö hade bofast befolkning åtminstone från början av 1600-talet. Den har sedan gammalt tillhört Nyköpings stad, och de boende har varit arrendatorer av staden där stadsfiskare även bedrivit fiske. Arrendegården låg i senare tid vid Roparudden, arrendet sades upp 1956 och sedan dess har ön saknat bofast befolkning. Ett antal sommarhus finns dock på ön. Sedan 1955 har även Oxelösunds motorbåtsklubb haft sin klubbstuga på ön, sedan deras gamla klubbholme på Hummelviksholm övertogs av SSAB. Källor Strandhugg vid Sörmlandskusten, Håkan Norén s. 27-30
Kapelluddens fyr

p4 Kapelluddens fyr ist ein Leuchtturm an der Ostküste der schwedischen Ostseeinsel Öland. Seit 1980 ist er als Byggnadsminne eingestuft. Der auf der Landzunge Kapelludden stehende rote Turm mit der internationalen Registrierungsnummer C 7270 hat eine Höhe von 31,8 Metern. Das Leuchtfeuer befindet sich auf einer Höhe von 29,7 Metern. Die Tragweite des weißen Leuchtfeuers beträgt 12 Seemeilen. Der Turm entstand 1872 als Eisenfachwerkkonstruktion nach Plänen von Albert Theodor Gellerstedt (1836–1914) und Gustaf von Heidenstam. Vor der Errichtung des Leuchtturms orientierten sich die Seeleute bei Tage an der weiter südlich gelegenen Ruine der St.-Birgitta-Kapelle und einem historischen Steinkreuz. Weblinks Kapelludden. (PDF) Svenska Fyrsällskapet, abgerufen am 1. Oktober 2014 (schwedisch). Technische Daten und Bilder des Leuchtturms Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch)
Kapelludden Lighthouse

Kapelludden Lighthouse, at Kapelludden on the east coast of the Swedish island of Öland, was built and lit in 1871. It is located in a wetland near the ruin of a 13th-century chapel, in Bredsättra socken, Borgholm Municipality. The lighthouse is 32 meters high and was built by A.T. Gellerstedt. See also List of lighthouses and lightvessels in Sweden Långe Erik, the lighthouse at the north cape of Öland Långe Jan, the lighthouse at the south cape of Öland References External links Sjofartsverket Archived 2016-04-08 at the Wayback Machine (in English) The Swedish Lighthouse Society
Phare de Kapelludden

Le phare de Kapelludden (en suédois : Kapelluddens fyr) est un phare situé à Bredsättra sur l'île d'Öland, appartenant à la commune de Borgholm, dans le comté de Kalmar (Suède). Le phare de Kapelludden est inscrit au répertoire des sites et monuments historiques par la Direction nationale du patrimoine de Suède depuis 2008. Histoire Le phare, conçu par l'architecte Albert Theodor Gellerstedt, a été érigé en 1872 près des ruines de la chapelle Sainte-Brigitte, sur la côte est de l'île d'Öland. Construit dans l'atelier mécanique d'Helsingborg le phare a été transporté sur son lieu actuel.Il a été électrifié en 1942 et il a été rééquipé d'une lentille de Fresnel de 3e ordre en 1967. Il a été doté de personnel jusqu'en 1967, date à laquelle il a été automatisé. Description Le phare est une tour circulaire métallique à haubans de 31,8 mètres de haut, avec une galerie et une lanterne. Le phare est peint en rouge et le dôme de la lanterne est gris. Il émet, à une hauteur focale de 29,7 mètres, un long éclat blanc toutes les 10 secondes. Sa portée nominale est de 12,5 milles nautiques (environ 23 km). Identifiant : ARLHS : SWE-211 ; SV-5498 - Amirauté : C7270 - NGA : 7740. Caractéristique du feu maritime Fréquence : 10 secondes (W) Lumière : 2 secondes Obscurité : 8 secondes Voir aussi Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Kapelludden Lighthouse » (voir la liste des auteurs). Lien connexe Liste des phares de Suède Liens externes University of North Carolina at Chapel Hill's : Lighthouses of Sweden: Öland (en) Online List of Lights - Sweden (en) Sweden Liste ARLHS - Finland (en) Kapelludden Lighthouse - Site Lightphotos.net (de) Carte d'implantation des phares suédois (en) Kapelludden Light - Lighthouse Explorer Portail des phares Portail de la mer Baltique Portail de la Suède
Kapelluddens fyr

Kapelluddens fyr är en heidenstamfyr på Kapelludden i Bredsättra socken i Borgholms kommun på östra Öland. Fyren är statligt byggnadsminne sedan den 14 december 1978. Till hjälp för sjöfarande, som passerade mellan Gotland och Öland, ansåg lotsdirektören att en fyr borde uppföras på Ölands östra sida, närmare bestämt på Kapelludden. Namnet härrör från en närbelägen kapellruin, vilken tjänade som ett gott känningsmärke för sjöfarande under dagtid. Förslaget godkändes av Kungl. Maj:t år 1871. Fyren tillverkades vid Helsingborgs mekaniska verkstad och transporterades i delar till Kapelludden där den monterades. Fasad- och detaljritningar utfördes av A.T. Gellerstedt. Därefter uppfördes ett öppet pelartorn av järn, omkring 32 meter högt, ritat av Gustav von Heidenstam med en andra ordningens linsapparat och tillhörande lanternin. Dessutom byggdes ett bostadshus av stående spontad plan med röd locklistpanel och vita knutar, ett uthus, en källare av putsad sten och ett dass. Bostadshuset tillverkades av snickerifabriken Bark & Warburg i Göteborg. I projekteringen ingick även en brunn. Fyrplatsen anlades åren 1871-1872. År 1887 byttes rovoljelampan ut mot en fotogenlampa och 1908 installerades luxljus. Fyren elektrifierades 1942 och fick då en lampa på 1 000 watt. Referenser Noter Webbkällor ”Kapelludden”. Svenska Fyrsällskapet. https://fyr.org/wiki/index.php/Kapelludden. Läst 23 januari 2019. Historik, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 4 december 2020. Karta. Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 4 december 2020. Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 4 december 2020. Vidare läsning Thunman, Dan (2000). Sveriges fyrplatser: en bebyggelsehistorisk dokumentation av f.d. bemannade fyrplatser anlagda under Lotsverkets tid. Norrköping: Sjöfartsverket. sid. 111, 128, 132-134, 176-177. Libris 8380547. ISBN 9186502190
Cathédrale de Göteborg

La cathédrale de Göteborg ou cathédrale Gustavi (Göteborgs domkyrka ou Gustavi domkyrka) est un temple de l'Église de Suède (Église évangélique luthérienne). C'est l'église principale du diocèse de Göteborg. Histoire Origines Avant l'inauguration de la première cathédrale en 1633, une église temporaire connue sous le nom d'église à douves de Göteborg (Brädekyrkan en suédois) s'est dressée sur le site pendant une douzaine d'années. Il s'agit de l'un des premiers bâtiments de la ville et de la première église de l'actuelle ville de Göteborg, qui est la troisième ville fondée à l'embouchure de la rivière Göta et la deuxième à porter ce nom. Première cathédrale Le presbytère est achevé en 1624 et la construction d'une nouvelle église sur le site de l'église à douves est annoncée en 1627. Pour financer les travaux, le roi Gustave Adolphe créa une taxe: il s'agissait initialement de prélever un tonneau (un peu plus de 125 litres) de blé, d'avoine, d'orge ou de seigle sur chaque propriété ecclésiastique de la province du Västergötland pendant une période de trois ans. Dans une lettre adressée au conseil municipal de Göteborg (13 décembre 1629), la taxe est prolongée de trois ans. De 1625 à 1634, les coûts de construction s'élèvent à 8 387 riksdaler suédois. La construction est dirigée par le maître maçon Lars Nilsson. La première pierre est posée par le juge Nils Börjesson Drakenberg le 19 juin 1626, et en 1633 le nouveau bâtiment principal est achevé. En 1633, l'église à douves a été démolie, mais sa tour est restée en service comme tour de garde. Pendant la période de construction et quelque temps après, l'église est appelée stora kyrkan (la grande église), nom utilisé dans les registres comptables. Elle reste debout pendant encore neuf ans, jusqu'à ce qu'une nouvelle tour la remplace en janvier 1643. Cathédrale actuelle La cathédrale actuelle est construite au même emplacement que l'église d'origine qui est consacrée en 1633. Elle reçoit le nom du roi Gustave II Adolphe de Suède qui fonde la ville en 1621. En 1665, l'évêché de Göteborg est créé. Plusieurs incendies brûlent les deux édifices précédents. Le troisième bâtiment est celui d'aujourd'hui. Il est dessiné par l'architecte Carl Willhelm Carlberg. La cathédrale est consacrée le 21 mai 1815. Les travaux de construction se terminent en 1827. De style purement classique, l'intérieur est peint en blanc. On y trouve une chaire de style Empire de A.M. Fahlcrantz. Le parc entourant la cathédrale était autrefois un cimetière. Le puits de la cathédrale est toujours visible dans la rue Västra Hammgatan. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Gothenburg Cathedral » (voir la liste des auteurs). Liens externes (sv) Site officiel Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme Portail de Göteborg
Cattedrale di Göteborg

La cattedrale di Göteborg o cattedrale di Gustavo (in svedese: Göteborgs domkyrka o Gustavi domkyrka) è la cattedrale luterana di Göteborg, in Svezia, e sede della diocesi di Göteborg. Storia L'attuale cattedrale fu costruita e consacrata nel 1633 ed è intitolata a re Gustavo Adolfo di Svezia, che fondò la città nel 1621. Nel 1665 viene creata la diocesi di Göteborg e la chiesa è elevata a cattedrale. Nella notte del 15 aprile 1721 la cattedrale bruciò in un incendio. Poiché le pareti della cattedrale rimasero in piedi, è stato possibile ripristinare l'edificio abbastanza rapidamente. La cattedrale è stata riaperta al culto il 25 maggio 1722, solo 13 mesi dopo l'incendio, con le stesse dimensioni della vecchia cattedrale, ma con una torre al posto della precedente guglia. Anche la seconda cattedrale è bruciata in un incendio, il 20 dicembre 1802. La chiesa è stata così gravemente danneggiata da rendere necessaria la riedificazione. La costruzione è iniziata nel 1804. La nuova cattedrale fu progettata dall'architetto Carl Wilhelm Carlberg, che morì il 14 aprile 1814. La costruzione fu quindi completata dal suo allievo, Justus Frederick Weinberg. La chiesa fu consacrata dal vescovo Johan Wingård il 21 maggio 1815, festa della Trinità. Solo nel 1825 venne ultimata la torre e fu celebrata una seconda inaugurazione il 9 settembre del 1827. Un restauro completo è stato effettuato nel 1904. La chiesa ha ricevuto nuova pavimentazione, nuove finestre e porte, nuove panche e un nuovo sistema di riscaldamento. Un ulteriore restauro si è avuto nel 1954-1957, infine negli anni 1983-1985. Note Voci correlate Chiesa di Svezia Cattedrali in Svezia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di Göteborg Collegamenti esterni Sito della diocesi di Göteborg, su svenskakyrkan.se.
Göteborgs Domkerk

Göteborgs Domkerk (Göteborgs domkyrka), heet officieel de Gustavi domkerk (Gustavi domkyrka), en werd ontworpen door de architect C.W. Carlberg. In 1815 werd deze kerk ingewijd als de hoofdkerk van het bisdom van Göteborg (het bisdom van de Zweedse kerk dan, niet van de Katholieke kerk). Toen de kerk ingewijd werd was de kerk overigens nog niet af, dat heeft namelijk nog twaalf jaar op zich laten wachten.
Katedra w Göteborgu

Katedra w Göteborgu (szw. Göteborgs domkyrka), zwana również Katedrą Gustawa (szw. Gustavi domkyrka) – świątynia katedralna luterańskiego Kościoła Szwecji wybudowana w 1633. W 1665 r. nadano świątyni tytuł "katedry" i nazwano imieniem króla Gustawa II Adolfa, założyciela Göteborga, który rok przed wybudowaniem kościoła poległ w Bitwie pod Lützen. Obecny kształt katedry (która w wyniku pożarów ulegała zniszczeniom w 1721 i 1802) nadany został w XIX wieku, kiedy to architekt Carl Wilhelm Carlberg przebudował ją w stylu klasycystycznym. Katedra ma status zabytku sakralnego według rozdz. 4 Kulturminneslagen (pol. Prawo o pamiątkach kultury) ponieważ została wzniesiona przed końcem 1939 r. (3 §). Przypisy
Catedral de Gotemburgo

A Catedral de Gotemburgo (em sueco: Göteborgs domkyrka ou Gustavi domkyrka) é um templo protestante luterano da Igreja da Suécia, situado na cidade sueca de Gotemburgo. Localizada junto à rua Västra Hamngatan, é a sede da Diocese de Gotemburgo (Göteborgs stift), e cátedra do respetivo bispo. Existiu uma primeira igreja de madeira no local, substituída por um nova igreja em pedra, erigida em 1633 e consumida pelo fogo em 1721. No seu lugar foi levantada uma nova catedral igualmente destruída por um incêndio em 1802. A atual catedral é a terceira construída no mesmo sítio. Em estilo arquitetónico neoclássico, o edifício foi construído em tijolo amarelado com pórticos e janelas guarnecidos por pedra de arenito, para ser inaugurado em 1815 e finalmente concluído em 1827. Referências Ligações externas «Página oficial da Igreja da Suécia - Paróquia da Catedral de Gotemburgo» (em sueco) «Sevärdhet - Catedral de Gotemburgo» (em sueco)
Кафедральный собор Гётеборга

Кафедральный собор Гётеборга (швед. Göteborgs domkyrka, Gustavi domkyrka) — находится в центре шведского города Гётеборга. Это третье здание, построенное на данном месте. Первое здание было торжественно освящено в 1633 году в честь короля Густава II Адольфа, который погиб годом раньше в битве у Люцена. В 1665 году был создан диоцез Гётеборга и церковь стала кафедральным собором. История После того, как первые здания были уничтожены пожарами, в 1804 году началось новое строительство. При строительстве был частично использован фундамент прежних строений, хотя не все части современного собора соответствуют старым планам. Проект строительства был создан архитектором Карлом Вильгельмом Карлбергом. Так как он умер за год до освящения, строительство было закончено его учеником Юстусом Ф. Вейнбергом. Однако на момент освящения (21 мая 1815 года) работы ещё не были закончены. Башня была торжественно открыта лишь 10 лет спустя, а ещё через 2 года строительство было закончено. Здание создано в стиле классицизма. В интерьере преобладает белый цвет. Кафедра в стиле ампир создана А. М. Фалькранцем. Собор реставрировался 3 раза: в 1904 году, в 1954—1957 годах и в 1983—1985 годах. Здание окружено парком, который находится на месте старого кладбища. Примечания
Гетеборзький кафедральний собор

Гетеборзький кафедральний собор (швед. Göteborgs domkyrka або Gustavi domkyrka) — головний собор Гетеборга, розташований в центрі міста. Історія Сьогоднішній собор — вже третя будівля, побудована на цьому місці. Перша будівля була урочисто освячена 1633 року на честь короля Густава II Адольфа, який загинув роком раніше у битві біля Люцене. 1665 року була створена єпархія Гетеборга і церква стала кафедральним собором. Після того, як давніші будівлі були знищені пожежами, 1804 року почалося нове будівництво. При будівництві був частково використаний фундамент колишніх будов, хоча не всі частини сучасного собору відповідають старим планам. Проект будівництва був розроблений архітектором Карлом Вільгельмом Карлбергом. Проте він помер за рік до освячення, тож будівництво було закінчено його учнем Юстусом Ф. Вейнбергом. Однак на момент освячення (21 травня 1815 року) роботи ще не були завершені. Вежа була урочисто відкрита лише через 10 років, а ще через 2 роки будівництво було врешті завершено. Будівля створена в стилі класицизму. В інтер'єрі переважає білий колір. Кафедра в стилі ампір створена А. М. Фалькранцем. Собор реставрувався тричі: 1904 року, в 1954–1957 роках і в 1983–1985 роках. Будівля оточена парком, розташованим на місці старого цвинтаря. Примітки Література Gedda, Torsten (rådman), artikeln «Gravarna i Gustavi Domkyrka», Göteborg förr och nu, Göteborg (1964). Gulin Sven, Dahl Olga, Kjellin Maja, Göteborgs hjärta — del II, Eric Lindgren Boktryckeri, Göteborg, 1978. Göteborgs Gatunamn 1621–2000, Greta Baum (red.), Tre Böcker Förlag AB, Göteborg 2001, ISBN 91-7029-460-7. Jansson, Henrik, Musik och musiker i Göteborgs Domkyrka, Rundqvists Boktryckeri, Göteborg 1990, ISBN 91-7370-064-9. Larsson, Eric, Gustavi domkyrkas klockor. En historisk återblick, Simonssons Tryckeri, Göteborg 1975. Lilla Uppslagsboken (andra omarbetade och utvidgade upplagan), Förlagshuset Norden AB, Förlagshuset Nordens Boktryckeri, Malmö 1974. Rundqvist A./Scander R./Bothén A., Kronologiska anteckningar om viktigare händelser i Göteborg 1619–1982, Rundqvists Boktryckeri, Göteborg 1982. Посилання Про собор (шв.) [Архівовано 11 серпня 2014 у Wayback Machine.] Domkyrkoförsamlingens webbplats [Архівовано 17 грудня 2013 у Wayback Machine.] Uppgifter om domkyrkan på webbplatsen www.artemisia.no [Архівовано 14 серпня 2011 у Wayback Machine.]