Åsbo kyrkogård

Åsbo kyrkogård är en kyrkogård vid Åsbo kyrka i Åsbo socken, Boxholms kommun. Kyrkan och kyrkogården ligger i Åsboåns dalgång, omkring en mil söder om Mjölby. Kyrkogården har en långsträckt och delvis böjd form i öst–västlig riktning, anpassad efter landsvägen i norr. Den består av tre tydliga delar: den äldre kyrkogården omkring kyrkan, en utvidgning från 1920-talet och en större utvidgning från 1970-talet. De olika delarna skiljer sig åt genom sina murar, gångsystem, gravvårdar, häckar och landskapsmässiga utformning. Historia Den medeltida kyrkplatsen Åsbo är en medeltida socken och kyrkan uppfördes under äldre medeltid, möjligen under 1200-talet. Under 1400-talet utvidgades kyrkan med ett större kor av samma bredd som långhuset och en sakristia i norr. Kryssvalv slogs över kor och långhus. En dopfunt från 1200-talet och flera medeltida träskulpturer har sannolikt hört till kyrkans äldsta inredning. Kyrkogården har vuxit fram omkring kyrkan och har använts som begravningsplats sedan medeltiden. Kyrkans ombyggnad under 1700-talet Med ekonomiskt stöd från kyrkans patronus genomfördes en omfattande ombyggnad under 1750-talet. Kyrkan utvidgades mot norr med en stor korsarm och en ny sakristia. Murarna höjdes och de medeltida valven ersattes av trätunnvalv. Vid samma tid tillkom stora delar av den fasta inredningen, bland annat den slutna bänkinredningen, predikstolen, läktarna, altarringen och en av altartavlorna. År 1775 uppfördes ett stentorn i väster. Kyrkan kännetecknas i dag av vitputsade fasader, branta sadeltak och en spånklädd tornhuv. Klockstapeln Väster om kyrkogården finns en höjd där kyrkans tidigare klockstapel stod. När kyrkan fick sitt stentorn 1775 förlorade stapeln sin funktion. Den tidigare Klockaregården ligger fortfarande kvar på höjden och minner tillsammans med platsen för stapeln om den äldre kyrkomiljön. Planeringen av den nya kyrkogården En plan- och nivåkarta över den gamla kyrkogården och marken för en ny kyrkogård upprättades 1922 av Allan Norström. Året därpå utformade arkitekten Harald Wadsjö ett förslag till utvidgning. Wadsjö var en framstående auktoritet inom kyrkogårds- och gravkonst och den nya kyrkogården gavs en tydlig mittaxel från landsvägen fram till ett planerat gravkapell i söder. De större familjegravarna placerades längs murarna och kvarterens ytterkanter, medan enklare gravar och linjegravar förlades till kvarterens mitt. Utvidgningen 1929 Den nya kyrkogården togs i bruk 1929. I sydväst utnyttjades en befintlig kallkälla och söder om den gamla kyrkogården lämnades ett område med natur- och parkmark. Den nya delen fick kvarteren H–K och en tydlig uppdelning mellan familjegravar och den allmänna linjens enklare gravar. Grindarna som ursprungligen ledde in till kyrkogården från norr har senare tagits bort. Gravkapellet Gravkapellet uppfördes som slutpunkt för den nya kyrkogårdens centrala nord–sydliga axel. Det ritades 1928 av arkitekten Otto Gustafsson. Kapellet fick vitputsade fasader, kopparklätt sadeltak och ett vindfång med blå panelklädd pardörr, pilastrar och gavelfält. Taket kröns av ett förgyllt kors. Bakom kapellet finns ett bisättningsrum och framför byggnaden en hög terrassmur som betonar dess monumentala placering. Utvidgningen på 1970-talet En ytterligare utvidgning invigdes 1972. Platsen hade valts ut 1963 och året därpå köptes drygt 7 300 kvadratmeter mark, varav ungefär hälften bestod av skogsmark. Ett första förslag togs fram 1968 och ett omarbetat förslag från 1969 godkändes bland annat av Riksantikvarieämbetet. Planen utformades av ingenjören Erik Persson i Tranås och trädgårdsarkitekten Sven Hermelin. Den nya delen omfattar kvarteren L–V och består till stor del av öppna gräsytor. Senare förändringar Kvarter G lades om under slutet av 1980-talet. År 1993 uppfördes en ny redskapsbod väster om den äldre byggnaden, som revs. I den yngsta kyrkogårdsdelen har även minneslund och asklund anlagts. Stora delar av området var ännu inte tagna i anspråk vid inventeringen 2006. Läge och omgivning Åsbo kyrka och kyrkogård ligger med utsikt över Åsbodalen. Väster om kyrkan passerar järnvägen och kring stationen har samhället Strålsnäs vuxit fram. På höjden väster om kyrkogården ligger den tidigare Klockaregården, en faluröd envåningsbyggnad med panelklädda fasader och tegeltäckt sadeltak. Nedanför höjden ligger de återstående delarna av kyrkstallarna. Kyrkstallarna Kyrkstallarna uppfördes 1902 som en omkring 45 meter lång länga med femton stallplatser. Större delen av byggnaden revs 1947 och endast fyra stall finns kvar. De bevarade delarna utgör ett viktigt minne av den tid då kyrkobesökare färdades till gudstjänsten med häst och vagn. Skolan och ålderdomshemmet Åsbo skola uppfördes 1905 och används fortfarande för undervisning. Byggnaden har en och en halv våning, gul liggande panel och rött plåttak. På skolområdet finns även ett falurött gymnastikhus från 1922 och en tvåvåningslänga från 1958. Väster om kyrkan ligger det tidigare ålderdomshemmet från 1932 med gulreveterade fasader och sadeltak. Prästgården Den tidigare prästgården ligger omkring 500 meter sydöst om kyrkan och används som församlingshem. Huvudbyggnaden är en gul panelklädd, timrad parstuga i två våningar från 1780-talet. Till gården hör två faluröda timrade flyglar och en stor trädgård som anlades 1826. Kyrkogårdens utformning Åsbo kyrkogård är indelad i 22 kvarter, A–V. Kvarteren A–G utgör den äldre delen omkring kyrkan, kvarteren H–K den utvidgning som togs i bruk 1929 och kvarteren L–V den utvidgning som invigdes 1972. Den gamla kyrkogården är öppen och innehåller flera äldre, högresta gravvårdar och gravar med omgärdningar. Den nya kyrkogården från 1920-talet har en tydligare plan med familjegravar längs ytterkanterna och enklare gravar i kvarterens mitt. Den yngsta delen består huvudsakligen av öppna gräsytor med minneslund, asklund och ett mindre antal moderna gravvårdar. Kyrkogårdsmuren Västra muren Den västra muren är en kallmurad halvmur av gråsten och varierar mellan omkring 0,7 och 1 meter i höjd. Mindre stenar har kilats in mellan de större blocken och sedum växer på krönet. Norr om huvudgrinden växer en klippt syrenhäck på muren. Efter det sydvästra hörnet försvinner mursträckningen delvis i den omgivande naturmarken. Norra muren Den äldre norra muren är omkring 1,2 meter hög och kallmurad av gråsten i varierande storlek. En klippt syrenhäck växer på krönet. Muren längs 1970-talets utvidgning är omkring 0,9 meter hög och uppförd av större, rakare gråstenar med tydligare fogar. På denna sträckning växer en spireahäck. Östra muren Den östra muren hör till 1970-talets utvidgning och har en relativt kort sträckning. Den är omkring 0,9 meter hög och kallmurad av stora raka gråstenar med jämna fogar. Vid minneslundens östra del finns även en lägre stödmur av gråsten i ett skift. Södra muren Den södra muren är delvis svår att avläsa eftersom sly växer både i och utanför slänten. I sydväst finns en omkring en meter hög kallmur, delvis uppförd av stora stenar och på vissa platser raserad. Längs 1970-talets utvidgning finns en lägre stödmur av gråsten som skiljer gångsystemet från naturmarken i söder. Ingångar Västra huvudgrinden Huvudingången i väster består av en dubbelgrind av järnsmide med rakt krön. Spjälorna avslutas med pilspetsar. Grindstolparna är fyrkantiga, sannolikt utförda av kalksten, och har spetsiga krön. Grinden leder in till den äldre kyrkogårdens huvudsakliga gångsystem. Sydvästra grinden I sydväst finns en dubbel smidesgrind med samma grundform som huvudgrinden. Den har rakt krön och spjälor som avslutas med pilspetsar. Grindstolparna är av granit med spetsiga krön. Norra grinden Den norra grinden har ett svagt konkavt krön och spjälor som avslutas med treklöverformade ornament. Grindstolparna är av kalksten och har profilerade, spetsiga krön. Denna ingång har en mer dekorativ utformning än grindarna i väster och öster. Östra grinden Den östra ingången har en dubbelgrind av järnsmide med rakt krön och spjälor med pilspetsar. Grindstolparna är av granit och har spetsiga krön. Grinden leder till den yngsta kyrkogårdsdelen från 1970-talet. Öppningen mellan kyrkogårdsdelarna Mellan den äldre kyrkogården och delen från 1929 finns en öppning i sydöst där delar av den tidigare östra muren ännu är synliga. En gräsklädd gång leder genom öppningen och fortsätter över den nya kyrkogårdens gräsytor. Trädkrans och vegetation Rester av en äldre trädkrans finns framför allt omkring den gamla kyrkogården. I väster står en stor lönn innanför muren. I norr finns fem yngre lindar utanför muren samt en alm och en lönn innanför den norra gången. I öster står två almar och två lönnar och längs den södra gången fem lönnar. På kyrkogårdsdelarna från 1929 och 1972 förekommer rygghäckar av oxbär. Gångsystem Gångarna består av natursten och finkornigt krossgrus. Gångsystemet på den gamla kyrkogården och 1920-talsdelen har i huvudsak behållit den struktur som redovisades på planritningarna från 1920-talet. Den centrala axeln mot gravkapellet är fortfarande avläsbar, även om vissa avsnitt har lagts igen med gräs. Gångarna understryker kvartersindelningen och gör kyrkogårdens olika utbyggnadsskeden tydliga. Gamla kyrkogården Den äldre kyrkogården omfattar kvarteren A–G och har en öppen karaktär utan rygghäckar. Där finns flera höga gravvårdar från 1800-talet, järnkors, kalkstensvårdar och påkostade gravanläggningar. Tolv gravar har någon form av omgärdning och de flesta är grustäckta. Gravvårdarnas textsidor är vända åt olika håll, vilket bidrar till områdets oregelbundna och ålderdomliga karaktär. Kvarter Kvarter A, D och E Kvarteren A, D och E består av gravrader längs den äldre kyrkogårdens murar. Kvarter A ligger i nordväst, kvarter D i sydväst och längs den södra sidan och kvarter E längs den östra delen av den norra muren. Där finns äldre gravvårdar, flera omgärdade grusgravar, en gravkulle och en gjutjärnsvård från 1858. Gravomgärdningarna Två gravar omges av stenramar och tre av klippta häckar av buxbom eller liguster. De flesta är grustäckta. Gravomgärdningarna visar ett gravskick som blev vanligt under senare delen av 1800-talet. Gravkullen i kvarter A är en ovanlig gravtyp i Östergötland. Gjutjärnsvården I kvarteren finns en enkel gjutjärnsvård från 1858 som till sin form efterliknar en samtida gravsten. Gravvårdar av gjutjärn är förhållandevis ovanliga och speglar 1800-talets industriella tillverkning och gravkonst. Kvarter B, C, F och G Kvarteren B, C, F och G ligger omkring kyrkan och utgör den gamla kyrkogårdens större gravområden. Samtliga saknar rygghäckar och har en öppen karaktär. Delar av den äldre strukturen finns kvar i kvarteren B, F och G, medan kvarter C huvudsakligen har en yngre prägel. Gångar löper runt samtliga kvarter. Kvarter B I kvarter B finns två stenramsgravar, varav en är grustäckt, samt en grusgrav omgiven av ett ovanligt staket av sten. Gravläggningarna är från 1892 och framåt. Stenstaketet är en sällsynt gravomgärdning i länet och har därför ett särskilt kulturhistoriskt värde. Kvarter C Kvarter C innehåller gravvården över komministern och vice pastorn Gabriel Atterbom från 1807. Där finns även två senare prästgravar och ett enkelt järnkors från 1866. I övrigt domineras området av yngre gravvårdar från tiden kring sekelskiftet 2000. Gabriel Atterboms grav Vid kyrkans södra ingång står en enkel sten över Gabriel Atterbom, som var komminister och vice pastor i Åsbo. Stenen restes av tacksamma sockenbor och upplyser att han varit församlingens redlige lärare. Gabriel Atterbom var far till skalden Per Daniel Amadeus Atterbom, vilket ger gravvården ett betydande personhistoriskt värde. Kvarter F I kvarter F finns en stor granitvård från 1859 med krönkors, uppslagen bok och textplatta av marmor. Där finns även ett smideskors från början av 1900-talet och ett yngre järnkors. Kvarteret innehåller både äldre och moderna gravvårdar. Kvarter G Kvarter G innehåller fyra stenramsgravar, varav två är grustäckta. Den äldsta gravläggningen är från 1875 och där finns en kalkstensvård från 1879. Bland vårdarna märks även ett kors med uppslagen bok och flera högresta granitvårdar. Kyrkogården från 1929 Kyrkogårdsdelen från 1929 omfattar kvarteren H–K och är till stora delar bevarad enligt Harald Wadsjös plan. De större familjegravarna ligger längs muren i norr och längs kvarterens nord–sydliga ytterkanter. De enklare gravarna och den allmänna linjen placerades i kvarterens mitt. Ett fåtal rygghäckar förstärker den centrala axeln mot gravkapellet. Kvarter H Kvarter H ligger i den nordvästra delen av 1929 års kyrkogård. Familjegravar finns längs muren och vid två nord–sydliga rygghäckar av oxbär. I kvarterets mitt och nordvästra del finns enklare linjegravar. Gravläggningarna börjar 1929 i nordväst och fortsätter fram till 1940-talet i den östra delen. Linjegravarna i kvarter H Linjegravarna förefaller först ha anlagts från norr mot söder i den västra delen och därefter på motsvarande sätt i den östra. De mindre vårdarna står bland större familjegravstenar från 1930-talet och framåt. Att gravsättningarnas ordningsföljd fortfarande kan följas ger kvarteret ett mycket högt kulturhistoriskt värde. Kvarter I Kvarter I ligger sydväst om den centrala axeln. I den västra delen finns endast en gravplats och en vattenbrunn på den plats där en kallkälla fanns redan när kyrkogården planerades. I övrigt har kvarteret två rygghäckar med större familjegravar längs sidorna och enklare linjegravar i mittpartiet. Gravvårdar i kvarter I I sydväst står en skadad kalkstensvård krönt av ett kors. Där finns även två graniturnor från 1930-talet. Familjegravarna härrör från 1930-talet och framåt, medan linjegravarna huvudsakligen är från perioden 1939 till 1960-talet. Kvarter J Kvarter J ligger i den nordöstra delen av 1929 års utvidgning. Det har en strikt och enhetlig karaktär med två nord–sydliga rygghäckar av oxbär. Gravraderna löper både i nord–sydlig och öst–västlig riktning. Gravläggningarna är från 1944 och framåt och vårdarna är huvudsakligen låga och breda av grå, röd eller svart granit. Forstmästargraven I kvarter J förekommer titeln forstmästare. Titeln har anknytning till det storskaliga skogsbruket och till en utbildning som bedrevs vid Skogsinstitutet och Skogshögskolan fram till 1938. Inskriften ger gravvården ett särskilt yrkes- och skogshistoriskt värde. Kvarter K Kvarter K ligger sydöst om den centrala axeln. Kvarteret har två nord–sydliga rygghäckar med gravvårdarna placerade rygg mot rygg. De mer påkostade familjegravarna ligger längs ytterkanterna och den centrala gången, medan enklare linjegravar finns i det sydöstra hörnet. Gravläggningarna började 1941. Linjegravarna i kvarter K De bevarade linjegravarna är huvudsakligen från 1951–1964 och hör till de yngsta exemplen på detta gravskick. Linjegravsystemet upphörde omkring mitten av 1960-talet. Kvarteret visar därför den sista fasen av ett begravningssystem som hade använts sedan 1700-talet. Utvidgningen från 1972 Den yngsta kyrkogårdsdelen omfattar kvarteren L–V. Större delen består av öppna gräsytor utan gravvårdar. I den västra delen har vissa områden tagits i bruk för moderna gravar, minneslund och asklund. Murarna, häckarna och den öppna landskapskaraktären skiljer området från de äldre kyrkogårdsdelarna. Kvarter L och N Kvarteren L och N är de delar av 1970-talets utvidgning som tagits i bruk i störst omfattning. De har en strikt modern karaktär med låga och breda gravvårdar från 1974 och framåt. Rygghäckar och omgärdningshäckar av oxbär delar in området och två gångar leder från öppningar i den södra häcken mot norr. Kvarter M och O–V Kvarteren M och O–V var vid inventeringen huvudsakligen outnyttjade. De bestod främst av stora öppna gräsytor, planteringar, träd och gångar. I området finns minneslunden, asklunden och serviceytor. Den sparsamma gravsättningen gör att utvidgningens ursprungliga landskapsplan fortfarande är tydligt avläsbar. Minneslund Minneslunden ligger i den yngsta kyrkogårdsdelen. Den består av en rund gräsyta som omges av klippta häckar av spirea och bok. Minnesstenen kröns av ett kors och omges av blomplanteringar. Vid en grusad yta står två bänkar. I lunden växer två almar och i häcken finns tre pelarformigt klippta aspar. Asklund Asklunden är utformad som en rund, delvis stenlagd plats med perennplanteringar. Den ligger i ett område med stora öppna gräsytor och lönnar planterade längs häckar och mittgång. Den moderna utformningen är inpassad i 1970-talsdelens öppna och parkartade landskap. Gravkapellet och terrassmuren Gravkapellet står som slutpunkt för 1920-talsdelens centrala axel. Framför byggnaden finns en upp till omkring två meter hög kallmurad terrassmur som bildar en balustrad. Muren blir lägre längs uppfarten från öster och en granittrappa leder upp från norr. Kapellet och terrassmuren är avgörande för anläggningens arkitektoniska helhet. Redskapsbod och serviceytor Söder om minneslunden står en garage- och förrådsbyggnad med rödfärgad locklistpanel och sadeltak täckt med svart bandplåt. Längst i öster finns parkeringsplats, kompostfack och en delvis murinhägnad serviceyta. På flera platser finns vattenposter, vaser och avfallsbehållare. Gravvårdar och gravtradition De äldsta gravvårdarna finns på den gamla kyrkogården och omfattar bland annat gjutjärnsvården från 1858, smideskors, kalkstensvården från 1879 och högresta granitmonument. Flera gravar är omgivna av stenramar, häckar eller det ovanliga stenstaketet. På 1920-talsdelen är uppdelningen mellan familjegravar och linjegravar fortfarande tydlig. Den yngsta delen präglas av låga och breda moderna gravvårdar. Titlar och näringsliv Titlarna på gravvårdarna speglar traktens kyrkliga liv, jordbruk, skogsbruk och järnvägsnäring. Flera gravvårdar bär kyrkliga titlar som komminister och kyrkvärd. Därutöver förekommer yrkesbeteckningar med anknytning till jordbruk och skogsbruk, bland annat forstmästare. Titlarna bidrar till kyrkogårdens person- och lokalhistoriska värden. Kulturhistoriska värden Åsbo kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med murarna, grindarna, trädkransen och gravkapellet en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Murarnas olika konstruktioner visar kyrkogårdens skilda utbyggnadsskeden. Gångsystemet på den äldre delen och 1920-talsdelen är i huvudsak bevarat enligt de ursprungliga planerna och gör kvartersindelningen tydlig. Den nya kyrkogården från 1929 är särskilt betydelsefull eftersom Harald Wadsjös plan med mittaxel, familjegravar och linjegravar fortfarande är tydligt avläsbar. Gravkapellet och terrassmuren förstärker den arkitektoniska helheten. De omgärdade grusgravarna, stenstaketet, gravkullen, järnvårdarna och äldre kalkstens- och granitvårdarna har höga kulturhistoriska värden. Gravstenen över Gabriel Atterbom har dessutom ett särskilt personhistoriskt intresse. Se även Åsbo kyrka Referenser Externa länkar Officiell webbplats Bebyggelseregistret – Åsbo kyrkogård