Rappestads kyrkogård

Rappestads kyrkogård är en kyrkogård vid Rappestads kyrka i Rappestads socken, Linköpings kommun. Kyrkogården ligger på en svag höjd i ett småkuperat odlingslandskap och har en rektangulär utsträckning i nord–sydlig riktning. Kyrkan ligger strax söder om kyrkogårdens mitt. Anläggningen präglas av sin täta trädkrans, kallmurade gråstensmurar, rikt utformade södra grind och ett regelbundet system av gångar, häckar och gravrader. Kyrkomiljö och kyrka Kyrkan och kyrkogården ligger i en mindre kyrkby omgiven av odlad mark. Sydväst om kyrkan finns den tidigare kyrkskolan från 1864, som numera används som församlingshem. Den ersattes 1913 av en ny skolbyggnad som fortfarande var i bruk vid inventeringen. I byn finns även det tidigare kommunalhuset från 1848 och en äldre faluröd förrådsbyggnad söder om kyrkan. Den äldsta kända kyrkan i Rappestad var en medeltida stenkyrka, sannolikt uppförd under 1200-talet. Den förstördes vid en åskbrand 1785 och ersattes av den nuvarande kyrkan, som uppfördes 1802–1807 av byggmästaren Erik Fredberg. Ritningarna justerades av arkitekten Jacob Wulff vid Överintendentsämbetet. Kyrkan har ett rektangulärt långhus, rundat korutsprång och torn i väster. Interiören är välbevarad och präglas av ett sengustavianskt formspråk med inredning av bland andra Pehr Hörberg, Carl Fredrik Beurling samt Pehr och Jonas Fredrik Schiörlin. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkan. Under 1700-talet fanns ett gravkor söder om kyrkan som tillhörde släkten Holtz på Ekströmmen. Gravkoret byggdes 1763 samman med kyrkans vapenhus men revs sannolikt när den nya kyrkan uppfördes. Kartor från 1699, 1702 och 1770 visar att kyrkogården då var mindre åt norr. En utvidgning norrut bör därför ha genomförts någon gång mellan 1770 och 1868. På den häradsekonomiska kartan från 1868–1877 har kyrkogården i stort sett sin nuvarande utsträckning. En teckning från början av 1800-talet visar kyrkogårdsmuren och den södra grinden på samma plats som i dag. Grindstolparna och möjligen även själva smidesgrinden kan härröra från tiden då den nuvarande kyrkan byggdes. En beskrivning från 1924 anger att kyrkogården endast hade en huvudingång mitt för kyrkans södra fasad, att den omgavs av låga gråstensmurar och att marken till stora delar var täckt med grus. Utformning Kyrkogården saknar en äldre formell kvartersindelning men delades vid inventeringen in i fyra områden. Gravarna närmast muren bildar ett sammanhängande yttre område, medan gravraderna söder och norr om kyrkan ordnas i mer regelbundna partier. Anläggningen har en strikt karaktär. Rygghäckar av bland annat tuja, oxbär och berberis delar in gravområdena i mindre rum. På vissa platser går kortare häckar vinkelrätt ut från rygghäckarna och markerar enskilda gravplatser. Söder om kyrkan finns större familjegravar i kvarterens ytterkanter och längs mittgången, medan yngre och enklare gravvårdar står längre in. Kyrkogården omges av kallmurade gråstensmurar. Den västra muren är omkring en meter hög, medan den norra och östra muren på vissa partier når över en meter. I den norra muren finns en enkel stentrappa av oregelbundna block. Trappans ursprungliga funktion är inte klarlagd, men den kan ha varit en särskild liktrappa. Huvudingången ligger i söder och har en rikt dekorerad dubbelgrind av smidesjärn. Grindens krön är konkavt och dekorerat med en bladslinga. De putsade grindstolparna kröns av granitkulor och järnkors. I öster finns en gjutjärnsgrind som har flyttats från sin ursprungliga plats. En tät trädkrans av lindar omger kyrkogården. Västerut står sju lindar, i norr fem, i öster sex och i söder fem. Grusgångar löper runt kyrkogården och kyrkan. Från den södra grinden leder en nyare plattlagd gång till kyrkans sydportal. Gravvårdar och gravskick På kyrkogården finns flera gravvårdar från 1800-talet och det tidiga 1900-talet. Väster om kyrkan ligger fyra hällar av rödaktig kalksten från omkring 1870 och öster om kyrkan finns en liknande häll från 1850. Nordväst om kyrkan står en kalkstensvård med marmorplatta från 1875. Där finns också en bautasten, en obelisk, flera granitkors och ett modernare bemålat kors av smidesjärn. Söder om kyrkan finns två större grustäckta familjegravar med stenramar. Den ena har korsformade granitvårdar och den andra en obelisk. De är de enda gravarna på kyrkogården som har bevarat sin äldre grustäckning. Äldre uppgifter visar att stora delar av kyrkogården ännu 1924 var grusbelagda. Gravarnas placering visar ett äldre mönster där större och mer påkostade familjegravar lades längs kyrkogårdsmuren, utmed mittgången och i gravområdenas ytterkanter. Innanför dessa låg enklare gravar. Raden av gravar längs hela kyrkogårdsmuren är särskilt viktig för förståelsen av denna struktur. I kyrkogårdens nordöstra hörn finns ett sorgeträd planterat vid en grav. Sådana träd, exempelvis ask eller pil, användes tidigare som stämningsskapande inslag på kyrkogårdar. Flera gravvårdar har anknytning till Folåsa skyddshem, som inledde sin verksamhet 1865. Bland gravtitlarna finns lantbrukare, hemmansägare, mejeriföreståndare, trafikbilägare och föreståndare för Folåsa skyddshem. Gravkapell och övriga byggnader Sydväst om kyrkogården står ett gravkapell som bekostades av föreningen Hjälpsamhet. Det ritades och dekorerades 1951 av konstnären Johan Winberg. Kapellet är en rund tegelbyggnad med ljusa spritputsade fasader och ett toppigt tak täckt med kopparplåt. Interiören har golv av kalkstensplattor och målade väggdekorationer med kannelerade pilastrar och tandsnittslist mot rosa botten. Taket är målat som en blå himmel med ljusa moln. I öster finns ett mindre målat träaltare. Öster om kyrkogården ligger en redskapsbod med brunmålad locklistpanel och tegeltäckt sadeltak. Sydväst om kyrkogårdsmuren står omkring 43 äldre gravvårdar som har flyttats från sina ursprungliga platser och samlats som museivårdar. Kulturhistoriska värden Rappestads kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med murarna, grindarna och trädkransen en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Den södra grindens placering har lång kontinuitet och kan gå tillbaka till tiden då den nuvarande kyrkan byggdes. Stentrappan i den norra muren är ett ovanligt inslag. Trädkransen visar det parkideal som blev vanligt på landsbygdens kyrkogårdar under 1800-talet. Grusgångarna och rygghäckarna är viktiga för kyrkogårdens regelbundna struktur. Särskilt betydelsefull är placeringen av större familjegravar längs muren och mittgången samt de två bevarade grusgravarna. De många gravvårdarna från 1800-talet och början av 1900-talet har också höga kulturhistoriska värden. Till dessa hör kalkstenshällarna, bautastenen, obelisken, granitkorsen och kalkstensvården med marmorplatta. Gravvårdarna med anknytning till Folåsa skyddshem har ett särskilt lokalhistoriskt värde. Se även Rappestads kyrka Referenser