NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Asasjön, Gästrikland

Asasjön är en sjö i Gävle kommun i Gästrikland och ingår i Skärjåns huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,833 kvadratkilometer och ligger 51 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Asasjöbäcken. Delavrinningsområde Asasjön ingår i det delavrinningsområde (676765-156675) som SMHI kallar för Utloppet av Asasjön. Medelhöjden är 60 meter över havet och ytan är 9,71 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Asasjöbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 7,4 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent) och sankmarker (26 procent). Avrinningsområdet har 0,92 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 9,5 procent. Se även Lista över insjöar i Gävle kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Asasjön på VISS
Aschanska Villa

Aschanska Villa is a listed building in Umeå in northern Sweden. The villa was designed by the architect Ragnar Östberg and it was completed in 1906 for Colonel Wilhelm Aschan who led the Norrlands dragonregemente. Today the building is a restaurant. The building The villa was designed by the architect Ragnar Östberg and it was complete in 1906 for Colonel Wilhelm Aschan who led the local dragoons. Östberg designed a number of buildings in Umeå although he is known for building the Town Hall in Stockholm. Today the villa is used as a restaurant. The wooden villa is designed in the National Romantic style similar to Scharinska Villa which had been built locally by the same architect the year before. The villa stands on a stone foundation and plinth. The building has been listed since the 1980s. Östberg created one more building in Umeå and this was a theatre, built of timber and burned to the ground in 1913. References
Aschanska villan

Aschanska villan (villa Aschanska) es un edificio en Umeå en la provincia de Västerbotten, Suecia. Historia Aschanska villan fue diseñado por el arquitecto Ragnar Östberg y construido en 1906 como residencia para Coronel Wilhelm Aschan, que era el jefe de la Norrlands Dragonregemente que fue establecido desde 1901 cerca de Umeå.​ La villa está construida en madera, sobre un zócalo de piedra natural con una ventana de bahía curvo y en el gran estilo de la Scharinska villan. Originalmente los parteluces verticales de estaban dividido en cuadrados pequeños. El estilo arquitectónico es "nacional romántica" y los edificios con este tipo de mansardas son vistos como edificios emblemáticos en el centro de Umeå. El edificio estaba protegido como monumento el 3 de marzo de 1980 (Byggnadsminne). Achanska Villan está situado en Strandgatan largo de la río Ume en el centro de Umeå. La casa estaba en 1942-1990 la propiedad del Umeå Fabriks-och Hantverksförening​ y es, por tanto, también llamada la "casa del artesano" (Hantverkshuset). Ahora la casa se desempeña como una residencia y un restaurante. Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Aschanska villan.
Aschanska villan

Aschanska villan (Aschanska villa) is een gebouw in Umeå in de provincie Västerbottens län in Zweden. Geschiedenis Aschanska villan werd ontworpen door de architect Ragnar Östberg en gebouwd in 1906 als residentie voor kolonel Wilhelm Aschan, die aan het hoofd stond van het Norrlands Dragonregemente dat sinds 1901 gevestigd was nabij Umeå. De villa is opgetrokken uit hout op een sokkel van natuursteen, met een gebogen erker en in dezelfde grootse stijl als de Scharinska villan. Oorspronkelijk had het gebouw verticale raamstijlen, verdeeld in kleine vierkantjes. De bouwstijl is "nationaal romantisch" en gebouwen met dit soort zolderdaken worden aanzien als iconische gebouwen in het centrum van Umeå. Het gebouw werd op 3 maart 1980 beschermd als monument (Byggnadsminne). Achanska villan is gelegen op Strandgatan langs de Umerivier in het centrum van Umeå. Het huis was in de jaren 1942-1990 eigendom van de Umeå Fabriks- och Hantverksförening en wordt daarom ook wel het "Ambachtshuis" (Hantverkshuset) genoemd. Het huis doet nu dienst als woonhuis en restaurant. Fotogalerij
Aschanska villan

Aschanska villan (uttalas askanska villan) ritades av Ragnar Östberg och byggdes 1906 som bostad för överste Wilhelm Aschan (uttal: [asˈkɑ:n]), som var chef för Norrlands dragonregemente som 1901 lokaliserats till Umeå. Villan är byggd i trä med naturstenssockel men med samma storslagna stil som Scharinska villan, med bågformigt utskjutande fönster: Ursprungligen var de spröjsade i små rutor. Stilen är nationalromantisk och dess brutna tak ses som stilbildande för byggnader i centrala Umeå. Den förklarades 1980 som byggnadsminne. Achanska villan ligger vid Strandgatan längs Umeälven mitt i Umeå centrum. Under lång tid innehades huset av Umeå Fabriks- och Hantverksförening, varför det även kallas Hantverkshuset. Numera inhyser villan bland annat en restaurang. Att det är något alldeles speciellt med husen understryks inte minst i denna måleriska och romantiska beskrivning från Umeå Fabriks- och Hantverksförenings jubileumsbok 1947. Föreningen ägde huset under åren 1942-1990. Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Aschanska villan. Aschanska villan (läst 26 oktober 2008)
Aske Manor

Aske Manor (Aske herrgård) is a manor house located in Upplands-Bro Municipality, Stockholm County, Sweden. History The history of the estate goes back to at least the 14th century, when it is mentioned in written sources for the first time. During the 17th century it belonged to the De la Gardie family, including Privy Councilor Jacob De la Gardie (1583–1652). During the 18th century it belonged to families Olivecrantz, Wallrawe, Drufva, Leijonstedt, Ingelotz and Fleetwood. In 1799 it was sold to C. G. Sehmann, who built the present main building in Neoclassical architectural style to designs by Italian born, Finnish architect Charles Bassi (1772–1840). Today it houses a conference venue, Villa Aske. References External links Villa Aske Official webpage (in Swedish)
Aske herrgård

Aske eller Villa Aske är en herrgård i Håtuna socken, Upplands-Bro kommun, Stockholms län. Huvudbyggnaden är en italiensk villa av sten i nyantik stil som är uppförd 1802-1809 efter ritningar av Charles Bassi. Aske är numera en konferensanläggning med restaurang. Den drivs sedan 2008 av Lennart Holm Historia Herrgården Aske är omnämnd redan på 1200-talet, när Bengt Matsson till Ask gav jord till Skokloster genom brev, daterat Ask 1274, och en annan, Rörik Matsson till Ask, troligen den förres broder, testamenterade gods i Skällnora till Uppsala domkyrka 1276. Aske blev kronogods och förlänades vid mitten av 1600-talet till Jakob De la Gardie. Efter reduktionen ägdes godset bland annat av släkterna Olivekrans, Wallrawe, Drufva. Brukspatron Isak Gustaf Sehman lät köpa gården 1799 och lät under åren 1802-1809 uppföra den nuvarande byggnaden efter ritningar av Carlo Bassi. Aske såldes 1872 till greve Carl-Gustaf Lewenhaupt. Familjen Lewenhaupt sålde 1948 gården till Fosfatbolaget. Den har därefter ägts av Stockholms stad, Byggnadsstyrelsen, Vasakronan och Arbetsmarknadsstyrelsen. Källor Askes webbplats Aske i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1922) Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Aske herrgård.
Askersunds landskyrka

Askersunds landskyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Askersund-Hammars församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger mellan riksväg 50 och sjön Alsen i sydvästra utkanten av Askersund. Verner von Heidenstam kallade den Landsortens Riddarholmskyrka. Ett annat namn på kyrkan är ”Norra Vätterns drottning”. Det kommer från Mikael Mogren. Kyrkobyggnaden Föregående kyrkobyggnad var en träkyrka uppförd på medeltiden. Kyrkan brann ned 1661 efter att ha antänts av ett blixtnedslag. Nuvarande kyrka uppfördes 1664–1670 efter ritningar av Jean de la Vallée och Erik Dahlbergh, och invigdes 24 april 1670 av biskop Erik Gabrielsson Emporagrius. Kyrkan är byggd av tegel och har ett tak täckt med spån. På kyrkogården ligger Verner von Heidenstams morföräldrar och kyrkogården förekommer i hans skildringar av barndomen. Inventarier Dopfunten av sten har en cuppa från medeltiden som vilar på en nytillverkad sockel. Predikstol och altaruppsats i barockstil är gjorda av skulptör Ewerdt Friis på 1660-talet. Orgel 1790 bygger Pehr Schiörlin, Linköping en orgel med 22 stämmor, fördelad på två manualer och pedal. 1843 byggs orgeln om av Erik Adolf Setterquist, Hallsberg. Nuvarande orgel är byggd av E. A. Setterquist & Son i Örebro och tillkom vid en renovering 1912. Företaget hade dömt ut den gamla orgeln redan i november 1901 efter en begärd besiktning. Endast fasaden var värd att behålla. Orgelfasaden är från 1790. Orgeln omändrades 1937 av Bo Wedrup, Uppsala. Orgeln är pneumatisk. Kororgeln, som tillkom 1976, är byggd av Gustav Hagström Orgelverkstad i Härnösand. Orgeln är mekanisk. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 253. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Askersunds församling Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Askersunds landskyrka. ”Askersunds landskyrka”. Suecia antiqua et hodierna, andra bandet. Kungliga biblioteket. https://suecia.kb.se/F/?func=find-c&ccl_term=wso+%3D+bsaml&local_base=sah.
Askeryds kyrka

Askeryds kyrka är en kyrkobyggnad i Aneby kommun, Småland. Den ligger ca 13 km öster om Aneby och tillhör Linköpings stift. Historik Kyrkan av gråsten är ursprungligen troligen från 1200-talet. Dörren till vapenhuset är från 1200-talets början och därmed kyrkans äldsta föremål. På 1400-talet erhöll kyrkan tegelvalv och vid 1600-talets mitt korsarmar och vapenhus av reveterat trä. Inventarier Kalkmålning, av målare i Amunds efterföljd under 1500-talets första fjärdedel. Krucifix av trä från 1200-talets sista fjärdedel, Orglar År 1590 är första gången en orgel omnämns. 1676 skänks ett orgelverk till kyrkan. 1700: Det skänkta orgelverket ersätts. Wisteniuspositivet 1760: Jonas Wistenius, Linköping, bygger ett mekanisk orgelpositiv med ljudande fasad på västläktaren. Disposition (enl. Abraham Abrahamsson Hülphers manuskript): 1770 tillkommer en bihangspedal, Omfång: C-f°. 1839 sker en omdisponering (Fugara 8' D) av Nils Ahlstrand, Norra Solberga. 1905 tas wisteniusorgeln ur bruk i samband med att firma E. A. Setterquist & son, Örebro, bygger ett nytt verk i kyrkans norra korsarm. Diskografi Historische Orgeln Schweden / Frieberger, Rupert G, orgel. LP. Christophorus SCGLX 73 958. 1981. Setterquistorgeln 1907: E. A. Setterquist & son, Örebro, färdigställer ett mekaniskt orgelverk med rooseveltlådor i kyrkans norra korsarm. Den är även mekanisk. 1933: Wisteniuspositivet monteras ned och Setterquistsorgeln sätts upp på västläktaren. Disposition: Wisteniuspositivets återkomst 1961-1962 restaurerar Theodor Frobenius & Co, Lyngby, Danmark, wisteniuspositivet och sätter upp det i kyrkans norra korsarm. Härvid nytillverkas en del av Qvintadena 8', likaså spelventilerna. Orgeln är mekanisk. Disposition: Litteratur och källor Sten L. Carlsson (1973). Sveriges kyrkorglar. Lund: Håkan Ohlssons förlag. ISBN 91-7114-046-8 Dag Edholm (1985). Orgelbyggare i Sverige 1600–1900 och deras verk. Stockholm: Proprius förlag. ISBN 91-7118-499-6 Einar Erici & R. Axel Unnerbäck (1988). Orgelinventarium. Stockholm: Proprius förlag. ISBN 91-7118-557-7 Haas, Jonas (2005). Askeryds kyrka: Askeryds socken i Aneby kommun, Jönköpings län, Linköpings stift : kulturhistorisk karakterisering och bedömning. Jönköping: Jönköpings läns museum Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson: Inventarium över svenska orglar 1989:2, Linköpings stift Noter Externa länkar och källor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Askeryds kyrka (Aneby kommun) Medeltidens bildvärld, Historiska museet Jönköpings läns museum, rapport Wikimedia Commons har media som rör Askeryds kyrka.
Asklanda kyrka

Asklanda kyrka är en kyrkobyggnad belägen i byn Asklanda i Vårgårda kommun. Den tillhör Asklanda församling i Skara stift och Svenska kyrkan. Kyrkobyggnaden Kyrkan är byggd av kvaderhuggen sandsten och anses vara uppförd under senare delen av 1100-talet, sannolikt av en lokal storman med ambitioner. Kyrktornet uppfördes i samband med restaureringen 1897–1898, som leddes av arkitekt Adrian C. Peterson. Dess byggnadsmaterial är kvaderhuggen röd granit, som brutits i bygden. Kyrkan består av ett långhus med ett smalare rakt kor i öster och torn i väster. Öster om koret finns en halvrund absid där sakristian är inrymd. Långhus och kor har branta sadeltak belagda med enkupigt lertegel. Absidtaket är täckt av svart, falsad plåt. Tornet har ett pyramidformat tak belagt med falsad kopparplåt. Långhusets nordvägg är idag alltjämt fönsterlöst på medeltida vis, vilket är ovanligt. Annars har interiören förändrats vid flera tillfällen. Inventarier Dopfunt av sandsten tillverkad omkring år 1200 i två delar med höjden 78 cm. Cuppan är cylindrisk med buktande undersida. Upptill och nedtill bandornament. Foten är rund och koniskt avslutad upptill med en kraftig repstavsformad vulst. Centralt genomgående uttömningshål. Väl bibehållen. Tillhörande dopfat i mässing är tillverkat i Magdeburg 1688 och är troligen ett krigsbyte från Tyskland. Dopfatets inskription lyder: "Ät och drick i Herrens namn" översatt till svenska. Altaruppsatsen i barockstil är från 1715 och utförd av Michael Schmidt. Tavlan i mitten föreställer Kristus på korset och kantas av Moses, Aron samt ett akantuslövverk. Predikstolen i renässansstil är från andra hälften av 1600-talet, men ersattes 1898 av en ny och mer stilenlig. År 1941 återbördades dock den gamla predikstolen. Klocka I tornet hänger kyrkans enda klocka. Den är av en senmedeltida normaltyp och saknar inskriptioner. Orgel Orgeln, tillverkad av Tostareds Kyrkorgelfabrik 1960, ersatte ett tidigare harmonium. Den är placerad på läktaren i väster och har sex stämmor fördelade på manual och pedal. Fasaden är ljudande. Historiska exteriörbilder Interiörbilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 11-12. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 13-14. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Vår svenska kyrka / redaktionskommitté Elis Malmeström ... Göteborg: Kulturhistoriska förlaget. 1950. sid. 328. Libris 904466 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 212. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Välkommen till kyrkorna i Asklanda församling. Svenska kyrkan Vårgårda Pastorat Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bengans historiasidor Externa länkar Vårgårda pastorat Webbplats Wikimedia Commons har media som rör Asklanda kyrka.
Askö

Askö är en ø i den sydligste ende af Stockholms skærgård (Trosa skærgård). Askölaboratoriet På Askö ligger Askölaboratoriet, en feltstation for marin forskning som drives af Stockholms universitet. Askölaboratoriet er åbent for alle som vil udføre marin forskning i Østersøen. På Askö er der forskning, uddannelse og miljøovervågning året rundt. Skøjteuheld 15. februar 2003 havnede 36 turskøjteløbere på en isflage ved Askö og måtte reddes af søredningstjenesten. Begivenheden fik stor betydning for sikkerhedsarbejdet omkring turskøjteløb Eksterne kilder og henvisninger Stockholms marina forskningscentrum (SMF) Arkiveret 3. juni 2011 hos Wayback Machine Askölaboratoriet på SMF:s webbplads Arkiveret 30. juni 2011 hos Wayback Machine
Askö

Askö är en ö i Trosa kommun i Södermanlands län. Genom landhöjningen är Askö numera förenad med Bokö. Askö omtalas i Kung Valdemars segelled på 1200-talet. Bebyggelse finns dokumenterad sedan 1500-talet. Senare var bebyggelsen på Askö indelad i Norra Askö och Södra Askö, där det låg tre gårdar. Jordbruket vid Norra Askö lades ned 1960 och 1961 övertogs bebyggelsen där av Askölaboratoriet. Vid mellangården på Södra Askö bedriver en arrendator fortfarande småskaligt jordbruk. Under 1930-talet använde Gustav V ön för älgjakt. Askö skänktes 1996 till Carl XVI Gustaf som present på hans 50-årsdag. För ön och dess omgivande vatten har Askö naturreservat inrättats. Askötorp En torpare finns omtalad på ön 1568, den nuvarande gården ligger troligen på samma plats. Bebyggelsen består av en putsad parstuga målad i gulvitt. Mittemot denna står en timrad dubbelbod med en kammare, båda från 1700-talet. Lika gammalt är möjligen det timrade fähuset på gården som byggts om till bostadsrum. Ladugården och logen är också timrade, uppförda efter 1874. Här finns även ett äldre bostadshus som byggts om i etapper från en äldre ekonomibyggnad. I vinkel står ett hus med bod och bostadsrum. På 1980-talet fanns ännu tre timrade sjöbodar med vasstak under de modernare tegeltaken bevarade, liksom ett omkring 1920 uppfört båthus för en skötbåt. Huvuddelen av inventarierna från Askötorp förvaras idag på museet i Trosa. På ön finns även en pestkyrkogård som består av ett stenomgärdat område utan gravstenar. Askölaboratoriet På Askö finns Askölaboratoriet, en fältstation för marin forskning som drivs av Stockholms universitet och sedan 1 januari 2013 är en del av Östersjöcentrum. Askölaboratoriet är öppet för alla som vill bedriva marin forskning i Östersjön. På Askö pågår forskning, utbildning och miljöövervakning året runt. Där finns förutom några mindre motorbåtar fartygen R/V Electra och Nordic Sonar (katamaran). Det sistnämnda ersatte R/V Limanda, som funnits på Asköstationen sedan 1980-talet. Askö skjutfält Den sydöstra spetsen av Askö, Kolguskär och några omgivande vattenområden bildar ett skjutfält som sköts av Stockholms amfibieregemente. Se även Asköhändelsen M/S Aurelia Källor Noter Externa länkar Askölaboratoriet på Östersjöcentrums webbplats
Aspbladsmossens naturreservat

Aspbladsmossen är ett naturreservat i Uppsala län i Sverige. Naturreservatet, vars yta uppgår till 32 hektar, ligger cirka 6 kilometer ost-sydost om Knutby. Ägare till naturreservatet är Hargs bruk, och förvaltningen sker av Länsstyrelsen i Uppsala län. Aspbladsmossen är ett Natura 2000-område. Aspbladsmossen är ett varierat och orört myrområde omgivet av barrskog. På mossarna växer ljung, vilket är ganska ovanligt i Uppland. Runt mossarna finns laggkärr och sumpskogar. Aspbladsmossen avvattnas mot norr till Herrgårdsdammen, en så kallad glup, det vill säga en tidvis vattenfylld sänka med underjordiska till- och utlopp. Glupar är särskilt vanliga i Uppland. I skogen runtom finns övergivna kolbottnar och kolarkojor. Naturreservatet Ryttarhagen ligger ganska nära Aspbladsmossen. Källor Aspbladsmossen - ljungmarker, information på Länsstyrelsen i Upplands läns webbplats Noter
Aspbo naturreservat

Aspbo är ett naturreservat i Uppsala län. Det är beläget ungefär 3 kilometer nordost om Österbybruk och har en area på 27 hektar. Ägare och förvaltare av naturreservatet är Östhammars kommun. Vid norra stranden av Stordammen ligger en öppen björkbacke. Tidigare betades området, idag finns här bad- och campingplats. Den barrträdsdominerade omgivningen tränger på och på sina ställen finner man mindre partier med tallskog. Området ska skötas så att den öppna karaktären bibehålls och badstränderna hålls tillgängliga. Aspbo blev naturreservat år 1972, på initiativ av dåvarande Dannemora kommun. Referenser Länsstyrelsens beskrivning Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Aspbo.﻿
Aspenäs kyrka

Aspenäs kyrka är en kyrkobyggnad belägen vid sjön Aspen i Aspenäs, Lerums kommun. Den tillhör Lerums församling i Göteborgs stift och Svenska kyrkan. Historia År 1965 inköptes en före detta konsumbutik i Aspenäs. Under ledning av arkitekt Gunnar Wikland byggdes denna om till en kyrka, som invigdes den 9 september 1966 av biskop Bo Giertz. Kyrkobyggnaden Byggnaden har stående träpanel och sadeltak belagt med betongpannor. Kyrkorummet är avlångt med träpanelerade väggar som går upp till nocken. Dragstag av stål. Vid fondväggen återfinns det trånga koret. En klockstapel färdigställdes och invigdes 1972 med en klocka som donerats av en församlingsbo. Inventarier Altare, predikstol och bänkar är av furu. Ett korfönster inreddes 1968 med en glasmålning utförd av Tullan Flick med motivet "De fåvitska jungfrurna" (Matteus 25:1-13). Väggtextilier som återger Jesu liv och verksamhet är komponerade och utförda av Gunilla Sjögren. Orgel Orgeln är byggd 1983 av Robert Gustavsson Orgelbyggeri och har fem stämmor fördelade på manual och pedal. Referenser Illerstad, Lennart (1993). Nya svenska kyrkor. Del 2, Götaland. Rapport / Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer, 0348-6826 0348-6826. Stockholm: Riksantikvarieämbetet. sid. 203. Libris 5g5r3cvb30lmbdxl. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:raa:diva-5534 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 514. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Aspenäs kyrka. Webbplats: Aspenäs kyrka - Lerums församling (svenskakyrkan.se) Bebyggelseregistrets byggnadspresentation
Aspnäskyrkan

Aspnäskyrkan är en pingstkyrka i Järfälla i nordvästra Stockholm med visionen "Upptäck tron, dela hoppet, fördjupas i kärlek". Historia Församlingen bildades i november 1974 när 190 järfällabor valde att lämna filadelfiaförsamlingen i Stockholm. Då Järfälla kommun under denna tid var i sitt mest expansiva skede ville de som bildade församlingen satsa på sin lokala förort istället för församlingen inne i stan. Lokal Hösten 1976 invigdes kyrkolokalen Aspnäskyrkan på Hästskovägen 65 i Jakobsberg. Ordinarie föreståndare 2021 - Johan Valinder och Markus Kankaanpää 2012 - 2019: Gustav Sjöqvist 2004 - 2012: Marcus Sönnerbrandt 1991 - 2002: Sören Perder 1980 - 1990: Kjell Waern 1974 - 1980: Kjell Sjöberg Externa länkar Officiell webbplats