NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Galärvarvskyrkogården

Galärvarvskyrkogården är en begravningsplats som ligger inom Galärvarvet invid Vasamuseet på Djurgården i Stockholms kommun. Kyrkogården På Galärkyrkogården finns ungefär 1 300 gravplatser på en yta av cirka 0,9 hektar. Området som även innehåller ett kapell med 15 sittplatser, en minneslund och en klockstapel omges av en kyrkogårdsmur. Murens borgliknande portal formgavs av arkitekt Fredrik Blom. Första begravningen ägde rum 1742. Ursprungligen var kyrkogården endast avsedd för flottans personal. Först från 1836 har fullständiga förteckningar över gravarna uppgjorts. Enligt dessa är 3 200 personer begravda här. Eftersom kyrkogården är nära 100 år äldre och även massbegravning förekommit, kan enligt amiralitetspastor Gustaf Brandt omkring 5 000 människor begravts här fram till 1969. Gravliggarna upptar till exempel båtsmän, timmermän, gesäller, pistolsmeder, blockmakare, hornblåsare, skeppare, handelsmän, traktörer, menige, alla grader av befäl, bland annat ett trettiotal amiraler, några generaler och några statsråd, landshövdingar och präster. Förutom för Svenska flottans folk finns här gravplatser för andra med särskild relation till begravningsplatsen eller personer som främjat dess bestånd. En minneslund har anlagts vid Galärvarvskyrkogården, i första hand för församlingsbor i Hedvig Eleonora församling och Oscars församling. Minneslunden invigdes 1995 av biskop Krister Stendahl. Kyrkogården utvidgades 1931 och en gång till 1962, då man även uppförde gravkoret. År 1963 gravsattes kvarlevorna av tio män och två kvinnor som hittats på det bärgade vraket av skeppet Vasa. Den 28 september 1997 invigdes ett nationellt minnesmärke efter Estoniakatastrofen den 28 september 1994 när 852 personer miste livet (se Estoniamonumentet). På kyrkogården finns även en minnessten över besättningen på den DC-3:a som sköts ner över Östersjön den 13 juni 1952 i den så kallade Catalinaaffären. Bilder Bemärkta personer begravda på Galärvarvskyrkogården (urval) Referenser Stockholms stads: Galärvarvskyrkogården. Noter Tryckta källor Claus, Gillis (1986). Wasas historia 1956–64 upptäckt, bärgning, utgrävning. Wasastudier, ISSN 0511-1900; 15. Stockholm: Statens sjöhistoriska museum. ISBN 91-85268-25-9 . Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Galärvarvskyrkogården.
Gamla Auktionsverket

Gamla Auktionsverket är fyra ihopbyggda hus på Riddarholmen i centrala Stockholm. Den äldsta byggnaden är från 1750-talet. Gamla Auktionsverket är beläget vid vattnet på den västra delen av ön mellan Birger Jarls torn och Wrangelska palatset, nedanför Schering Rosenhanes palats. Fastigheten disponeras sedan 1997 av Svea hovrätt och Justitiekanslern. Den äldsta delen är från 1750-talet när byggherren Berge Olofson Ström, som även ägde grannhuset Schering Rosenhanes palats, beslöt att genomföra två identiska nybyggnationer på ömse sidor om Birger Jarls torn. På den norra sidan uppförde han den byggnad som numera är känd som Överkommissariens hus och mot väster den äldsta delen av Gamla Auktionsverket. Under perioden 1772–1890 fanns General-assistancekontoret där, en form av pantbank där fattiga invånare kunde låna pengar. Under den tiden växte längan söderut med nybyggnationer av tre hus. Det ursprungliga huset fick också en extra våning, vilket gjorde att likheten med Överkommissariens hus delvis försvann, även om bland annat bottenvåningarna fortfarande uppvisar likheter. Husen fick en ny hyresgäst 1890 när Auktionsverket flyttade in för att stanna till 1950-talet. 1997 flyttade Svea hovrätt och Justitiekanslern in och i samband med inflyttningen renoverades huset. Det byggdes om under ledning av Cyrillus Johansson varvid husen fick en gemensam fasad mot landsidan men behöll sina fasader mot sjösidan. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Auktionsverket.
Gamla Jernkontoret

Jernkontorets gamla hus är en byggnad vid Kungsträdgårdsgatan 6 på Norrmalm i Stockholm. Byggnadens fasadutsmyckningar berättar om svenska vetenskapsmän och ingenjörer samt om svensk järnhantering. I byggnaden finns idag banken SEB. Beskrivning Jernkontoret hade sin verksamhet fram till 1875 i det Schönfeldtska huset på Stora Nygatan 30 i Gamla stan och lät då uppföra en ny byggnad i hörnet Arsenalsgatan/Kungsträdgårdsgatan efter arkitekt Axel Kumliens ritningar. Han gestaltade byggnaden i fransk renässans med brutet tak, en takfot utförd i tandsnitt och fasader med rundbågiga fönster. Husets fasader är rik dekorerade med reliefer och medaljonger, i andra våningen finns pilastrar mellan fönstren. Huvudentrén har en hög entréportal och en portalomfattning som sträcker sig upp till andra våningen. Till höger och vänster om entréportalen finns stora lyktor av smidesjärn som bärs av figuriner av gjutjärn. Hörnan Kungsträdgården/Arsenalsgatan är accentuerat genom en tornbyggnad. De gulputsade fasaderna mot Kungsträdgården och Arsenalsgatan är smyckade med reliefer utförda i grå cement. Mellan fönstren i mellanvåningen finns totalt fjorton medaljonger med porträtt av framstående svenska vetenskapsmän utförda av skulptören Johan Frithiof Kjellberg. Dessa visar bland annat Jacob Berzelius, Johan Gottschalk Wallerius, Nils Gabriel Sefström, Torbern Bergman, Christoffer Polhem och Carl Wilhelm Scheele. Industrimannen Louis De Geer, kanalbyggaren Eric Nordewall och mineralogen Axel Fredrik Cronstedt har också hedrats med porträttmedaljoner. Kjellberg skapade även den 57 meter långa relieffrisen som löper under takfoten och som beskriver den svenska järnhanteringens historia från forntiden till mitten av 1800-talet. Åren 1962 till 1967 byggdes huset om för Enskilda banken; arkitekt var Peter Celsing. Numera tillhör huset banken SEB. Av Jernkontorets inredning finns ingenting kvar, och Jernkontoret har sin verksamhet några byggnader längre bort på Kungsträdgårdsgatan 10. Medaljongerna över kända personer Källor Fredric Bedoire (1977). Stockholms byggnader. Stockholm: Bokförlaget Prisma. ISBN 91 518 1125 1 Uppgifter beträffande Jernkontorets ursprungliga fastighet Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Jernkontoret.
Gamla Riksbankshuset, Karlstad

Gamla Riksbankshuset i Karlstad var Riksbankens första byggnad i residensstaden, belägen på Järnvägsgatan 10. Riksbanken hade ett avdelningskontor i Karlstad 1889-1999. Riksbankshuset byggdes 1898-1899 och är ritat av arkitekten Aron Johansson. Han var samtidigt i färd med att uppföra Riksdagshuset i Stockholm samt Riksbankshuset på andra sidan Riksgatan och hade även fått uppdraget att upprätta ritningar för filialer i flera av residensstäderna. Från tomten vid Järnvägsgatan var avståndet kort till Wermlands hypoteksförening och Wermlands Enskilda bank som sedan 1850 respektive 1860-talet huserade utmed Älvgatan. Johansson utformade den grå putsfasaden i 1600-talsklassiscism, med en kraftig linjerustik. Ingången är indragen med ett entrévalv åt gatan. Ursprungligen avslutades fasaden och valvet med en balustrad, men senare ersattes denna med en fronton med riksvapnet i relief. Bankhallen bärs upp av gjutjärnskolonner och är placerad i bottenvåningen. Den belystes åt gatan med tre stora fönster. Vid sidan om bankhallen låg direktörens rum samt ett frukostrum med fönster åt gatan. Rummen för direktion och ombudsman placerades mot gården. Övervåningen inreddes som direktörsbostad med sex rum och kök samt en pigkammare. Här fanns även en liten vaktmästarbostad som vette åt gården. I källaren placerades valvet. I slutet av 1980-talet uppförde Riksbanken ett nytt hus utmed älvkanten i stadsdelen Klara. I den gamla bankhallen och valvet har sedan 1987 funnits café och restaurang. Referenser Noter Tryckta källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1981). Bankbyggande i Sverige. Stockholm: Liber Förlag. sid. 361. Libris 7260267. ISBN 91-38-05745-X Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Riksbankshuset, Karlstad.
Gamla Riksbankshuset, Örebro

Gamla Riksbankshuset i Örebro är ett byggnadsminnesmärkt byggnad som ligger vid Trädgårdstorget med adress Engelbrektsgatan 4. Nära grannar är Stora hotellet, Örebro slott och rådhuset. Historik Åren 1894–1999 hade Sveriges riksbank ett avdelningskontor i Örebro. Riksbankens ursprungliga byggnaden på Trädgårdstorget är uppförd i nybarockstil efter ritningar av arkitekten Aron Johansson. Han var arkitekten bakom bland annat Riksdagshuset i Stockholm. Byggnaden stod klart 1899, vid samma tid som flera andra riksbanksbyggnader i de svenska residensstäderna. I bottenvåningen låg banklokalen, och i ovanvåningen låg bankdirektörens bostad. Byggnaden fungerade som hemvist för Riksbankens filial i Örebro fram till 1987, då ett nytt riksbankshus togs i bruk vid Fabriksgatan. Senare fanns den Danske Bank i Sverige och Danmarks konsulat i Örebro på Trädgårdstorget. Idag är huset i privat ägo. År 2013 förklarades byggnaden som byggnadsminne. Se även Nya Riksbankshuset, Örebro Referenser Noter Webbkällor Länsstyrelsen Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Riksbankshuset, Örebro.
Gamla Sjökrigsskolan

Gamla Sjökrigsskolan är en byggnad på Skeppsholmen i Stockholm. Kungliga Sjökrigsskolan inrättades år 1867, innan dess skedde utbildningen av sjöofficerare i Karlskrona och vid krigsakademin på Karlbergs slott. Byggnaden är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket betyder "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Historik Byggnaden på Skeppsholmen uppfördes mellan 1876 och 1879 av byggmästaren Axel Gotthard Janson efter ritningar av arkitekt Axel Fredrik Nyström. I byggnaden fanns bland annat skolsalar, mäss och föreläsningssal. På taket finns en kupol som användes som observatorium. På frisen över andra fönsterraden återfinns namnen på svenska sjöhjältar, däribland Fredrik Henrik af Chapman och Claes Henrik Nordenskiöld. På fasaden mot söder och Saltsjön syns Oscar II:s namnskiffer och en vikingaskeppsstäv. Sjökrigsskolan flyttade 1943 till Näsby slott i Täby kommun, numera är fastigheten uthyrd till ett privat forsknings och undervisningscenter. Byggnaden förvaltas av Statens Fastighetsverk och är byggnadsminne sedan 1935. Noter Källor Statens Fastighetsverk om Gamla Sjökrigsskolan Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Sjökrigsskolan.
Gamla Skogsinstitutet

Gamla Skogsinstitutet är en kulturhistoriskt värdefull byggnad som ligger i Nobelparken vid Strandvägen 58–60, intill Diplomatstaden i Stockholm. Fastigheten med samma namn är sedan 1971 ett lagskyddat byggnadsminne och blåmärkta av Stadsmuseet i Stockholm, vilket är det starkaste skyddet och innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Historik Gamla Skogsinstitutets byggnad var ursprungligen ett hovjägmästarboställe från 1773 kallat Stora Blå porten, som byggdes om 1856-1858 efter ritningar av arkitekten Johan Adolf Hawerman. Arkitekturen är intakt sedan 1850-talet och visar en borgliknande, ljusputsad fasad med ett markant hörntorn med runda fönster, krönt av tinnar. Här hade det av Israel af Ström grundade Skogsinstitutet sina lokaler från 1828 till 1916. Det var även Skogsinstitutet som utförde en vetenskapligt ordnad beståndsplantering av träd i angränsande Nobelparken, ett så kallat arboretum. Till fastigheten hör även ytterligare tre byggnader som finns öster om huvudbyggnaden. Det rör sig om ett litet gulputsat stenhus från 1858 som var ett uthus, intill finns en grönmålad länga från 1858 som var vedbod och slutligen en grönmålad länga från 1858 som är en före detta skjutbanelokal. År 2007 inleddes en ombyggnad och renovering för Israels ambassad, sedan den gamla hyresgästen Livrustkammaren flyttat till andra lokaler. Renoveringen har kritiserats av Riksantikvarieämbetet. Sedan 2011 finns Israels ambassad i byggnaden. Fastigheten ägs och förvaltas av Statens fastighetsverk. Bilder Referenser Noter Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Informationstavla på platsen uppsatt av Statens fastighetsverk Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Skogsinstitutet. Statens Fastighetsverk Historien bakom Strandvägen 58
Montes de Uppsala

Os Montes de Uppsala ou Upsália (em sueco: Uppsala högar ou Kungshögarna) são três montes funerários em Velha Uppsala, a 5 quilômetros da cidade de Uppsala, na Suécia. Têm cerca de 60 metros de diâmetro e uns 9 metros de altura, sendo atualmente designados de Monte Ocidental (Västhögen), Monte Oriental (Östhögen) e Monte Central (Mitthögen). A sua construção parece ter tido lugar durante a Era de Vendel, por volta do século VI. Fazem parte de um campo funerário com uns 2 000-3 000 túmulos. Não se sabe quem foi sepultado nesses três montes funerários. Numa versão mais antiga, seriam os próprios deuses Odim, Tor e Freir, de acordo com o poema Lista dos Inglingos de Tiodolfo de Hvinir do século IX. Na opinião do professor Birger Nerman, em 1913, partilhada por alguns historiadores e arqueólogos, e rejeitada por outros, estariam lá sepultados os reis lendários suecos Aun, Egil e Adelo. As escavações arqueológicas de dois desses montes evidenciam que se tratava de pessoas importantes, dado terem sido encontrados objetos e vestígios bastante valiosos. No Monte Oriental, datado para 550-600, foram encontrados os restos de um rapaz e de uma mulher adulta, acompanhados dos restos de animais importantes, de uma faca com adorno de ouro, e de um elmo, entre outras coisas. No Monte Ocidental, datado para 575-625, foram achado os restos de um indivíduo, possivelmente um homem, acompanhado de vestígios de animais importantes, fragmentos de ouro, talvez provenientes de um traje ricamente adornado, e três pedras preciosas possivelmente originárias de Constantinopla, entre outras coisas. Referências Bibliografia
Gamla Varvsparken

Gamla Varvsparken är en park vid Stigbergstorget i Majorna, Göteborg. Namnet syftar på Gamla Varvet, där parken anlades efter varvets upphörande. I parken byggdes Sjöfartsmuseet som stod klart 1933. Byster och monument Större museala föremål som kanoner och ankare finns utställda i parken. Där finns också granitbyster av Erik Rafael-Rådberg och Arvid Bryth föreställande Fredrik Henrik af Chapman (1921), Dan Broström (1933), Wilhelm R. Lundgren (1946), Hugo Hammar (1949) och Oscar Kjellberg (1957). 1937 invigdes även Pennsylvaniamonumentet i parken som ett minne av den svenska koloniseringen av Nordamerika genom kolonin Nya Sverige. Avtäckningen av Chapmansstoden Den 9 september 1921, på dagen tvåhundra år sedan Fredrik Henrik af Chapman föddes i Göteborg, avtäcktes Chapmanstoden i Gamla Varvsparken. En avdelning av Göta artilleriregementes musikkår under anförande av musikdirektör Löfgren fanns på plats, och vid 11.30-tiden anlände statsministern Oscar von Sydow med flera från invigningshögtidligheterna på Börsen. Under det att han lät täckelset falla, anförde statsministern: Tvåhundra år ha i dag förflutit, sedan Fredrik Henrik af Chapman föddes i denna stad. Av engelsk börd som så mången annan märkesman i vår stad, räknade han dock Sverige som sitt rätta fosterland; åt Sverige ägnade han också sitt snille och sin arbetskraft. Här skall ej närmare utformas bilden av Chapmans livsgärning. Må det blott sägas, att med honom börjar ett nytt skede i det svenska skeppsbyggeriets historia, att hans namn är knutet till ett av den svenska flottans stoltaste minnen. Vid stranden av Göta älvs utlopp i Västerhavet nära den plats i födelsestaden, där Chapman en tid utövat sin konst, ha nu minnesgoda händer rest hans bild. Eftervärldens tacksamhet har sålunda givit inseglet på Chapmans ära och förtjänst. Må denna bild även inför kommande släkten vittna om hans verk. Omedelbart efteråt dånade utifrån älven 15 salutskott från sjökadettfartygen Blenda, Skagul och Skuld och musiken spelade 'Kungl. Flottans paradmarsch'. Stadsfullmäktiges ordförande Karl Gustaf Karlsson nedlades en blomstergärd. För Svenska Flottan och för Sjökrigsskoleavdelningen frambar statsrådet Otto Lybeck och kommendörkapten F. Tamm kransar. Den Polytekniske Læreanstalt och Dansk Ingeniørforening representerades genom professor C. Hansen från Köpenhamn, och marindirektör Svendsen från Norsk Søfart i Kristiania bar fram en ståtlig krans. Högtidligheten avslutades med 'Bohuslänningarnas marsch'. Källor
Gamla apoteket, Visby

Gamla apoteket är ett medeltida trappgavelhus i sten beläget i korsningen mellan Strandgatan och Lybska gränd i Visby. Huset är uppfört på 1200-talet och är känt dels för att vara det äldsta huset i Sverige som används som hyreshus (ägare Gotlandshem) och dels för sin särpräglade trappgavel. När huset uppfördes var det troligen för att användas som packhus och som bostad. Under 1800-talet låg det ett apotek i byggnaden. När apoteksverksamheten flyttade till nya lokaler 1897 på Hästgatan 3 (fastighetsbeteckning Valutan 2) började byggnaden att kallas för Gamla apoteket. Det nya apoteket fick namnet "Apoteket Väduren". Referenser Externa länkar Bebyggelseregistret Fastighetsinventeringen
Alte Apotheke (Hedemora)

Die Alte Apotheke ist ein historisches Gebäude am Marktplatz (Stora Torget) in der schwedischen Ortschaft Hedemora, das 2010 den Status eines Baudenkmals erhielt. Das eingeschossige Haus mit ausgebautem Dachgeschoss hat eine teilweise sichtbare Grundkonstruktion aus rotgefärbten Holzbalken, die überwiegend mit roten Holzschindeln bedeckt sind. Das Gebäude bildet einen Winkel der den anliegenden Straßen folgt. Auf der Hofseite dieses Winkels befindet sich ein turmartiger Eingangsbereich. Verschiedene Details wie die weißen Fenster und Türen sind mit Elementen im Stile der schwedischen Nationalromantik geschmückt. Diese entstanden vorwiegend während eines Umbaus 1897 unter Leitung des Architekten Lars Israël Wahlman. Das Haus wurde vermutlich 1779 von einem Geschäftsmann errichtet. Als Apotheke wurde es ab 1849 genutzt, nachdem der Apotheker C. A. Ruth eingezogen war. Von 1752 bis zu diesem Zeitpunkt befand sich die Apotheke des Ortes in einem Nachbargebäude. Bis 1988 wurden hier Arzneimittel und andere Medizinprodukte verkauft. Danach war im Gebäude bis 2013 das örtliche Touristenbüro untergebracht. Gegenwärtig befinden sich im Haus verschiedene Arbeitsräume. Quellen Gamla apoteket (schw.), Baudenkmalerklärung, Länsstyrelsen Dalarnas län, abgerufen am 21. Februar 2016. Weblinks
Old pharmacy of Hedemora

The old pharmacy of Hedemora (Apoteket Gustaf Wasa) is a listed yard in Hedemora, Dalarna County, Sweden. It was probably built in 1779 by the merchant Eric Hult. It became pharmacy in 1849, when pharmacist C. A. Ruth bought the yard, and served as such until 1988. It was modified in 1897 after plans by architect Lars Israel Wahlman. Now (2017) the main building contains a café and a shop for building preservation equipment. References Moström, Arne and Alander, Harriet (2004). Kulturpromenad Hedemora – Dalarnas äldsta stad. Hedemora kommun (in Swedish). Olsson, Daniels Sven (1980). Bebyggelse i Hedemora stad: kulturhistorisk miljöanalys. Dalarnas museums serie av rapporter, 0348-2863; 11. Falun: Dalarnas mus. Sid. 41–42. Libris 7748551. ISBN 91-85378-31-3 (in Swedish).
Gamla apoteket, Hedemora

Gamla apoteket (Apoteket Gustaf Wasa) är en byggnad i Hedemora, Dalarnas län. Huset byggdes troligen 1779 av handelsmannen Eric Hult och är ett byggnadsminne sedan 2010. Huset blev apotek först 1849, då apotekare C. A. Ruth köpte huset. 1897 byggdes huset om, efter ritningar av Lars Israel Wahlman. Ytterligare ändringar gjordes 1931 och 1934, främst gällande fasaden mot Långgatan. 1935 tillkom bad och vattenklosett, vissa rum och fönster ändrades. 1947 modifierades den nordvästra flygeln. 1953 och 1955 gjordes ytterligare ändringar, gällande laboratoriet, uthuset och garaget. För att ytterligare passa gällande riktlinjer för apoteksverksamhet gjordes fler ändringar av byggnaden 1965 respektive 1967. Statliga Apoteksbolaget tog över verksamheten 1971 och 1988 upphörde apoteksverksamheten i byggnaden, då stadens apotek flyttades till Åsgatan, senare till Tjädernhuset. Namnet Gustaf Wasa följde med verksamheten till båda dessa ställen. Fram till 2013 låg stadens turistbyrå och kultur- och fritidsförvaltning till i det röda trähuset och fackförbundet Kommunal i den vita stenbyggnaden. Tidigare låg även stadens ungdomsmottagning i trähuset, med ingång från innergården. Under våren 2013 flyttade Turistbyrån sin verksamhet till stadens järnvägsstation. Idag (2017) är huvudbyggnaden café och byggnadsvårdsbutik. Mellan apotekshuset och Hedemora stadshotell ligger parken Apoteksträdgården, där stadens första apotek uppfördes efter den första stadsbranden 1754, som dock brann ner i den andra stadsbranden 1849. Parken var under apotekets dagar en örtagård med klassiska läkeväxter, något som har återanlagts. Även ett malmstycke från Garpenbergs gruva har lagts ut som en dekoration i parken. Referenser Tryckta källor Arne Moström, Harriet Alander (2004). Kulturpromenad Hedemora – Dalarnas äldsta stad. Hedemora kommun Olsson, Daniels Sven (1980). Bebyggelse i Hedemora stad: kulturhistorisk miljöanalys. Dalarnas museums serie av rapporter, 0348-2863 ; 11. Falun: Dalarnas mus. Libris 7748551. ISBN 91-85378-31-3 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla apoteket, Hedemora.
Gamla bankhuset

Gamla bankhuset i Umeå er en gul toetagers stenbygning i nyrenæssancestil opført i 1877 på Storgatan 34, ved Tegsbrons nordlige bastion. På grund af bygningens afrundede hjørner har den fået øgenavnet Smörasken (smøræsken). Bygningen Bygningen er opført i sten i tidstypisk nyrenæssancestil efter en tegning fra 1877 af Axel Cederberg fra Väg- och vattenbyggnadskåren. Cederberg var på dette tidspunkt byens tekniske rådgiver. Bygningen har to etager og gul farve. Oprindelig lå banklokalet og arbejdslokalet i den nedre etage og den øverste etage var til for bankdirektøren, og den havde en større lejlighed med seks værelser samt et ungkarlekammer. Historie Bygningen var Westerbottens enskilda banks første bankfilial. Efter stadsbranden i Umeå i 1888 åbnede muligheden for at bygge en ny bankfilial som lå mere centralt og havde en bedre repræsentativt placering. I 1894 flyttede banken virksomheden til den nye bankfilial, den nuværende Handelsbank ved Rådhusparkens østlige side. Den gamle bankfilial måtte i stedet fungere som lejebolig et stykke tid fremover. Bygningen har gennem årene huset forskellige virksomheder, blandt andet som midlertidigt magasin for Västerbottens museums samlinger 1936-1946, Umeå stadsbibliotek 1935-1954 og siden Handelsgymnasiet, Socialinstitutet samt Yrkespedagogiska institutet. Huset har siden 1980 været byggnadsminne og har siden 1. oktober 1990 været ejet af Umeå Energi, som udførte omfattende renoveringer i 1992. Kilder Trykte Olofsson, Sven Ingemar; Eriksson Karin (1972). Umeå stads historia 1888-1972. Umeå: Umeå kommunfullmäktige. s. 21.Libris 88277 Andre