NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kymlinge (metropolitana di Stoccolma)

Kymlinge è una stazione incompiuta della metropolitana di Stoccolma. Soprannominata "stazione fantasma", giace sul territorio del comune di Sundbyberg, compresa fra le stazioni (regolarmente operative) di Hallonbergen e Kista sulla linea blu T11. La banchina è situata in superficie, nonostante una parte di essa si trovi in galleria. Negli anni 1970 quest'area era oggetto di piani di sviluppo, principalmente mirati alla costruzione di edifici per ospitare sedi di enti e imprese di proprietà statale all'esterno del centro di Stoccolma: in seguito il progetto venne però annullato a causa dell'opposizione del comune, che voleva salvaguardare l'area boschiva circostante come risorsa naturale. Con lo stop ai lavori si scelse di conservare la struttura esistente al fine di consentire eventuali adeguamenti futuri, nonostante ad oggi manchino biglietterie, scale mobili, ascensori e altre apparecchiature. Durante i primi anni 2000 è stato riaperto un dibattito relativo al compimento dei lavori di costruzione della fermata, con una proposta presentata dal partito socialdemocratico. Alcune sottoculture hanno interesse in questa stazione, dando vita a rave party o a fenomeni di esplorazione urbana. Inoltre una leggenda metropolitana narra del transito del treno fantasma Silverpilen, narrazione somigliante a quella de L'olandese volante. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kymlinge Collegamenti esterni (EN) Kymlinge, su Structurae.
Kymlinge

Kymlinge is een spookstation van de Stockholmse metro. Het station is in ruwbouw gereed, maar nooit voltooid, de lijn zelf werd in 1977 geopend. Het station ligt in een bosgebied aan lijn T11 van de blauwe route met uitzicht op het Igelsbäckensdal. Het gebied rond het station is een plaatselijk zeer bekend oefenterrein voor hardlopers en veel looproutes komen langs het station. Geschiedenis In de plannen uit 1965 waren twee stations voorzien rond het Igelbäckensdal, Kymlinge op de noordhelling en Brotorp aan de zuidkant. Brotorp verdween uit de plannen maar de bouw van Kymlinge werd gestart aangezien tot eind jaren 70 van de 20e eeuw plannen bestonden voor een nieuwe wijk ten zuiden van Kista. Deze nieuwe wijk was voornamelijk bestemd om overheidsdiensten en zelfstandige bestuursorganen te vestigen die uit het centrum zouden verhuizen. De verhuisplannen werden gewijzigd en de overheidsinstellingen zijn vervolgens over het hele land verspreid zodat de bouw van de wijk werd geschrapt. Het ontwerp van het station was echter al gemaakt en om een station in de toekomst mogelijk te houden werd de ruwbouw, dat wil zeggen zonder verdeelhal, roltrappen en liften, toch voltooid. Toekomst In het begin van de 21e eeuw werd de voltooiing van het station weer aan de orde gesteld. Deze voorstellen zijn echter nog niet tot concrete plannen gekomen mede omdat de Igelbäcken als natuurgebied is aangemerkt vanwege de aanwezigheid van de in Scandinavië zeer zeldzame vis bermpje. In het kader van de verkiezingen van 2010 presenteerden de Sociaaldemocraten een voorstel voor de uitbreiding van het metronet, waaronder ook de opening van Kymlinge. In augustus 2015 liet projectontwikkelaar Vasakronan aan de krant Fastighetsvärlden weten dat ze werken aan de opening van Kymlinge met een bijbehorende ecologische wijk met tussen de 5000 en 7000 woningen. Het ontwerp kent een groot aandeel van houten appartementsgebouwen en autovrije straten. Politici van zowel de gemeente Sundyberg als het bestuur van Stockholms län hebben de plannen met gemengde gevoelens ontvangen. SL heeft laten weten dat de opening van het station mogelijk is als de huizen ten noorden van het station gebouwd worden. De gemeente Sundbyberg gaat over de bouwvergunningen. Het is een controversieel onderwerp om te kiezen tussen bebouwing en het behouden van groen. Steun voor het bouwproject is gering en eind 2014 had de gemeenteraad nog unaniem gekozen om het natuurgebied uit te breiden met het terrein dat Vasakronan op het oog heeft. Subcultuur Sommige subculturen hebben belangstelling voor het station. Zo zijn er op het perron verschillende ravefeesten gehouden en is het populair voor urban exploration. Het station als spookstation fungeert in de mythe rond de spooktrein zilverpijl die een zeldzaam rijtuigtype, C5, als voorbeeld heeft. Fotogalerij
Kymlinge

Kymlinge – nieukończona stacja sztokholmskiego metra, położona w gminie Sundbyberg, na północ od potoku Igelbäcken. Na niebieskiej linii (T11), między stacjami Hallonbergen a Kista. Stacja znajduje się na powierzchni oraz w tunelu, posiada jeden peron. Stacja miała obsługiwać przyszłą biurowo-przemysłową dzielnicę Kymlinge, jednak gmina Sundbyberg jako najmniejsza gmina na terenie całego kraju odrzuciła plany budowy pozostawiając okolice jako tereny zielone. Obecnie tereny wokół stacji to głównie lasy oraz Rezerwat Przyrody Igelbäcken. Potocznie Kymlinge nazywana jest nawiedzoną stacją, gdzie w miejskich legendach straszy Silverpilen, srebrny pociąg C5. Przypisy Linki zewnętrzne Stacja Kymlinge na kynerd.com Zdjęcia lotnicze na eniro.se
SAS koncernbyggnad

SAS koncernbyggnad är en byggnad belägen i Frösundavik, Solna kommun som uppfördes åren 1985–1987 och är huvudkontor för Scandinavian Airlines (SAS). Beskrivning När SAS i början av 1980-talet framförde önskemålet att få etablera sitt huvudkontor mellan Uppsalavägen (E4) och Brunnsviken i Solna vägde man Solnas intressen mot landets. Svenska staten ansåg att det var av fördel att det nya huvudkontoret för SAS skulle placeras i Stockholmstrakten. I Solnas kommunala planering var området avsatt för natur och rekreation. År 1984 utlyste SAS en arkitekttävling med nio inbjudna arkitektkontor från Sverige, Danmark och Norge. Den norske arkitekten Niels Torp tog hem förstapriset och fick uppdraget att rita anläggningen. Torps idé var att bryta upp de stora kontorsytorna (cirka 55 000 m²) i fem mindre, sammanhängande byggnadskroppar, där var och en har sin individuella prägel. Höjderna varierar från tre till sju våningar. En central inomhusgata, som kantas av bland annat reception, butiker, utbildnings- och motionslokaler, sammanträdesrum och cafeteria binder samman delbyggnaderna. Konceptet byggde på en vid tiden populär idé med en så kallad "kreativ gata". Alltsammans väderskyddas av ett smäckert skal av glas. Arkitekturen uttrycker hightech och skall leda tanken till flygteknik. Hela byggnadskomplexet är inriktat så att kullen Frösundatoppens kontur syns i gatans fond mot söder. Mot norr trappar den "kreativa gatan" ner mot Brunnsviken. Här finns uteservering och en liten anlagd damm som ibland nyttjas av modellbåtbyggare för utprovning av modeller. Arkitektens intention hade varit att anläggningen skulle uppfattas "som en liten stad, som tillsammans med SAS-medarbetarna bildar ett mindre samhälle". Fastigheten byter ägare År 2003 sålde SAS fastigheten till Nordisk Renting. Därefter köpte KLP Eiendom fastigheten vid årsskiftet 2009-2010. Hösten 2010 flyttade SAS huvudkontor till Arlanda flygplats. År 2016 förvärvades SAS koncernbyggnad i Frösundavik med hela fastigheten (Solna Haga 2:8) av fastighetsbolaget Mengus från KLP Eiendom. SAS flyttade tillbaka, nu som hyresgäst. SAS tecknade ett långt hyresavtal med Mengus. SAS nyttjar cirka hälften för egen del och hyr ut återstoden till ett flertal företag. På fastigheten ligger även de kulturhistoriskt värdefulla byggnaderna Annelunds gård och Linnéaholm. Den 3 mars 2026 offentliggjordes att Fortifikationsverket köpte fastigheten av Mengus för Försvarsmakten och Högkvarterets räkning. Fastigheten kommer tillsammans med de befintliga adresserna på Lidingövägen 24 och Banérgatan 62 utgöra lokalisering för Högkvarteret. Fortifikationsverket avser tillträda fastigheten i september 2026. Bilder Se även Trafikflyget 4, SAS tidigare huvudkontor vid Bromma flygplats Referenser Källor Wikimedia Commons har media som rör SAS koncernbyggnad. Solna stad Guide till Sveriges arkitektur, Rasmus Wærn, Olof Hultin, Claes Caldenby m.fl., Arkitektur Förlag, 2005, ISBN 91-86050-559
Kommendanthuset

Kommendanthuset i Malmö är en byggnad nära Malmöhus slott som uppfördes 1786. Kommendanthuset innehåller ett ekologiskt kafé, Stadsbyggnadsforum, pedagogisk verkstad, show room, flexibla projektarbetsplatser samt fasta kontor. Byggnadens historia Kommendanthuset byggdes som tyghus för Malmöhus slott på uppdrag av Gustav III. Det ligger på bastion Banér, väster om slottet Malmöhus. Huset är byggt i en stram klassicistisk stil, typisk för den militära arkitekturen i slutet av 1700-talet. Byggnaden har två våningar, granitsockel och koppartak. Fasaderna är putsade och målade i rött. Redan i början av 1800-talet byggdes ovanvåningen om till sjukhus, medan undervåningen fortsatte att användas som förråd. Så småningom blev hela huset vapenförråd på nytt. När Malmöhus gjordes om till fängelse användes huset av fängelsets personal. Delar av huset gjordes till bostäder. År 1847 blev huset bostad åt fängelsekommendanten och det var då det fick sitt nuvarande namn. När fängelset upphörde under mellankrigstiden blev kommendanthuset och resten av slottet nödbostäder för bostadslösa. Kommendanthuset renoverades till sitt gamla utseende 1965 och blev en del av Malmö Museer. Därefter innehöll byggnaden en av Sveriges största militärhistoriska samlingar, med många föremål från Kronprinsens husarregemente som var stationerat i Malmö från slutet av 1700-talet fram till 1927. Den militärhistoriska samlingen flyttade Malmö Museer 1997 till sitt magasin. På ovanvåningen anordnade museet fotoutställningar till och med 2014. Kommendanthuset i dag Sedan våren 2015 benämns byggnaden Kommendanthuset – idélab hållbar utveckling. Huset är en fysisk plats där det finns möjlighet att mötas, utveckla tankar och idéer för personer, näringsliv, civilsamhälle och offentlig förvaltning i arbetet mot ett mer hållbart Malmö. Genom samarbete mellan flera förvaltningar på Malmö stad, Malmö universitet och Malmös närings- och föreningsliv vill Kommendanthuset lyfta arbetet med hållbar utveckling. Pedagogisk verksamhet På Kommendanthuset har museets pedagoger aktiviteter under skoltid och skollov för barn och unga. Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kommendanthuset.
St. Aphrem Cathedral, Södertälje

The Saint Afram Syriac Orthodox Cathedral (Swedish: Sankt Afrems katedral i Södertälje) is a Syriac Orthodox cathedral in Södertälje, Sweden. It was opened in 1983, and is governed by the Syriac Orthodox Patriarchate's Representation in Sweden. "It was not until 1983 that Syriacs constructed their first large-scale, purpose-built church in Södertälje. While they could use Swedish churches, their liturgical needs and social practices were not readily adaptable to these, nor were existing structures able to accommodate the hundreds of Syriac congregants who wanted to attend services. The first Syriac-commissioned church, St. Afrem’s, designed by a Swedish architect, was given a discreet exterior that concealed a decorative interior—primarily the product of donated Syriac labor and craftsmanship." References External links official website at the Wayback Machine (archived 2018-11-03)
Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrka

Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrka är en syrisk-ortodox katedral i stadsdelen Geneta i Södertälje i Sverige. Den invigdes 1983, och lyder under stiftet för Patriarkaliska ställföreträdarskapet för Syrisk-ortodoxa kyrkan i Sverige. Medlemsantalet för Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrkans församling uppgick år 2017 till cirka 6500 medlemmar. Historia Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrka är den första syrisk-ortodoxa kyrka som byggts i Europa under modern tid. Byggandet av kyrkan inleddes år 1981 och kyrkan stod färdigbyggd och klar år 1983, då den invigdes av Patriarken Ignatius Zakka I Iwas. År 1988 tog församlingen, i samarbete med dåvarande Syrianska hjälpfonden, nuvarande Suryoyo hjälpfond, initiativet till att låta uppföra ett prästkapell, samt en gravplats för biskopar intill kyrkan, vilken när den stod färdig sedermera, i enlighet med vad den Syrisk-ortodoxa traditionen påbjuder, blev till en gravplats för församlingens första biskop, Mor Corilos Yacoub Al-Khory, som ligger begravd där, vilken vars kvarlevor finns inmurade i själva byggnaden. År 2003 genomfördes en stor renovering av kyrkan, vilket föranledde Södertälje kommun till att utnämna kyrkan till "årets byggnad" i kommunen. År 2007 röstade församlingen för Sankt Efraims syrisk-ortodoxa kyrka igenom ett beslut som skulle komma att bli historiskt inom den syrisk-ortodoxa världen, då det för första gången någonsin blev en kvinna som röstades fram till att inneha ordförandeskapet för Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrkans församling. Denna blev den första kvinnliga styrelseordföranden någonsin för en syrisk-ortodox församling i hela världen, och bakgrunden till detta beslut kan antas vara församlingens starka kvinnokommitté, vilken bildades redan år 1982, dvs. ett helt år innan själva domkyrkan ens stod färdigbyggd. År 2018 utsattes kyrkans församlingslokal (inte själva kyrkan) för ett bombdåd. År 2019 utsattes kyrkans samlingslokal (inte själva kyrkan) för ett bombdåd. Biskopar Biskopar som tjänstgjort i S:t Afrems församling sedan bildandet: Biskop Mor Timotheos Afrem Abodi, år 1978-1986 Biskop Mor Julios Abdulahad Shabo, år 1987-1990 Biskop Mor Dioscoros Benjamin Atas, år 1996- Se även Syrisk-ortodoxa kyrkan Patriarkaliska ställföreträdarskapet för syrisk-ortodoxa kyrkan i Sverige Källor Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrka.﻿ Sankt Efraims syrisk-ortodoxa domkyrka - officiell webbplats Syrisk-ortodoxa kyrkan i Sverige - Patriarkaliska ställföreträdarskapet för syrisk-ortodoxa kyrkan i Sverige
Hirvijärvi (Nedertorneå socken, Norrbotten)

Hirvijärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjokis huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 1,11 kvadratkilometer och ligger 47 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Hirvioja. Delavrinningsområde Hirvijärvi ingår i det delavrinningsområde (733957-185922) som SMHI kallar för Utloppet av Hirvijärvi. Medelhöjden är 51 meter över havet och ytan är 4,85 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Hirvioja som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 23 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (63 procent) och sankmarker (12 procent). Avrinningsområdet har 1,16 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 23,9 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Hirvijärvi på VISS
Iso Nuottajärvi, Norrbotten

Iso Nuottajärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Torne älvs huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Kaakkurilammi (Nedertorneå socken, Norrbotten, 733446-187152)

Kaakkurilammi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Torneälven-Keräsjokis kustområde. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Kaakkurilammi (Nedertorneå socken, Norrbotten, 734337-187141)

Kaakkurilammi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Torne älvs huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Kalajärvi, Norrbotten

Kalajärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjokis huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,465 kvadratkilometer och ligger 50 meter över havet. Delavrinningsområde Kalajärvi ingår i det delavrinningsområde (734371-185855) som SMHI kallar för Mynnar i Keräsjoki. Medelhöjden är 53 meter över havet och ytan är 13,26 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 23 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (65 procent) och sankmarker (26 procent). Avrinningsområdet har 0,46 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 3,5 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Kivijärvi (Nedertorneå socken, Norrbotten, 732544-186416)

Kivijärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjoki-Sangisälvens kustområde. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lammi, Norrbotten

Lammi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Sangis älvs huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,0277 kvadratkilometer och ligger 53,8 meter över havet. Delavrinningsområde Lammi ingår i det delavrinningsområde (734911-184539) som SMHI kallar för Ovan Linkkabäcken. Medelhöjden är 51 meter över havet och ytan är 16,53 kvadratkilometer. Räknas de 37 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 539,9 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Sangisälven (Raitajoki) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (68 procent) och sankmarker (15 procent). Avrinningsområdet har 0,03 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 0,2 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Lammi på VISS
Leipijärvi

Leipijärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjokis huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 1,44 kvadratkilometer och ligger 53 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Väärtioja. Delavrinningsområde Leipijärvi ingår i det delavrinningsområde (734138-186626) som SMHI kallar för Utloppet av Leipijärvi. Medelhöjden är 57 meter över havet och ytan är 6,08 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Väärtioja som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 18 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (42 procent) och sankmarker (31 procent). Avrinningsområdet har 1,44 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 23,7 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Leipijärvi på VISS
Lompolonjärvi (Karl Gustavs socken, Norrbotten)

Lompolonjärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Torne älvs huvudavrinningsområde. Sjöns area är 0,031 kvadratkilometer och den befinner sig 60 meter över havet. Se även Lompolojärvi Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Långträsket (Nedertorneå socken, Norrbotten)

Långträsket är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Sangis älvs huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,431 kvadratkilometer och ligger 31,1 meter över havet. Delavrinningsområde Långträsket ingår i det delavrinningsområde (733779-184766) som SMHI kallar för Ovan 733680-184775. Medelhöjden är 42 meter över havet och ytan är 32,85 kvadratkilometer. Räknas de 60 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 748,15 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Sangisälven (Raitajoki) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (76 procent). Avrinningsområdet har 0,51 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 1,5 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Långträsket på VISS
Matalajärvi (Nedertorneå socken, Norrbotten)

Matalajärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjoki-Sangisälvens kustområde. Sjön har en area på 0,202 kvadratkilometer och ligger 39 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Präntijärvenoja. Delavrinningsområde Matalajärvi ingår i det delavrinningsområde (733269-185973) som SMHI kallar för Utloppet av Präntijärvi. Medelhöjden är 43 meter över havet och ytan är 12,64 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde Präntijärvenoja mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (64 procent) och sankmarker (15 procent). Avrinningsområdet har 2,45 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 19,4 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Matinjärvi (Nedertorneå socken, Norrbotten)

Matinjärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjoki-Sangisälvens kustområde. Sjön har en area på 0,0849 kvadratkilometer och ligger 7 meter över havet. Delavrinningsområde Matinjärvi ingår i det delavrinningsområde (731609-186309) som SMHI kallar för Rinner till Seskaröfjärden. Medelhöjden är 8 meter över havet och ytan är 6,36 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde mynnar i havet, utan att ha någon enskild mynningsplats. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Myllyjärvi (Nedertorneå socken, Norrbotten, 732261-185789)

Myllyjärvi är en sjö i Haparanda kommun i Norrbotten och ingår i Keräsjoki-Sangisälvens kustområde. Sjön har en area på 0,0851 kvadratkilometer och ligger 7 meter över havet. Delavrinningsområde Myllyjärvi ingår i det delavrinningsområde (732409-185687) som SMHI kallar för Rinner mot Seskaröfjärden. Medelhöjden är 14 meter över havet och ytan är 19,33 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Avrinningsområdets utflöde mynnar i havet, utan att ha någon enskild mynningsplats. Avrinningsområdet består mestadels av skog (87 procent). Avrinningsområdet har 0,08 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 0,4 procent. Se även Lista över insjöar i Haparanda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Myllyjärvi på VISS