NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cedergrenska tornet

Cedergrenska tornet är en kommunalt ägd byggnad i Cedergrenska parken i Danderyds kommun. Det byggdes på uppdrag av jägmästare Albert Gotthard Nestor Cedergren (1849–1921) på dennes mark i Stocksund. Cedergren hade varit den förste som köpte mark av Stockby AB, ett aktiebolag som hade grundats för att exploatera mark och skapa ett villasamhälle i Stocksund. Efter att tornet stått ofullbordat under många år slutfördes bygget och invigdes den 21 april 1996. Byggnaden är k-märkt. Idag drivs byggnaden av skolkoncernen Cedergrenska och används bland annat som event- och konferenslokal. Historik Tornet började byggas 1896 på den cedergrenska tomtens högsta punkt. Vad Cedergrens egentliga planer var med tornet är svårt att veta, han tycks ha varit mer intresserad av själva bygget än att verkligen få tornet färdigt. Tornet byggdes i rött tegel, i romantiserad medeltida stil med gamla byggnadsmetoder. Flera arkitekter var inblandade under byggets gång, från början Ferdinand Boberg, Erland Heurlin och senare Lars Israel Wahlman. Till det yttre var tornet klart 1908, men fortfarande vid Cedergrens bortgång 1921 väntade interiören på sin fullbordan. Cedergrens döttrar Vera och Naja testamenterade tornet och marken med dess botaniska trädgård till Skogshögskolan, som således erhöll egendomen vid Naja Cedergrens bortgång 1975. Skogshögskolan överlät emellertid fastigheten till Nordiska museet. Tornet led ett långt gånget förfall, men problemet löstes efter många diskussioner genom att det såldes vidare till Danderyds kommun 1981. Under åren 1994-1996 slutfördes slutligen bygget och på 100-årsdagen 21 april 1996 invigdes det. Idag används Cedergrenska tornet som en restaurang, fest- och konferensanläggning. Under julen arrangeras det julbord i det julpyntade tornet och på söndagar brukar det serveras brunch i den stora riddarsalen. Cedergrenska tornet har i sig blivit en symbol för Stocksund. Tornet kan ses som ett landmärke vid färd ut mot Roslagen från Stockholm, det syns framåt till höger när man färdas norrut på broarna över Stocksundet. Stocksunds IF använder sedan länge en bild av tornet i sin symbol, vilket föreningen från början erhöll tillstånd till, från jägmästaren själv, som också på andra sätt stödde föreningens verksamhet. På hemlig plats i tornet finns ett skrin inmurat. Det är en tidskapsel som lades dit av initiativtagarna som avslutade byggnationen 1996. Skrinet ska inte öppnas förrän 21 april 2096 då tornet fyllt 200 år. Se även Skogshyddan, Cedergrens sommarnöje, beläget i Cedergrenska parken, cirka 100 meter väster om tornet. Referenser Noter Övriga källor Sällskapet Amorina (2011). Nya Stocksundsboken. Stockholm: Hjalmarson & Högberg Bokförlag AB. ISBN 978-91-7224-146-6 , s. 9-31 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Cedergrenska tornet. Officiell webbplats
Cedersdals malmgård

Cedersdals malmgård är en malmgård i stadsdelen Vasastaden i Stockholm. Byggnaden ligger i parken Vanadislundens nordvästra hörn, med adress Sveavägen 154, intill Sveaplan. Historia Cedersdals malmgård uppfördes i början av 1700-talet för tobaksplanteraren Peter Cedersgren. År 1809 omtalas “Tobaks-Planteraren Peter Cerdergrens Tomter, Cedersdal Kallad”. Den lilla träbyggnaden med gul målad fasad och brutet tak är en av de sista resterna av ett stort antal malmgårdar i området vid Norrtull. År 1783 byggdes huset om för en rådman Widberg. Cedersdals tomt gav namnet åt Cedersdalsgatan som sträcker sig förbi norr om Cedersdals malmgård. På tomten står fortfarande en samtida tobakslada som användes för torkning av bladen. Byggnaden är blåklassad av Stockholms stadsmuseum vilket innebär att det kulturhistoriska värdet anses motsvara fordringarna för byggnadsminne. Referenser Noter Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Cedersdals malmgård.
Celsiushuset

Celsiushuset è un edificio storico in Uppsala, situato in Svartbäcksgatan 7–11. Inizialmente costruito come casa medievale, era situato lungo una strada non più esistente, motivo per il quale la facciata dell'edificio non è allineata all'odierna Svartbäcksgatan. Tra il 1738 e il 1741 venne ristrutturato e divenne sede dell'Osservatorio astronomico di Uppsala. L'edificio è proprietà di Uppsala Akademiförvaltning, che gestisce edifici e monumenti collegati alla storia dell'Università di Uppsala, ed è attualmente in uso come edificio commerciale, collegato alla galleria commerciale S:t Per. Storia Inizialmente in uso nel medioevo come själgård, ospizio finanziato tramite donazioni e operato dalla chiesa di San Pietro (S:t Pers kyrka), offriva un tetto e cure a poveri anziani. Nel XVI secolo i själgård vennero smantellati come parte della Riforma protestante durante il regno di Gustavo I di Svezia. Nel 1738 il lotto venne acquistato da Anders Celsius e ristrutturato con un progetto di Carl Hårleman. Completato nel 1741, divenne la sede dell'Osservatorio astronomico di Uppsala. Verso la fine del XVIII secolo altri edifici vennero construiti nei dintorni, rendendolo inadatto all'uso astronomico. L'osservatorio venne trasferito presso Observatorieparken nel 1853, nell'anno seguente l'edificio venne venduto, e la torre sul tetto venne demolita nel 1857. Dal 1854 il piano terra ospitò una farmacia, e tra il 1855 e il 1865 i due piani superiori vennero usati da Södermanlands-Nerikes nation, che tra il 1855 e il 1857 subaffittò parte dello spazio al coro maschile dell'università, Orphei Drängar, che lo impiegò per le prove. Tra il 1865 e il 1877 i locali ai piani superiori vennero usati da Gästrike-Hälsinge nation, e successivamente vennero usati a scopo abitativo o rimasero inutilizzati. Tra il 1915 e il 1920 il terzo piano venne usato dalla chiesa pentecostale, e successivamente tra gli anni 1920 e 1960 vi ebbero sede associazioni sportive, prima IK Sirius e poi IF Vesta. Negli anni 1960 l'edificio venne ristrutturato, e nel 1971 venne acquistato nuovamente dall'Università di Uppsala. Note Bibliografia Åke Davidsson, Celsiushuset i Uppsala: från Gamla Obs till hovjuvelerare Markström, Uppsala, Almqvist & Wiksell, 1971. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Celsiushuset
Celsiusskolan

Denna artikel avser en gymnasieskola i Uppsala. Det finns även en grundskola med detta namn i Edsbyn, Ovanåkers kommun. Celsiusskolan är en gymnasieskola i Uppsala. Skolan är ansvarig för idrottsutbildningen för Uppsalas gymnasier Historik Celsiusskolan i Uppsala grundades 1967 och är namngiven efter vetenskapsmannen Anders Celsius. Under skolans uppbyggnad medverkade konstnären Olle Bærtling i utformningen av skolan. En stor renovering av skolan påbörjades 1993 och avslutades fem år senare. Då gjordes bland annat en helt ny tillbyggnad som kom att rymma Celsiusskolans bibliotek. Utbildningar Celsiusskolan är med sina 20 olika idrottsinriktningar Sveriges största idrottsgymnasium. Skolan har cirka 830 elever och de program som finns representerade på Celsiusskolan är Naturvetenskapsprogrammet, Samhällsvetenskapsprogrammet, Ekonomiprogrammet och Handels- och administrationsprogrammet. På samtliga program finns det möjlighet att kombinera studierna med idrott, antingen genom NIU (Nationell idrottsutbildning) eller LIU (Lokal idrottsutbildning). På Samhällsvetarprogrammet finns även möjlighet att läsa estetisk inriktning. Förutom gymnasieprogrammen har Celsiusskolan också Språkintroduktion. Referenser Externa länkar Celsiusskolan Uppsala
Parc de la piscine centrale

Le parc de la piscine centrale (en suédois : Centralbadsparken) est un parc du quartier de Norrmalm à Stockholm en Suède. Description Centralbadsparken est l'un des plus petits parcs de Stockholm et est situé dans lilot urbain d'Islandet à Norrmalm. L'ilôt est délimité par Drottninggatan, Adolf Fredriks Kyrkogata, Holländargatan et Olof Palmes gata. Le parc porte le nom de la piscine centrale (Centralbadet), dont l'entrée se situe à Holländargatan et au parc. Le parc fait à l'origine partie du jardin appartenant au Hårlemanska malmgården. En plus de l'entrée par la propriété Centralbadet, le parc est accessible pendant la journée par un passage ouvert depuis Drottninggatan. A l'entrée de Drottninggatan, le restaurant Rydbergs se trouve sur la gauche. Le côté oriental de la salle du parc est dominé par le Centralbadet, un bâtiment Art nouveau conçu par l'architecte Wilhelm Klemming. À côté se trouvent un immeuble résidentiel de style fonctionnaliste et le restaurant Hubertus. À l'exception d'une nouvelle propriété donnant sur la rue Olof Palme, l'espace du parc est entouré de propriétés plus anciennes et bien préservées, dont le Hårlemanska malmgården de 1710. La sculpture en bronze de la fontaine du parc, Triton chevauchant un dauphin, a été créée par Greta Klemming, la fille de Wilhelm Klemming, et a été inaugurée en 1923. En 2004, une fontaine et un buste représentant Wilhelm Klemming ont été ajoutés, créés par Helen Aurell et Nigel Wells. Le parc dans la littérature Le parc et les maisons environnantes jouent un rôle central dans le roman policier de Stieg Trenter inti Tragisk Telegram. Galerie Références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Centralbadsparken

Centralbadsparken är en av Stockholms minsta parker och är belägen inne i kvarteret Islandet på Norrmalm i Stockholm. Kvarteret avgränsas av Drottninggatan, Adolf Fredriks Kyrkogata, Holländargatan och Olof Palmes gata. Parken är döpt efter Centralbadet som har ingång från Holländargatan och parken. Centralbadsparken är ursprungligen en del av trädgården tillhörande Hårlemanska malmgården. Förutom ingången via Centralbadets fastighet kan parken dagtid nås från en öppen passage från Drottninggatan. Vid ingången från Drottninggatan ligger restaurangen Rydbergs till vänster. Parkrummets östra sida domineras av Centralbadet, en utpräglad jugendbyggnad skapad av arkitekt Wilhelm Klemming, bredvid finns ett bostadshus i tidig funkis samt restaurangen Hubertus. Med undantag för en ny fastighet mot Olof Palmes gata är parkrummet omgivet av äldre, välbevarade fastigheter, däribland Hårlemanska malmgården från 1710. Bronsskulpturen i parkens fontän Triton på delfin är skapad av Greta Klemming, Wilhelm Klemmings dotter, och invigdes 1923. På platsen för kvarteret Islandet och Centralbadsparken stod den medeltida byn Väsbys bebyggelse. Bilder Parken i litteraturen Parken och omgivande hus har en central roll i Stieg Trenters kriminalroman Tragiskt telegram. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Centralbadsparken.
Centralpalatset (Stockholm)

For alternative betydninger, se Centralpalatset. (Se også artikler, som begynder med Centralpalatset) Centralpalatset er en bygning i bydelen Norrmalm i det centrale Stockholm. Bygningen fylder hele kvarteret Röda bodarna, og opførtes i årene 1896–98 efter et projekt af arkitekt Ernst Stenhammar; tagetagen ombygget og tilbygninger foretaget i årene 1929–31 efter et projekt af arkitekt Sven Markelius. På dette sted fandtes tidligere Keyserska huset. Indtil 2022 var Centralpalatset domicil for Sveriges miljøministerium. Centralpalatset var det første moderne erhvervs- og kontorbyggeri i Stockholm med sin rammekonstruktion i facaden efter amerikansk forbillede. I starten af 1800-tallet, udvikledes i Europa brugen af jernkonstruktioner i konstruktionssammenhænge, hvilket førte til den for den tid ganske innovative arkitektur, der egner sig til højhuse. En væsentlig forudsætning var, at husene var bygget op omkring et skelet af horisontale og vertikale stålbjælker, som nittedes eller svejsedes sammen, hvilket også kom til udtryk i facadens udformning. En meget anvendt teknologi i USA. I Sverige blev Centralpalatset ét af de første eksempler på bygninger bygget med denne teknologi. Bygningens facade med søjler er dækket med Vätögranit i stueetagen og engelsk sandsten i almindelighed. Relieffer og friskulpturer i facaden viser billeder fra arbejdslivet. Omkring huset løber altaner med gelændere i sortmalet smedejern. Bygningens blødt afrundede hjørner har enkle ornamenter med blomstermotiver i Jugendstil, og selv gadeskilte er designet i legende jugend. Det er først på grundplanen man opdager, at Centralpalatsets fire facader er af forskellige længder. På bygningens plan fra 1897 er en gennemgang fra Tegelbacken til Rödbodtorget mærkbar, og i husets indre indrettedes to trappehuse, hver med to elevatorer samt fire lysskakte. De elevatorer, der blev installeret havde også fungeret som minaret-elevatorer på Stockholmsudstillingen 1897. I årene 1929–31 blev yderligere to etager tilbygget efter et projekt af arkitekt Sven Markelius. Denne tilbygning med sine to de-eskalerende taglejligheder passer med sin funktionalistisme godt til kontorbygningens karakter. Statens Fastighetsverk afsluttede i november 2006 et øko-venligt renoveringsprojekt af Centralpalatset. Kildehenvisninger Eksterne henvisninger
Centralplan (Stockholm)

Centralplan est une place du quartier de Norrmalm à Stockholm en Suède. Situation Centralplan est située entre Vasagatan et la gare centrale de Stockholm. Une grande partie de la place centrale sert d'aire de stationnement des taxis de la gare centrale. Les hôtels Royal Viking et Hôtel Scandic Continental, ainsi que la maison Esselte, se trouvent en face de la place. Histoire Vers 1790, Carl Mikael Bellman vivait dans une petite maison où se trouve aujourd'hui Centralplan. Son terrain avec un jardin s'étendait jusqu'au Klara sjö. Dans le cadre de la construction de la gare centrale de Stockholm dans les années 1870, l'ensemble de la zone a été comblé. En 1936, le lieu a reçu son nom actuel, celui de la gare centrale. Devant le bâtiment de la gare se dresse une statue représentant le père des chemins de fer suédois, Nils Ericson. La statue a été créée par John Börjeson en 1893 et a été érigée pour la première fois dans le parc Järnvägsparken voisin. Elle a été démontée en 1957 avec la construction de grandes voies de circulation et a été placée en 1975 à Klara Mälarstrand. En 1993, elle a été inaugurée à son emplacement actuel. Galerie Notes et références Voir aussi Liens externes Centralplan Articles connexes Gare centrale de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des transports Portail de Stockholm
Centralplan, Stockholm

Centralplan är en öppen plats på Norrmalm i Stockholms innerstad, mellan Vasagatan och Centralstationen. En stor del av Centralplan upptas idag av Centralstationens taxiparkering, och här återfinns även hotellen Royal Viking och Scandic Continental Stockholm samt Esselte-huset. Historik Omkring 1790 bodde Carl Mikael Bellman i ett litet hus där Centralplan nu finns. Hans tomt med trädgård sträckte sig ända ner till Klara sjö. I samband med anläggandet av Centralstationen på 1870-talet fylldes hela området upp. 1936 fick platsen sitt nuvarande namn efter Centralstationen. På platsen framför stationshuset står en staty föreställande de svenska järnvägarnas fader Nils Ericson. Statyn utfördes av John Börjeson 1893, och restes först i den närliggande Järnvägsparken. Den nedtogs 1957 i och med byggandet av de stora trafiklederna och placerades 1975 vid Klara Mälarstrand. 1993 invigdes den på nuvarande plats. Se även Centralens gamla klocka på Centralplan. Källor Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 Harlén, Hans (1998). Stockholm från A till Ö., del 1, Innerstaden. Älvsjö: Brännkyrka hembygdsförening. Libris 2506698. ISBN 91-630-6771-4 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Centralplan, Stockholm. Stockholmskällan har media som rör Centralplan, Stockholm
Centrumkyrkan, Farsta

Centrumkyrkan är en kyrka i Farsta i Stockholms kommun, intill Farsta centrum. Församlingen, som tillhör kyrkosamfundet Equmeniakyrkan, har ett nära samarbete med Svenska kyrkan i Farsta. Kyrkan är en så kallad samarbetskyrka mellan Centrumkyrkans församling och Farsta församling. Byggnaden Centrumkyrkan ligger som en egen, fristående byggnad intill norra delen av Farsta centrum, nära tunnelbanan. En av de ledande principerna vid arbetet med Centrumkyrkan var att byggnaden skulle få en självständig karaktär. Kyrkan ritades av arkitekterna Bengt Carlberg och Börje Stigler och invigdes i september 1961. Arkitekterna utformade huset som en enkel, vitputsad byggnadskropp med olika höjder. Kyrkklockorna placerades i en separat klockstapel av obehandlad betong. Ett kyrkfönster i Centrumkyrkan är komponerat av Julia Lüning. Externa länkar Centrumkyrkan Farsta Centrumkyrkan, presentation hos Farsta församling Centrumkyrkan ungdoms webbplats
Centrumkyrkan, Tumba

Centrumkyrkan i Tumba drivs av Tumba Missionsförsamling som är en del av Equmeniakyrkan. Kyrkobyggnaden uppfördes 1966. Arkitekt var Kaj Sucksdorff. Fastigheten inrymmer förutom en kyrksal även en församlingsgård och ungdomsvåning, Gröndalsgården. När kyrkan byggdes var Gröndalsgården Botkyrka kommuns första fritidsgård.
Centrumkyrkan, Sundbyberg

Centrumkyrkan är en fristående församling i Sundbybergs kommun som inte är medlem i något trossamfund. Församlingen grundades 1986 av den tidigare pingstpastorn Stanley Sjöberg och leds i dag (2025) av pastor Anton Ahlmark och Malin Aronsson. Församlingen har över 700 medlemmar. Kyrkobyggnaden ligger i kvarteret Rökeriet och uppfördes 1906 som baptistkyrka, ritad av arkitekten David Jansson. Den övertogs 1986 av den nuvarande församlingen Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Centrumkyrkan, Sundbyberg. Församlingens webbplats
Chapmans torg

Chapmans torg är ett torg vid Karl Johansgatan i Majorna i Göteborg. Torget fick sitt namn 1939, efter den legendariska sjökaptenen Charles (Carl) Chapman som var verksam i Majorna på 1700-talet. Chapmans torg är omgivet av en blandning av bostadshus och affärer. Vid torget ligger bland annat Majornas bibliotek, Teater Sesam (grundat 1987, vid Chapmans torg sedan 1991), Majornakyrkan, Gothenburg English Studio Theatre och en livsmedelsaffär. Referenser Göteborgs gatunamn, Carl Sigfrid Lindstam, Göteborgs Kommuns Namnberedning, Göteborg 1986 ISBN 91-7810-577-3 s. 111 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Chapmans Torg. Officiell webbplats
Charlottenborgskyrkan

Charlottenborgskyrkan är en kyrkobyggnad i Motala i Linköpings stift. Den hör till Motala församling och är distriktskyrka för stadsdelen söder om Motala ström. Kyrkobyggnaden Kyrkan byggdes åren 1986–1987 efter ritningar av arkitekterna Gösta Erikson och Bengt Linder. Under byggnadstiden framkom att marken var för sank och att förstärkning var nödvändig. 30 januari 1988 invigdes kyrkan av biskop Martin Lönnebo. Kyrkan har en rund planform med kor i öster och vapenhus med ingång i väster. Intill huvudentrén står en klockstapel av stål. Inventarier Dopfunten är tillverkad av röd jämtlandskalksten. I sakristian finns en altartavla målad av Erik Olson, Halmstadsgruppen. Motivet är: Kristus på korset, Kornbröden och fiskarna, Veronicas svettduk, Pingstens lågor, Lagen och Davidsstjärnan och Gudsnamnet. Över altaret hänger ett enkelt krucifix i brons tillverkat av Liss Eriksson. Kajsa Mattas, Stockholm, har skapat de båda Mariaskulpturerna: Maria med skyddsmanteln och en pietá, Maria med Jesus i sina armar, när han tagits ner från korset. Orgel Orgeln med 14 stämmor är byggd av Marcussen & Søn i Åbenrå, Danmark och invigd 23 september 1990. Den är mekanisk. Bildgalleri Källor Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:II, Linköpings stift, Visby stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Charlottenborgskyrkan, Östergötlands länsmuseum
Charlottenburg, Solna kommun

Charlottenburg i Vasalund i Solna kommun är Solnas hembygdsgård och inrymmer Solna hembygdsmuseum. Hembygdsmuseet låg tidigare i Falkenerarbostället i Solna. Till Charlottenburg hör en liten närpark med utrymme för både lek och avkoppling. Solna stad anser att "Charlottenburg bevarar sin karaktär från byggnadstiden och är idag en omistlig byggnad i Solna. Charlottenburgs gård och trädgård bör få skyddsbestämmelser i detaljplan." Historik Ursprungligen var Charlottenburg ett torp (kallat Frösundatorp) under Stora Frösunda. Stället redovisas som Frösunda torp på en lantmäterikarta från 1670-talet. Ägaren till gårdarna Stora Frösunda och Brahelund, Adolf Fredrik Wijnbladh (1744-1808), blev av ekonomiska skäl tvungen att sälja Stora Frösunda år 1806, men kunde behålla torpet. Han flyttade torpet till "en bekvämare plats" och lät 1801 bygga om det till det nuvarande huset med nio rum i fil. Ändringen beskrevs som "caractersbyggning om 55 alnars (33 meter) längd samt alla därtill nödiga uthus". I samband med en renovering 1990 hittades rester av det ursprungliga torpet. På Wijnblads initiativ anlades en trädgård och en liten engelsk park. Det nybyggda stället döptes till Charlottenburg efter Wijnbladhs hustru, Charlotte Arbin, som bodde kvar i huset till 1810. Redan 1810 avsöndrades stället från Stora Frösunda och blev sommarnöje åt det preussiska legationsrådet Fredrich von Tarrach och efter dennes död 1822 åt hans änka. Skådespelaren Gustaf Fredrikson, vars far köpte stället 1854, har skildrat sina barndomsminnet från "det gamla präktiga Charlottenburg". År 1908 övertog Råsunda Förstads AB området för exploatering för bostadsbygge. Men den gamla gården bevarades trots att en stadsplan från 1930-talet medgav bebyggelse med hyresbostäder. Under Råsundabolagets tid hyrdes gården först av arkitekt Hjalmar Westerlund och från år 1931 av Rådsundabornas husläkare Sven G. Hellström, som inredde en mottagning i flygelbyggnaden. När han slutade i början av 1960-talet köptes Charlottenburg av Solna kommun, som har renoverat husen för att användas som representationslokaler, förutom halva huvudbyggnaden som disponeras av Solna hembygdsförening. Mycket av husets ursprungliga karaktär finns bevarad trots många ombyggnader. Flygeln renoverades 2012 och inrymmer Solna skolmuseum. Vid entrésidan finns ett labyrint av stenar, en så kallad "jungfrudans" som skapades 1990. Inne på gårdens engelska park märks en smedja som ursprungligen stod på Lilla Frösunda och ett pumphus från Hagalunds torg. Bilder Referenser Noter Tryckta källor Gösta Selling (1977). Säterier och gamla gårdar i Stockholmstrakten. Bonniers förlag. sid. 59. ISBN 91-0-039434-3 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Charlottenburg, Solna kommun.