NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pumpstocken 13

Pumpstocken 13 est un édifice situé dans le quartier de Norrmalm à Stockholm en Suède. Présentation Pumpstocken 13 est un édifice de valeur culturelle et historique située dans le quartier de Pumpstocken, à l'angle de Biblioteksgatan 12 et de Jakobsbergsgatan 3. Le bâtiment a été construit dans les années 1860 et est le plus ancien du quartier. Entre 1899 et 1902, une rénovation complète a été réalisée selon les plans de l'architecte Lars Israel Wahlman, lors de laquelle la maison a pris son aspect actuel. La propriété appartient à la société immobilière Hufvudstaden depuis 2000 et est labellisée verte par le Musée municipal de Stockholm, ce qui signifie qu'elle est considérée comme « particulièrement précieuse d'un point de vue historique, culturel, environnemental ou artistique ». Histoire En 1899, la propriété fut acquise par le directeur Henrik Tore Cedergren, son frère, le forestier Albert N. Cedergren, et l'homme d'affaires Emil Egnell. Ils ont engagé l'architecte Lars Israel Wahlman pour concevoir une rénovation complète de la maison. Le maître d'œuvre était J. Sandberg de Skånska Cementgjuteriet. En raison d'un nouveau partage de propriété, la partie or de la maison a dû être démolie. D'autres mesures comprenaient de nouveaux murs de fondation en béton, une superstructure pour la cour intérieure, un nouvel escalier de cuisine, un espace commercial au rez-de-chaussée et une refonte de la façade, qui lui a donné son aspect actuel. Lars Israel Wahlman a donné à l'extérieur de l'édifice un style néoclassique. La partie d'angle a été revêtue de pierre naturelle claire et lisse et les autres surfaces de façade ont été traitées avec un enduit. Au rez-de-chaussée, la façade était revêtue de grès brun rougeâtre clair avec des ornements décoratifs. Les grandes vitrines des magasins étaient hautes et cintrées. La reconstruction fut achevée en 1902. En 1902, les locaux commerciaux et une grande partie de l'aspect actuel de la façade ont été créés. Quelques années après que Lars Israel Wahlman ait redessiné Pumpstocken 13, il a construit peut-être son bâtiment le plus célèbre, l'église d'Engelbrekt. Galerie Bibliographie Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: AWE/Geber. p. 89. Libris 7219146. (ISBN 91-20-06252-4) Références Voir aussi Articles connexes Lieux et monuments de Stockholm Architecture à Stockholm Pumpstocken 11 Pumpstocken 12 Pumpstocken 10 Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Stockholm
Lemnhults kyrka

Lemnhults kyrka är en kyrkobyggnad i Lemnhult i Växjö stift. Den är en församlingskyrka i Korsberga församling. Kyrkobyggnader När det gäller den allra första kyrkan i Lemnhult saknas uppgifter. Däremot vittnar ruinen av den 1856 nedbrunna kyrkan om en senmedeltida byggnad. Den hade brant takresning och var täck med tjärad spån. 1693 utökades kyrkan och en stiglucka som ännu finns kvar byggdes. 1752 försågs kyrkan med en sakristia på norra sidan. Kyrkklockan som bar namnet Mariaklockan hängde i en klockstapel. 1856 eldhärjades kyrkan. Det dröjde till 1871 då en ny kyrka var färdig. Den uppfördes av byggmästare Anders Pettersson från Värsås. Socknens son Johannes Magnusson i Nässja hade byggt orgeln och även målat altartavlan. Den nya kyrkan blev inte gammal. År 1900 antändes kyrkan genom ett blixtnedslag. Endast murarna stod kvar. På de kvarvarande murarna byggdes den nuvarande kyrkan upp. Den stod färdig 1902 och invigdes 1903 av biskop N.J.O.H. Lindström. Kyrkan består av ett långhus med avslutad rundformad korabsid i norr och ett torn i söder. Tornet är försett med tornur och hög spira krönt med ett kors. 1956 ändrades kyrkans interiör om till en treskeppig basilika. Inventarier Krucifix ur calvariegrupp. Nattvardssilver från 1600-talet. Altartavla med motiv: Jesu gravläggning ,utförd av Johannes Magnusson Dopfunten är skuren 1938 av bildhuggaren Theodor Karlsson i Virserum. Predikstol med ljudtak. Orglar År 1856 byggde Johannes Magnusson en orgel med 14 stämmor. Den byggdes om av honom 1871. Orgeln förstördes i branden år 1900. År 1904 byggde Emil Wirell, Växjö en orgel med 13 stämmor. Orgelfasaden ritades av arkitekt Gustaf Pettersson och är från 1905. Den nuvarande orgeln är byggd 1980 av Västbo Orgelbyggeri, Långaryd. Den är en mekanisk och har 14 stämmor. Fasaden och sju av orgelstämmorna är från Wirells orgel (1904–1905). Kororgel År 1857 byggdes en kororgel av Johannes Magnusson. Orgeln är mekanisk och har två stämmor. Se även Lemnhults gamla kyrka Referenser Tryckta källor Sverige Bebyggelse. Jönköpings län.Del I. Lemnhults socken av Alfred Carlsson.Förlag: Bokförlaget Hermes AB Stockholm. Tidningen Kyrka och hem nr 1 1970. Artikel om Lemnhults kyrkor av prosten Karl Joel Ödeen. Utgiven av Växjö stift. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lemnhults kyrka.
Lenhovda kyrka

Lenhovda kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Lenhovda-Herråkra församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i samhället Lenhovda i Uppvidinge kommun. Kyrkobyggnaden Föregående kyrka uppfördes på medeltiden och låg en bit väster om nuvarande kyrkplats. Kyrkan revs men gamla kyrkogården behölls som begravningsplats. Nuvarande stenkyrka i nyklassicistisk stil uppfördes 1839-1843 efter ritningar av Carl-Gustaf Blom-Carlsson. Kyrkan togs i bruk 1843 och invigdes 1846 av biskop Christopher Isac Heurlin. Kyrkan består av rektangulärt långhus med kor i öster och torn i väster. Öster om koret finns en utbyggd halvrund sakristia. Ingång finns vid tornets västra sida. Ytterligare ingångar finns på långhusets norra och södra sidor. Ytterväggarna är spritputsade och målade i gulgrått. Taket är belagt med kopparplåt. Tornet kröns med en fyrkantig lanternin av trä som är målad i gult och vitt. Inventarier Dopfunten av röd öländsk kalksten skänktes till kyrkan 1658. Tillhörande dopfat av mässing är ett tyskt arbete från 1500-talet. Triumfkrucifixet dateras omkring år 1200. Altaruppsatsen är tillverkad 1748 av Peter Segervall och fanns i den gamla kyrkan. Stora kyrkklockan är från medeltiden. Predikstol med ljudtak efter ritningar av Blom-Carlsson Golvur Sluten bänkinredning Orgelläktare efter ritning av Blom-Carlsson Orglar 1849 bygger Johannes Magnusson, Lemnhult en orgel med 17 stämmor. Fasaden är byggd är 1849 av Carl Gustaf Blom Carlsson. 1926 bygger Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 18 stämmor. Orgeln är byggd 1964 av Olof Hammarberg, Göteborg. Orgeln är mekanisk och fasaden är från 1849 års orgel. En kororgel är byggd 1983 av Walter Thür Orgelbyggen. Orgeln är mekanisk. Galleri Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 314. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Länsstyrelsen i Kronobergs län Vidare läsning Ullén, Marian (1977). Lenhovda och Herråkra kyrkor : Uppvidinge härad, Småland. Sveriges kyrkor ; 171 ; Småland. 6:2. Stockholm: Almqvist & Wiksell international. Libris 19512998. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/7016 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lenhovda kyrka.
Lerdala kyrka

Lerdala kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2002 tillhör Bergs församling (tidigare Lerdala församling) i Skara stift. Den ligger i Lerdala kyrby i Skövde kommun. Kyrkobyggnaden Den ursprungliga kyrkan i Lerdala verkar enligt Johan Peringskiölds teckning vara en mindre romansk kyrkobyggnad från 1200-talet bestående av långhus, kor och absid i öster. Ett vapenhus har troligen något senare tillbyggts vid södra sidan, liksom en sakristia på norra sidan i anslutning till koret. Kyrkan saknar torn. Sydväst om kyrkan var enligt Perningskiöld en fristående klockstapel belägen. Denna var inklädd med bräder och försedd med en hög spira. Under 1700-talet gjorde omfattande förändringar av kyrkobyggnaden. 1751 skedde en tillbyggnad av koret som blev åttkantigt och något bredare än långhuset. 1768 påbyggdes tornet över långhusets västra sida. Det försågs med en hjälmformad huv samt en mindre flersidig lanternin med en spira krönt av ett kors. Från klockstapeln som tjänat ut flyttades till tornet kyrkans båda klockor - Lillklockan troligen från 1200-talet och storklockan gjuten 1782 av N Billsten, Skara. Inventarier Altaruppsats i barock tillkom 1718 utförd av Bengt Vendelin. Altarring, cirkelformad med ådringar i speglarna. Dopfunt anses huggen under medeltiden. Predikstol i barock tillverkad 1698 av Bengt Jönsson Litten. Öppen bänkinredning Läktare med bröstet försett med speglar. Orgel. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 198. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Kyrkor i Skara stift av Arne Andersson och Leif Holgersson. Skara: Västergötlands Tryckeri. 1994. sid. 18-19. ISBN 91-630-3045-4 Externa länkar Lerdala kyrka Wikimedia Commons har media som rör Lerdala kyrka.
Lerdals kyrka

Lerdals kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2022 tillhör Färgelanda-Högsäters församling (2010-2019 Rännelanda-Lerdals församling och tidigare Lerdals församling) i Karlstads stift. Den ligger i Lerdals socken i Färgelanda kommun. En som har byggt kyrkan är Bengt Andersson. Kyrkobyggnaden Tidigare kyrkobyggnad på platsen var sannolikt en träkyrka uppförd på medeltiden. Nuvarande stenkyrka byggdes i två etapper. Långhus med tresidigt kor uppfördes 1771–1772 och ett kyrktorn av trä byggdes till 1775. Kyrkans huvudingång går genom vapenhuset i tornets bottenvåning. Ännu en ingång finns på södra långsidan. I ett rum bakom korets östvägg är sakristian inrymd. Ytterväggarna är belagda med spritputs. Långhusets tak är belagt med lertegel medan torntaket är belagt med kopparplåt. Kyrkorummet har ett högt tunnvalv av trä. Korgolvet är ett trappsteg högre än golvet i övriga kyrkorummet. Inventarier Dopfunt av täljsten från 1200-talet. Höjd 66 cm i två delar. Cuppan är cylindrisk och har ett kort skaft. Den har platthuggna band med ett något försänkt mittfält. Foten är enklare och tämligen klumpigt utförd i ett ljusare material. Cuppan saknar uttömningshål, medan ett sådant finns i foten, vilket tyder på att delarna ursprungligen inte har hört ihop. Funten är välbevarad. En madonnaskulptur är från 1400-talet. Skulpturen stals 1990. Ett nattvardskärl är från 1681. Nuvarande altaruppsats kom på plats 1910 och fanns tidigare i Rännelanda kyrka. Altartavlan tillverkades 1845 av Anders Jonsson. Orgel Den mekaniska orgeln på läktaren i väster tillverkades 1910 av Johannes Magnusson, Göteborg. Den är till synes orörd och restaurerades 1986 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB, Mölnlycke. Orgeln har sju stämmor fördelade på manual och pedal. Den har tre fasta kombinationer och ett tonomfång på 54/27. Bilder Referenser Bergström, Lars (2008). Kyrkor i Karlstads stift inventerade 2002-2005. Del 3, Bengtsfors, Dals-Ed, Färglanda, Mellerud, Vänersborg och Åmåls kommuner. Värmlands museums skriftserie, 0284-3722 ; 34. Karlstad: Värmlands museum. sid. 69-71. Libris 11280681. ISBN 9185224731. https://web.archive.org/web/20100818215922/http://www.varmlandsmuseum.se/1/1.0.1.0/348/Dalsland_.pdf Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 596. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:I, Västerås stift; Karlstads stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Högsäters pastorat Wikimedia Commons har media som rör Lerdals kyrka.
Lerkrogen

Lerkrogen är en byggnad i Solberga i södra Stockholm. Huset disponeras sedan 1986 av Brännkyrka hembygdsförening och en del av nedervåningen av Hägerstens hembygdsförening. Lerkrogen utgjorde ursprungligen ett torp under Västberga gård. Torpet låg mittemot fattigstugan i dåvarande kyrkbyn i anslutning till Brännkyrka kyrka, omkring 200 meter väster om kyrkan. Den före detta krogbyggnaden nedmonterades i samband med vägbyggen och anläggningsarbetena för Stockholmsmässan år 1968. Byggnaden återuppfördes 1986 nära Älvsjö station. Historik År 1661 nämns Västberga-torpet första gången, då som "Lars på krogen", året därpå "Lillkrogen". Det lämpliga läget intill Göta landsväg gjorde att krogrörelse startades redan under 1600-talet. År 1680 finns en krog inlagd på karta, i närheten av Brännkyrka kyrka. Mellan 1689 och 1719 benämns krogen Brännkyrka krog med krögarna Erik, Mats Jansson respektive Jöran Persson. År 1719 tillkommer namnet Lerkrogen, troligtvis i kontrast till den andra krogen på Västberga ägor, Stenkrogen. Krogen gick också under namnet Brännkyrkatorp och avsöndrades 1788 från Västberga gård till jordbruksfastighet. Lerkrogen blev omväxlande bostadshus och värdshus. I början av 1800-talet genomfördes en ombyggnad för att kunna ta emot övernattande gäster. Då fick huset sitt nuvarande utseende. För att hålla fönstersymmetrin anordnades några blindfönster. Fastigheten hade därefter en stor mängd ägare samt stundtals oklara ägarförhållanden, och blev föremål för flera tvister. Fastigheten återgick 1901 till Västberga gård och var bebodd ända fram till rivningen 1968. Rivning och återuppbyggnad I samband med byggandet av Åbyvägen och Götalandsvägsviadukten år 1968, nedmonterades byggnaden och förvarades under presenning. På Brännkyrka hembygdsföreningens initiativ och med delvis nya material återuppfördes Lerkrogen i kvarteret Prästgårdstegen vid Götalandsvägen 224 i Älvsjö centrum. På samma tomt fanns redan den så kallade Doktorsvillan eller Villa Elfhem från 1904. Lerkrogens ritningar rekonstruerades av arkitektbyrån på Stockholms fastighetskontor och invigningen skedde 20 september 1986. Fastigheten ägs av Stockholms Stad och hyrs av Brännkyrka respektive Hägerstens hembygdsföreningar. Idag påminner Lerkrogsvägen, som utgör Västberga industriområdets västra begränsning om den gamla krogen. Historiska bilder Nutida bilder Älvkvarnsstenen Alldeles intill huset ligger Älvkvarnstenen, en skålgropssten med cirka 120 "älvkvarnar" (RAÄ-nummer Brännkyrka 134:1). Den flyttades till Lerkrogen i oktober 1994 och låg ursprungligen i Hästhagen väster om Älvsjö gård. Se även Stockholms historiska krogar, värdshus och restauranger Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lerkrogen.
Lerums kyrka

Lerums kyrka är en kyrkobyggnad i Lerum. Den tillhör Lerums församling i Göteborgs stift. Historia Platsen för kyrkan, på en höjd i Säveåns dalgång, har varit densamma sedan tidig medeltid. Fram till 1680 stod där med stor sannolikhet en träkyrka, men då ätten Lillie af Aspenäs åtta år tidigare uppförde ett murat gravkor åt Johan Lillie valde socknen att också bygga sig en ny kyrka i sten. Kyrkobyggnaden Dagens kyrka invigdes 1687. Den är byggd kring ett gravkor från 1671, som kom att bli en del av kyrkans kor i öster och ett långhus i väster från 1681. Vid en stor ombyggnation 1899–1900 efter ritningar av arkitekt Eugen Thorburn tillkom korsarmar på långhusets syd- och nordsida och sakristia. Samtidigt byggdes en ovanlig takryttare med både lökkupol och spira. Ytterligare restaurering utfördes 1931 och 1947 under ledning av Axel Forssén Takmålningar Takmålningarna i långhuset var utförda 1750 av Christian Drab och utgör hans enda kända kyrkomålning. Vid tillbyggnaden med det nya tvärskeppet fick Reinhold Callmander 1900 uppdraget att dekorera detta i samma stil som den befintliga äldre takmålningen. Efter skador i takets puts ommålades alla tak i modernare stil. Man önskade återställa målningarna vid renoveringen 1947, men de var så skadade att det fick vara kvar. Idag kan man endast se Drabs arbete över koret, där man ser en skildring av Det nya Jerusalem. Inventarier Två skulpturer från 1400-talet, placerade vid norra långväggen. Korbänkar och predikstol är från 1700-talet. Altarprydnaden är ett förgyllt kors från 1826. Altartavlan utfördes 1900 av Anna Virgin. Reinhold Callmander utförde målningar på läktarböstningen 1900. Orgel Kyrkan har en orgel från 1983 byggd av Robert Gustavsson Orgelbyggeri med arton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Det har tidigare funnits tre orgal, byggda 1811-1813, 1900 respektive 1931. Referenser Mellgren, Maria (2009). Kyrkor i Göteborgs stift : rapport över kyrkobyggnadsinventering och karakterisering 2001-2007. Göteborgs stifts skriftserie, 1402-5329 ; 2009:1. Göteborg: Göteborgs stift. sid. 32, 70. Libris 11485399. ISBN 9197431680 Vår svenska kyrka [Göteborgs stift] / redaktionskommitté Elis Malmeström ... Göteborg: Kulturhistoriska förlaget. 1950. sid. 141. Libris 904466 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 514. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Vidare läsning Sandén, Daniel; Andersson, Gert (2013). Lerums kyrka : en skrift i ord och bild. [Lerum: Lerums församling]. Libris 14914011 Wildte, Fridolf (1955). Lerums kyrka. Västergötlands kyrkor, 99-0860442-2 ; 5. Libris 1661588 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lerums kyrka.
Lessebo Handpappersbruk

Die Lessebo Handpappersbruk ist eine Papiermühle in Lessebo, Schweden. Sie ist die einzige Papierfabrik in Schweden, die Papier in Handarbeit herstellt. Die Papiermühle stellt seit 1693 Papier in traditioneller Handarbeit her. Das Papier wird im Prinzip auf die gleiche Weise wie vor 300 Jahren gefertigt. Die tägliche Kapazität für das handgeschöpfte Papier liegt bei etwa 25 kg. Eine moderne Papiermaschine leistet das innerhalb weniger Sekunden. Weblinks Geschichte der Papiermühle (schwed.)
Levene kyrka

Levene kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Varabygdens församling (tidigare Levene församling) i Skara stift. Den ligger strax väster om tätorten Stora Levene i norra delen av Vara kommun. Kyrkobyggnaden Enligt traditionen uppfördes kyrkan av Håkan Röde på 1000-talet, men mer troligt är att den tillkom på 1200-talet. Den romanska stenkyrkan har utökats i flera omgångar. Landshövding Johan Hindrikson Reyter, ägare av Levene gård, svarade på 1600-talet för den mest omfattande tillbyggnaden då långhuset förlängdes åt väster. Han lät även uppföra ett gravkor för sig och sin familj. Det revs emellertid 1887 och det enda som nu återstår är grunden och en porträttgravhäll. Vidare lät Reyter på 1640-talet uppföra det spånklädda trätornet i väster, som har en takryttare med spira. Dagens rundade kor uppfördes 1791. Flera restaureringar har förändrat interiören. Ärland Noréen ville 1937 återskapa en barockkaraktär och då tillkom akantusslingor och en stor del av inredningen och färgsättningen. Inventarier En äldre altaruppsats från 1676 och en predikstol från 1744 återinsattes vid 1937 års restaurering. Dopfunten i sandsten härstammar från tidig medeltid. Två liljestenar är uppställda i sakristian. Klockor Storklockan, som var rätt gammal, skall ha en längre inskription som talar om att en spricka börjat komma under Ulrika Eleonoras tid, att den blivit mer påtaglig under Fredriks I:s tid men blivit omgjuten 1755 under Fredrik Adolfs tid i Skara av klockgjutaren och rådmannen Nils Billsten. Vidare nämns Mertha Stibb till Levene; baronen, majoren och riddaren Ulfsparre till Håkantorp; kyrkoherde Johan Wännergren; komminister Armand Todén; kyrkvärdarna Rafvel Ullberg på Applebacken och Sven Larson i Smedtofta. Lillklockan är sannolikt från 1200-talet. Den har campanulaform och saknar inskrifter, men uppvisar fyra små inristade kors runt halsen. Orgel Orgel som är placerad på läktaren i väster byggdes 1937 eller 1912 av Nordfors & Co, Lidköping och byggdes om 1971 av Smedmans Orgelbyggeri AB, Lidköping. Den stumma fasaden och pipmaterialet är från tillkomståret. Instrumentet har fjorton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Orgeln är pneumatisk och har automatisk pedalväxling. Runsten Vid en renovering 1927–1928 påträffades en runsten i två delar som var inmurade på var sin sida om ingången. Stenen är i dag åter sammanfogad och rest på kyrkogården. På stenens baksida finns ett ornamentalt kors. Stenen benämns som Vg 117 eller Levenestenen, och är Sveriges högsta runsten. Bilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 102-103. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 142. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1989). Inventarium över svenska orglar: 1989:I, Skara stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Levene kyrka.
Levins villa

Levins villa, även Levins hus, är en byggnad i kvarteret Gråmunkeholmen 4 på Tryckerigatan 12 på Riddarholmen i Stockholm. Tomten tillhörde ursprungligen det Stenbockska palatset, som köptes 1771 av den förmögne köpmannen Adolf Ludvig Levin. Levin avstyckade tomten och sålde palatset och lät på den avstyckade tomten uppföra ett större bostadshus efter ritningar av Erik Palmstedt. Fastigheten inköptes 1833 av bokförlaget P.A. Norstedt. I byggnaden återfanns tidigare Domarnämnden och Domstolsverkets stockholmskontor. Idag (2026) återfinns bland annat Delta Advokatbyrå AB och rekryteringsföretaget Compass i byggnaden. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör kvarteret Gråmunkeholmen 4.
Levrasjön

Levrasjön är en sjö i Bromölla kommun i Skåne belägen strax öster om Ivösjön. och ingår i Skräbeåns huvudavrinningsområde. Sjön är 18,5 meter djup, har en yta på 2,61 kvadratkilometer och befinner sig 7 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Allarpsbäcken. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön. Levrasjön är ett Natura 2000-område och är en ganska djup sjö med lång omsättningstid på vattnet. Den är även kalkrik och är en viktig rastlokal för sjöfåglar. Sjön är Sveriges artrikaste kransalgssjö (nio arter) och har ganska artrik flytblads- och undervattensvegetation. Levrasjön omges av omväxlande strandskogar samt betes- och odlingsmarker med ett större skogsområde norr om sjön. Själva sjön har en unik limnologi med flera sällsynta och särpräglade lägre organismer. Betesmarkerna mellan Levrasjön och Ivösjön kring Allarp är välbevarade med olika vegetationstyper. Här finns både slåtter- och betesindikerande arter som hartmansstarr, kärrknipprot, majviva, svinrot, krussilja, brudsporre, honungsblomster och rosettjungfrulin. Flera av gårdarna i Allarp är välbevarade och representerar ett äldre traditionellt byggnadsskick. Norr om Levrasjön ligger ett större skogsområde kring Barnakälla som domineras av bok med inslag av ek, al och ask. Skogsområdet är strövvänligt och hyser en hel del intressanta arter knutna till äldre träd. Levrasjön används för vattenskidåkning. Delavrinningsområde Levrasjön ingår i delavrinningsområde (622054-141892) som SMHI kallar för Utloppet av Levrasjön. Medelhöjden är 22 meter över havet och ytan är 10,44 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Allarpsbäcken som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 14 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (28 %), öppen mark (14 %) och jordbruk (30 %). Avrinningsområdet har 2,6 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 24,9 %. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,29 kvadratkilometer eller 3 % av avrinningsområdet. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Braxen Gärs Gädda Löja Mört Sarv Sutare Se även Lista över insjöar i Bromölla kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Levrasjön på VISS