Tjällmo kyrkogård

Tjällmo kyrkogård är en kyrkogård vid Tjällmo kyrka i Tjällmo socken, Motala kommun. Kyrkan och kyrkogården ligger på en åsrygg mitt i Tjällmo kyrkby. Kyrkogården har en oregelbunden form och består av en äldre del med kvarteren A–D samt en yngre triangelformad utvidgning i öster med kvarteren E och F. Kyrkan ligger i den sydvästra delen av den äldre kyrkogården. Omgivning Tjällmo kyrka ligger längs den äldre landsvägen mellan Linköping och Örebro. Runt kyrkan finns en innehållsrik kyrkby med äldre prästgårdsbebyggelse, komministerboställe, församlingshem, skolbyggnader, tingshus och gästgivargård. Komministerbostället har delar från början av 1700-talet och används som hembygdsgård, medan kyrkoherdebostället väster om kyrkan är en välbevarad gårdsanläggning med huvudbyggnad från slutet av 1700-talet och äldre flyglar. Kyrkbyn är av riksintresse för kulturmiljövården. Tjällmo kyrka Tjällmo är en medeltida socken som är känd sedan 1300-talet. Den nuvarande kyrkan uppfördes av sten under slutet av 1200-talet med rektangulärt långhus och ett rakslutet kor av samma bredd. Under 1400-talet valvslogs kyrkorummet och gjordes tvåskeppigt samt dekorerades med kalkmålningar. Under 1700-talet tillkom korsarmar och torn, där tornet färdigställdes 1767 efter ritningar av byggmästaren Peter Frimodig. Kyrkorummet präglas i hög grad av en restaurering som genomfördes 1956–1957 under ledning av arkitekten Erik Lundberg. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkan. En klockstapel på kyrkogården omnämns i en sockenbeskrivning från 1760. Under 1900-talet blev den äldre kyrkogården otillräcklig och en utvidgning öster om den befintliga anläggningen godkändes 1969. Den nya kyrkogårdsdelen anlades 1970–1971 på ett triangelformat område mellan den äldre kyrkogården, skolan och vägen. En ansökan om att asfaltera kyrkogårdens grusgångar avslogs eftersom åtgärden ansågs förändra den kulturhistoriskt värdefulla miljön. En minneslund anlades efter tillstånd från länsstyrelsen 1998. Utformning Kyrkogården består av sex kvarter. Kvarteren A och B på den äldre delen har öppna gräsytor och ett stort antal äldre gravvårdar av varierande typer. Kvarteren C och D har en striktare utformning med raka gravrader och rygghäckar. Den nya kyrkogårdsdelen med kvarteren E och F har en modern karaktär med låga gravvårdar och regelbundna häcksystem. Från kyrkogårdens norra del finns en vid utsikt över det omgivande jordbrukslandskapet. Murar och ingångar Den äldre kyrkogården omges av en omkring 1,5 meter hög kallmurad halvmur av huggen granit. I väster finns höga häckar av snöbär och syren och längs delar av muren står träd från kyrkogårdens äldre trädkrans. Den nya kyrkogården omges av en lägre halvmur av sprängd gråsten samt en gles och hög häck av pinjetallar. Mellan den äldre och den yngre kyrkogårdsdelen finns en öppning som markeras av två fyrsidiga granitstolpar. Vegetation På den äldre kyrkogården består trädkransen huvudsakligen av lind, lönn och alm. Delar av trädkransen hade vid inventeringen föryngrats med nyplanterade lindar. I kvarteren C och D finns rygghäckar av tuja och idegran, medan kvarter D även innehåller oxlar. Den nya kyrkogården präglas av idegranshäckar i nord–sydlig riktning och omges av en hög pinjehäck. Vegetationen är viktig för kyrkogårdens rumsliga indelning och för skillnaden mellan de äldre, öppna kvarteren och de yngre, striktare delarna. Gångsystem På den äldre kyrkogården finns gångar av grus, asfalt och gräs. Gångarna binder samman kyrkobyggnaden, kvarteren och ingångarna och gör kyrkogårdens historiska indelning tydlig. Den nya kyrkogården delas av en gång i öst–västlig riktning som markerar gränsen mellan kvarteren E och F. Gravvårdar Den äldre kyrkogården innehåller ett stort antal äldre gravvårdar av varierande form och material. Där finns bland annat grusgravar, gjutjärnskors, kalkstensvårdar, bautastenar, obelisker, en sarkofag och gravar omgivna av järnstaket, kedjor eller häckar. Gravvårdarnas titlar speglar traktens jordbruk, skogsbruk och bergshantering. Vanliga titlar är lantbrukare och hemmansägare, men där finns även mejerist, mjölnare, skogsmästare, skräddarmästare, urmakare, apotekare, örlogskapten, ambassadör och författare samt kyrkliga titlar som prost, kyrkoherde, kyrkvärd och kyrkvaktmästare. Kvarter Kvarter A Kvarter A ligger på den äldre kyrkogården och präglas av en stor variation av gravvårdar från mitten av 1800-talet och framåt. Där finns fyra höga järnkors, varav tre är från 1800-talets mitt, samt en äldre kalkstensvård och flera höga bautastenar. Kvarteret innehåller 19 grusgravar. Tre av dessa omges av järnstaket, en av kedjor och en av häck. De äldre gravvårdarna och de många bevarade gravomgärdningarna ger kvarteret en tydligt ålderdomlig karaktär. Kvarter B Kvarter B är ett område för köpegravar och innehåller ett stort antal äldre gravvårdar från senare delen av 1800-talet och början av 1900-talet. Där finns 17 grusgravar, varav fem omges av järnstaket. Bland de mer framträdande gravvårdarna finns två kalkstensvårdar från 1800-talet, en hög obelisk, ett kalkstenskors, en sarkofag och flera bautastenar. I kvarterets östra del är gravvårdarna huvudsakligen yngre. Kvarter C Kvarter C användes tidigare för allmänna linjegravar men lades om med början 1951. Kvarteret präglas av raka gravrader som hålls samman av rygghäckar. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda och härrör från perioden 1951–2005, även om den äldsta vården är från 1939. Många av gravvårdarna bär yrkes- eller samhällstitlar. Kvarter D Kvarter D är glest belagt och innehåller gravvårdar från slutet av 1700-talet till början av 2000-talet. I väster finns två rader med köpegravar, varav flera är äldre. Här finns fem bevarade linjegravvårdar och en särskild plats med tre äldre kalkstensvårdar över kyrkoherdar. Två av gravvårdarna är från 1700-talet och fem från 1800-talet. Kvarteret innehåller även fyra grusgravar samt gravvårdar av järn och trä. Nya kyrkogården Den nya kyrkogården med kvarteren E och F anlades 1970–1971. Området har en modern och enhetlig karaktär med raka gravrader, idegranshäckar och huvudsakligen låga gravvårdar. De äldsta gravvårdarna är från 1971. Ett gjutjärnskors avviker från den annars moderna utformningen och särskilt i kvarter F förekommer ett relativt stort antal titlar på gravvårdarna. Linjegravar Spår av den allmänna linjen finns framför allt i kvarteren C och D. Linjegravssystemet innebar att gravsättningarna skedde i tidsföljd efter dödsfallen och inte familjevis. Kvarter C lades om under 1950-talet, medan ett mindre antal äldre linjegravvårdar finns kvar i kvarter D. De bevarade vårdarna är viktiga eftersom de visar hur kyrkogården tidigare varit socialt och funktionellt indelad. Minneslund Minneslunden ligger i kvarter D och omges av en rektangulär idegranshäck. Inom området finns sju oxlar och två pilar. I mitten ligger en rund anläggning med rinnande vatten och där finns även ett skåp för gravljus. Minneslunden är inordnad i den äldre kyrkogårdens häcksystem. Övriga anläggningar I den äldre kyrkogårdens sydvästra hörn står en gulmålad redskapsbod med liggande panel, vita knutar och tegeltak. Där finns också ett skyddstak under vilket äldre kalkstensvårdar har ställts upp. På den nya kyrkogården var en asklund under uppförande vid inventeringen. Den utformades med halvcirkelformade stensättningar längs den västra muren. Kulturhistoriska värden Tjällmo kyrka och kyrkogård bildar en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Träden, rygghäckarna, murarna och gångarna är viktiga för anläggningens struktur och karaktär. De äldre kvarteren innehåller en bred samling gravvårdstyper, däribland ett stort antal grusgravar med olika omgärdningar, gjutjärnskors och kalkstensvårdar. Raderna med gravar intill murarna och de bevarade linjegravarna visar äldre gravskick och social indelning. Gravvårdarnas många titlar ger även viktig information om Tjällmos näringsliv, tingsmiljö och sociala historia. Se även Tjällmo kyrka Referenser