Skönberga kyrkogård

Skönberga kyrkogård är en kyrkogård vid Skönberga kyrka i Skönberga socken, Söderköpings kommun. Kyrkogården ligger strax sydöst om Söderköping, på en ås i ett fornlämningsrikt odlingslandskap. Den består av en äldre del kring kyrkan och en utvidgning åt öster från 1950-talet. Kyrkogården präglas av sin trädkrans, sina stenmurar, rygghäckar, grusgångar, äldre sandgravar och den fristående klockstapeln. Omgivning Skönberga kyrka ligger högt på en åssträckning omgiven av odlingsmark. Ett mindre gravfält från yngre järnåldern ligger strax norr om kyrkan och visar att platsen haft betydelse redan under förhistorisk tid. En bokallé leder från E22 till kyrkan och vidare mot prästgården. I kyrkomiljön finns ett äldre kyrkstall och tre generationer prästgårdsbyggnader. Den äldsta prästgården är från senare delen av 1600-talet och den yngsta uppfördes 1842. Prästgårdsparken I samband med att den nya prästgården uppfördes 1842 anlade prosten Petter Nejdel en omfattande park på det intilliggande gravfältet. Parken planterades med bland annat lärkträd, poppel, lind, alm och bok. Nejdel var en föregångare inom den östgötska trädgårdskonsten och anläggningen blev känd som en av stiftets förnämsta prästgårdsparker. Skönberga kyrka Skönberga kyrka har tidigmedeltida ursprung. Den äldsta delen utgörs av långhuset, medan kor, korsarm och sakristia tillkom senare under medeltiden. Kyrkan är byggd av gråsten och tegel och har vitputsade fasader och ett brant tegeltäckt sadeltak. På vinden finns romanskt måleri med ovanliga bysantinskt influerade motiv. Där finns också en romansk takstol med ornerad mittbjälke och en medeltida järnsmidesdörr. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkan och breder huvudsakligen ut sig söder och öster om byggnaden. Den äldre delen omges av en gråstensmur vars kärna delvis är medeltida. Äldre fotografier visar att kyrkogården tidigare hade betydligt fler träd och barrväxter än i början av 2000-talet. Många gravar omgavs tidigare av låga häckar och kyrkogårdens grusytor var mer omfattande. Utvidgningen Kyrkogården utvidgades åt öster under 1950-talet. Den nya delen invigdes enligt uppgift den 10 september 1956. I samband med utvidgningen förändrades kyrkogårdens planform, och kyrkan kom därefter att ligga i den nordvästra delen i stället för centralt. Ett enkelt mörkbrunt träkors placerades i den nya delens mitt och är samtida med anläggningen. Utformning Den äldre kyrkogården är indelad i kvarteren A–G och har en huvudsakligen regelbunden struktur. Den yngre delen har en mer oregelbunden form. Trädkransen av lindar, rygghäckarna och grusgångarna skapar en tydlig rumslig indelning. Söder om kyrkan finns äldre sandgravar omgivna av buxbom och större familjegravar markerade med höga tujor. Murar och omgärdning Den äldre kyrkogården omges i väster och norr av gråstensmurar med varierande höjd och oregelbunden skiftgång. Den södra sidan avgränsas delvis av en hög syrenhäck. Den nya delen omges av kvaderhuggna granitmurar, som är högst i det nordöstra hörnet där marken utanför kyrkogården ligger lägre. På delar av den östra sidan finns även tujahäckar innanför muren. Ingångar Huvudingången ligger i väster och har en dubbelgrind av smidesjärn. Grinden har lodräta spjälor, kors och bågformad dekor. De fyrkantiga grindstolparna är vitputsade och kröns av koppartak med kupoler och kors. I norr finns en enkelgrind av liknande typ som är fäst i uppmurade kalkstensblock. Ytterligare öppningar förbinder den äldre och den nya kyrkogården. Vegetation Trädkransen består främst av lindar. Inne på kyrkogården finns rygghäckar av bland annat buxbom, hagtorn, måbär, tuja och ölandstok. I kvarter D fanns vid inventeringen ett äldre akasiaträd, medan ett annat hade tagits bort samma år. Akasiorna ansågs kunna ha samband med Petter Nejdels trädgårdsanläggningar. Vid flera äldre gravplatser finns formklippta tujor och buxbomshäckar. Gångsystem Kyrkogården har grusgångar i både nord–sydlig och öst–västlig riktning. Gångarna är belagda med antingen naturgrus eller mindre krossat grus. På den äldre delen förbinder de kyrkans ingångar med de olika kvarteren. På den nya delen löper gångar kring gravområdena och leder mot minneslunden längst i öster. Gravvårdar Kyrkogården innehåller både äldre högresta gravvårdar och senare låga och breda stenar. Söder om kyrkan finns sandgravar omgivna av buxbom, gravar med stenramar och gravplatser med gjutjärnsomgärdning. Vid den västra muren står äldre kalkstensvårdar uppställda. Där finns också flera gravhällar och en ovanligt utformad vård som liknar en pumpa och saknar inskrift. Klockstapeln Sydväst om kyrkan står en klockstapel av okänd ålder, men den omnämns 1765. Stapeln är klädd med rödmålade brädor och har ett spåntäckt torntak. På dess södra sida finns en källare som tidigare användes som likbod. Klockstapeln är ett framträdande inslag i kyrkomiljön och har ett mycket högt kulturhistoriskt värde. Minneslund Minneslunden ligger längst i öster på den nya kyrkogården och invigdes den 23 september 1990. Den ritades av arkitekten Ola Croneman och har en cirkelformad plan. I centrum finns ett Andreaskors av vit krossad sten och en rund fontän med en röd granitsten. På stenen finns en mindre Kristusgestalt av brons, även den utförd av Croneman. Minneslundens utformning Minneslunden avskärmas mot väster av två höga tujahäckar men är öppen mot landskapet i öster. Bakom granitstenen finns plats för blommor och planteringar. Två parksoffor är placerade vid häckarna och vända ut mot landskapet. Markbeläggningen består av röda cementplattor med småsten. Kvarter A Kvarter A ligger söder om kyrkan och innehåller flera av kyrkogårdens äldsta och mest påkostade gravplatser. Ett antal sandgravar omges av buxbomshäckar och en större familjegrav ramas in av höga formklippta tujor. Där finns också äldre högresta vårdar, stenramsgravar och en grav med gjutjärnsomgärdning. Titlar som friherre, hushållerska, länsveterinär och postmästare förekommer. Kvarter B Kvarter B ligger norr om kyrkan. Gravraderna löper i öst–västlig riktning och avskiljs av rygghäckar av buxbom. Vid den västra muren står flera äldre gravvårdar från 1800-talet. I kvarteret finns också gravar med anknytning till släkten De Geer. Den äldsta vården är från 1820 och är rest över en teologie doktor, hovpredikant, prost och kyrkoherde. Kvarter C Kvarter C ligger längs den östra muren på den äldre kyrkogården. Området innehåller två parallella gravrader samt en större grav vid kyrkans sydöstra hörn. Där finns fyra gravhällar, varav tre ligger inom en stenram, och en natursten på en gräsbevuxen kulle i en sandgrav omgiven av buxbom. Flera gravar tillhör den adliga släkten De Geer. Kvarter D och E Kvarteren D och E ligger längs den östra muren och präglas av nord–sydliga rygghäckar. Kvarter D innehåller flera äldre och högresta gravvårdar av främst svart granit. Där finns också fyra hällar i en grustäckt grav med stenram. Kvarter E har färre gravvårdar och domineras av vårdar från 1950- till 1970-talen. Många titlar har kyrklig anknytning, såsom prost, prostinna, komminister och kyrkovärd. Kvarter F och G Kvarteren F och G ligger på den södra delen av den äldre kyrkogården. Rygghäckarna är lägre än i de övriga kvarteren och består bland annat av måbär och hagtorn. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och från mitten av 1900-talet eller senare. I kvarter F finns dock en äldre kalkstensvård som sannolikt härrör från 1800-talet. Nya delen Den nya kyrkogården ligger öster om den äldre delen. Gravområdena ordnas kring en central grusgång som leder mot minneslunden. Rygghäckarna består av hagtorn, spirea, tuja och ölandstok. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda. De äldsta är från 1960-talet, medan området söder om minneslunden främst har vårdar från 1980-talet och senare. Gravtitlar Gravtitlarna speglar en stor social bredd. Där finns bland annat friherre, greve, major och direktör, men också hushållerska, lantbrukare och före detta hemmansägare. Kyrkliga titlar som kyrkoherde, komminister, prost och prostinna förekommer, liksom postmästare, provinsialläkare och riksdagsman. Kulturhistoriska värden Skönberga kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med klockstapeln, murarna, grindarna och trädkransen en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. De bevarade sandgravarna, buxbomshäckarna och äldre gravvårdarna visar äldre gravskick och sociala strukturer. Rygghäckarna och grusgångarna är viktiga för kyrkogårdens strikta karaktär. Klockstapeln, prästgårdsmiljön och den tidigare parkanläggningen förstärker platsens kulturhistoriska betydelse. Se även Skönberga kyrka Referenser