NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lummelunda Church

Lummelunda Church (Swedish: Lummelunda kyrka) is a medieval church in Lummelunda on the Swedish island of Gotland. The oldest parts were built circa 1200, and the last major alterations made in the 14th century when a new choir was built. It belongs to the Diocese of Visby. History and architecture The nave and tower are the oldest parts of the church in Lummelunda. They were both erected circa 1200. Originally, a choir built at the same time formed part of the church. This choir was razed in the middle of the 14th century, and the present, disproportionately large choir was built instead. The rebuilding of the choir was intended as the beginning of a complete reconstruction scheme, but only the choir was executed. The church has remained largely unaltered since then. The sacristy is of unknown date, mentioned for the first time in 1739, and the church spire dates from 1636. During the 17th century, new windows were added to the nave, it received new furnishings and was re-decorated inside. The windows were again altered during the 19th century. A renovation was carried out in 1960-61. Architecturally, the church is characterised externally by the large Gothic choir and the much smaller Romanesque nave and tower. It is built in limestone. The main, southern portal is decorated with stone sculptures similar to those of Martebo Church, but somewhat cruder in execution. Inside, the church is decorated with murals. Of these, some date from the construction period of the church, some from the 15th century and some from the 17th century. The church houses a single, rather worn late medieval wooden sculpture depicting Saint Anthony. Most other furnishings are from the 17th century. References Further reading Roosval, Johnny (1914). Lummelunda kyrka (in: Kyrkor i Lummelunda ting (utom Tingstäde kyrka)). Sveriges kyrkor, konsthistoriskt inventarium (in Swedish). Vol. 3. Stockholm: Svenska Bokhandelscentralen A.-B. pp. 96–124. ISSN 0284-1894. External links Media related to Lummelunda Church at Wikimedia Commons
Kościół w Lummelundzie

Kościół w Lummelundzie – świątynia należąca do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajduje się w północno-zachodniej części Gotlandii. Architektura Nawa i wieża to najstarsze części kościoła. Obie wzniesiono około 1200 roku. Istniało również prezbiterium, które jednak rozebrano w połowie XIV wieku, by na jego miejscu zbudować obecne, nieproporcjonalnie wielkie. Przebudowa prezbiterium miała być początkiem przekształcenia całej świątyni, jednak skończyło się tylko na tej części kościoła. Od tamtej pory kościół przetrwał do dziś bez większych zmian. Ostatecznie zatem nawa i wieża reprezentują styl romański, podczas gdy prezbiterium jest gotyckie. Jako budulca użyto wapienia. Główny portal od południa zdobią kamienne rzeźby, nieco prymitywne w wykonaniu. Nie wiadomo kiedy zbudowano zakrystię; pierwsza wzmianka o niej pochodzi z 1739 roku. Iglica wieży powstała w 1636 roku. W XVII wieku wykonano nowe okna w nawie, otrzymała ona wówczas również nowy wystrój i wyposażenie. Okna zostały ponownie przebudowane w XIX wieku. W latach 1960–1961 przeprowadzono w kościele remont. Wnętrze We wnętrzu świątyni oglądać można malowidła ścienne. Część z nich pochodzi z okresu budowy kościoła, część z XV, a jeszcze inna część z XVII wieku. W kościele znajduje się dość zniszczona późnośredniowieczna drewniana rzeźba św. Antoniego. Zobaczyć też można XIII-wieczną chrzcielnicę. Większość pozostałego wyposażenia pochodzi z XVII wieku. Ołtarz z przedstawieniem ostatniej wieczerzy datowany jest na 1663 rok. Ambona z kolei powstała rok później, a zdobią ją malowidła przedstawiające ewangelistów. Przypisy
Lummelunda kyrka

Lummelunda kyrka är en kyrkobyggnad i Visby stift på Gotland och är församlingskyrka i Stenkyrka församling. Kyrkobyggnaden Kyrkan är uppförd av kalksten under medeltiden. Den består av ett romanskt långhus med kyrktorn i väster, samt ett större gotiskt kor i öster med nordlig sakristia. Långhus och torn uppfördes omkring 1200, då med ett mindre, eventuellt absidförsett, kor. Omkring mitten av 1300-talet påbörjades en stor ombyggnad med syfte att förnya och förstora hela kyrkan, endast koret kom dock till utförande. Sakristians datering är oklar, den omtalas tidigast 1739. Tornspiran är från 1636. De olika byggnadsepokerna tydliggörs i sydportalerna: långhusets romanska rundbågeportal och korets spetsbågiga perspektivportal med skulpterade kapitälband och vimperg. Långhusets fönster är förändrade under 1600- och 1800-talen. Trefönstergruppen i korets östmur är ursprunglig. Den tidigaste förändringen i interiören skedde vid 1200-talets senare del, då tornbågen vidgades och fick sin nuvarande utformning med ornamental målning. Vid arkitekt Åke Pornes restaurering 1960–1961 avlägsnades en västläktare och dopfunten placerades i tornbågen, vars målning framtagits. Vid samma tidpunkt fick långhuset sitt vinklade betongtak (med molndekor av konstnären Harald Norrby 1989), som då ersatte ett provisoriskt plant träinnertak, vilket skar av korets spetsiga triumfbåge. Koret täcks av ett tältvalv, vilket genom sina buktiga diagonaler fått en åttsidig form. Äldsta kalkmålningen är från 1250 och pryder tornbågen. Kalkmålningar från 1400-talet finns i både kor och långhus. Inventarier Dopfunten är från 1200-talet och står under tornbågen. En träskulptur är från omkring 1500. Altartavlan är från 1663 och har nattvardens instiftelse som centralmotiv. Predikstolen från 1664 har målningar föreställande evangelisterna. Bildgalleri Orgel 1961 flyttades en orgel med 5 stämmor till kyrkan. Den flyttades 1988 till Hallshuks fiskekapell i Halls församling. Nuvarande orgel byggdes 1989 av Septima Orgel AB i Umeå. Orgeln är elektrisk och alla stämmor kan disponeras fritt på 2 manualer och pedal. Referenser Tryckta källor Roosval, Johnny (1914). Kyrkor i Lummelunda ting (utom Tingstäde kyrka) : konsthistoriskt inventarium. Sveriges kyrkor, 99-0108065-7 Sveriges kyrkor ; [3]. Gotland ; 1:1. Stockholm: Norstedt. sid. 96-124. Libris 19512771. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6848 Våra kyrkor, sidan 674, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:II, Linköpings stift, Visby stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor guteinfo på Gotland Orgelanders Stenkyrka församling Bebyggelseregistrets byggnadspresentation (Fritt material varifrån denna artikel delvis är hämtad) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lummelunda kyrka.
Prästgårdsparken i Östra Sallerup

Prästgårdsparken i Östra Sallerup är en renässanspark i Östra Sallerup i Skåne. Jöns Henriksson (1622–1689), tidigare Jens Henrichsen, präst i Östra Sallerup och Långaröd, anlade en parkanläggning strax söder om Östra Sallerups kyrka under sin tid som präst här. Efter hans död 1689 skördade man hö i den och längre fram fick området växa igen. Prästgårdsparken är 260 x 220 meter stor, uppemot fem hektar, och är indelad i fyra kvarter. I det sydvästra kvarteret finns dubbla stenrader utlagda till ca nio meter höga bokstäver som utläses "CAROLVS XI MONARCHA SVECIÆ" ("Karl XI Sveriges kung"). Det sydöstra kvarteret är en öppen yta med 24 stenformationer i två cirklar runt en i mitten, med en yttre diameter på 90 meter. De två norra kvarteren har dammar, som använts för odling av fisk. I den stora dammen i det nordvästra kvarteret finns en fyrkantig ö, på vilken efterkommande präster beskrivit att Jöns haft ett lusthus. I sydöstlig-nordvästlig riktning mellan de båda södra kvarteren går en bred perspektivgata som vidare över den största dammen pekar mot kyrkans torn. På 1920-talet började en lärare vid Östra Sallerups kyrkskola att frilägga stenar i det sydvästra kvarteret med hjälp av frivilliga skolpojkar. Bokstäverna rensades från jord, mossa, gräs och buskar. Därefter har insatser gjorts i omgångar. Parkens ursprungliga utseende är inte känt, men huvuddragen är bevarade från parkens tillkomst. Sedan början av 1990-talet har parken restaurerats i regi av Föreningen Jöns Henrikssons minne. Informationsskylt hur du hittar parken finns på parkeringen vid Östra Sallerups kyrka. Parken ligger på privat mark och är ett fornminne. Glöm inte visa hänsyn till boende och djur i området när du besöker parken. Källor Karl XI stenar, en prästgårdspark i Ö Sallerup på Länsstyrelsens i Skåne webbplats 1600-talspark i Östra Sallerup, Hörby på www.tradgardsriket.se Bildgalleri Externa länkar Prästgårdsparkens webbplats
Runebergsplan

Runebergsplan är ett litet torg som ligger vid korsningarna Karlavägen/Engelbrektsgatan och Runebergsgatan/Engelbrektsgatan på Östermalm i Stockholms innerstad. Intill torget finns parkeringsplatser som endast nås från Runebergsgatan. Runebergsplan namngavs 1925, troligtvis efter Runebergsgatan som fick sitt namn 1909 efter den finlandssvenske skalden Johan Ludvig Runeberg. Bilder Se även Gator och torg på Östermalm Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Runebergsplan. Stockholmskällan har media som rör Runebergsplan
Ruopsokjiegŋa

Ruopsokjiegŋa, enligt tidigare ortografi Ruopsokjekna, är en glaciär i Sareks nationalpark i Jokkmokks kommun i Norrbottens län. Glaciären är belägen på ungefär 1150–1750 meters höjd i en dalgång mellan Ähpártjåhkkås norra kam och Ruopsoktjåhkkå. Vattnet från glaciären rinner ner i Liehtjitjávrre norr om Ähpar via vattendraget Ähpárjågåsj. Vattnet fortsätter därefter mot Lilla Luleälven via Sijddoädno och Blackälven. Ruopsokjiegŋa är den största glaciären i Ähparmassivet. Se även Lulesamiska naturobjekt på kartorna Referenser Externa länkar Ruopsokjiegŋas placering i Ähpármassivet
Sparbanken Skånes Solcellspark

Sparbanken Skånes Solcellspark invigdes 2019 och var då Sverige största solcellpark med 21 120 solpaneler vid Sjöbo elnäts kraftstation i Tågra, i Sjöbo kommun. Det är även den första stora parken i Sverige som ägs av helt privata aktörer. Solcellsparken invigdes den 13 juni 2019 och upptar ett område på tolv hektar. Anläggningens toppeffekt är 5,8 MW, och den uppskattade årliga produktionen anges till 6 300 MWh vilket motsvarar en medeleffekt på 720 kW eller cirka 12 procent av toppeffekten. Produktionen räcker till ungefär 1200 hushåll med en årsförbrukning på 5 250 kWh. Kostnaden anges till 40 miljoner kronor. Detta förväntas ge avkastning genom försäljning av elabonnemang till privata intressenter samt kapitalstarka aktörer som vill köpa andelar i projektet. Bakom uppförandet av solparken står energibolaget SVEA Solar, i samarbete med investerare och lokala markägare. Sparbanken Skåne har förbundit sig att i 10 år framöver köpa hela sin förbrukning av el på cirka 2 GWh/år från solcellsparken som dessutom fått bankens namn. Referenser
Klostergårdens IP

Klostergårdens Idrottsplats (deutsch: Sportplatz Klostergården), in der Regel abgekürzt als Klostergårdens IP ist ein Fußballstadion in der schwedischen Stadt Lund in Skåne län. Es wird vom Lunds BK als Austragungsort seiner Heimspiele genutzt. Geschichte und Hintergrund Klostergårdens IP liegt weniger als einen Kilometer südwestlich des Stadtzentrums in Nähe zum Krankenhaus der Stadt im gleichnamigen Stadtviertel Klostergården. Neben dem Fußballstadion befinden sich Trainingsplätze sowie eine Sporthalle und ein privates Fitnessstudio. Das heutige Stadion wurde bis 2014 errichtet und ersetzte einen Sportplatz mit 1968 erbauter Haupttribüne und einem Wall als Gegentribüne, um den Anforderungen der drittklassigen Division 1 zu genügen. Das neue Stadion verfügt neben einer mit Sitzplätzen bestückten Haupttribüne über befestigte, unüberdachte Stehplatztribünen auf der Gegengerade sowie den Geraden hinter den jeweiligen Toren. Zudem erhielt das Stadion einen Kunstrasenbelag. Die Zuschauerkapazität liegt bei bis zu 5000 Zuschauern, der Rekord von 5586 Zuschauern resultiert aus einem Spiel um den Landespokal im Jahr 1985 gegen Malmö FF im alten Stadion. Bei einer Neuauflage im Pokal-Wettbewerb 2018/19 waren jedoch nur 3650 Zuschauer zugelassen. Weblinks Stadion bei europlan-online.de Einzelnachweise
Klostergårdens IP

Klostergårdens IP is an association football stadium in Lund, Sweden and the home stadium of Lunds BK. History Klostergårdens IP was built in 1968 and is named after the neighborhood in which it is located. The attendance record of 5,586 spectators was set in 1985 when Lunds BK played Malmö FF in the Swedish Cup. The stadium was renovated in 2014, which lowered the estimated capacity to 3,650 spectators. The main stand seats approximately 500 people, while the rest of the stadium consists of standing-room terraces. During renovation, the grass turf was also replaced with artificial turf. References
Klostergårdens IP

Klostergården IP är en idrottsplats på Klostergården i södra Lund. Där spelar och tränar flera fotbollsklubbar i Lund. På Klostergårdens idrottsområde finns 1 matcharena med konstgräs, 1 st 11-manna konstgräsplan, 2 st 11-manna gräsplaner och 6 st 7-manna gräsplaner. Den stora arenan byggdes om 2014. Den behövde flyttas ett antal meter på grund av nybyggnation av bostadshus och dessutom var den i stort behov av ombyggnad för att fylla nya krav på fotbollsarenor .Man beslutade sig för en konstgräsplan. Konstgräsplanerna utnyttjas för fotboll och skolidrott. Det finns också en multifunktionsarena, Sparbanken Skåne Arena, där bl.a. handboll spelas. Intill denna ligger Lunds ishall. Intill området finns Korpvallen, som används för Korpens matcher, amerikansk fotboll, lacrosse och andra idrotter. De används av fotbollsföreningarna som 7-mannaplaner för knattelag och ungdomslag. Vid Nordanväg ligger fritidsförvaltningens servicebyggnader för idrottsområdet. Lunds BK har en klubbstuga intill fotbollsplanerna. Lunds BK:s A-lags och B-lagsmatcher spelas på Centrumplanen, en arena med 500 sittplatser under tak samt plats för stående åskådare. Även Hallands Nations FF och Skånekurd FF spelar sina hemmamatcher där. Siffror Planmått: 105 x 68 m. Publikkapacitet: 5000 varav 600 sittplatser, efter ombyggnaden 2014. Publikrekord: 5586, Lunds BK mot Malmö FF 1985. Referenser Externa länkar Lunds kommuns webbplats
Klågerup slot

Klågerup slot er et svensk slot i Hyby sogn i Svedala kommune i Skåne. Den nuværende bygning blev opført i 1858 i fransk renæssancestil. I en af fløjene har der siden 2004 været indrettet et dukkemuseum. Historie Klågerup slot, der tidligere har heddet Klapathorp, Klaparp og Clabbarp, blev i begyndelsen af det 15. århundrede ejet af Peter Spoldener og sønnen Hans, og nogle år senere af Olof Truedsson og Knut Truedsson Hass. Gennem sidstnævntes datter, kom gården gennem giftemål i Sparre-slægtens besiddelse, hvor den forblev indtil begyndelsen af det 17. århundrede. Siden tilhørte den slægterne Grubbe og Juel, inden den kom i Trolle-slægtens eje ved et giftemål i 1725. I 1811 indtraf massakren i Klågerup, hvor et oprør fra en bondehær blev slået ned af svenske soldater fra Malmø i løbet af et par dage. I begyndelsen af det 20. århundrede blev slottet købt af Svenska Sockerfabriks AB. Siden 1964 er det ejet af slægten Silfverschiöld. Kilder og eksterne henvisninger Nordisk familjebok. Vol. 14. Stockholm. 1911. s. 364-365.
Klågerup Castle

Klågerup Castle (Swedish: Klågerup slott) is a mansion at Svedala Municipality in Scania, Sweden. History Klågerup was owned in the early 15th century by Peter Spoldener. However, by the 18th century the building was in bad shape and by 1737 extensive restorations were commissioned by Fredrik Trolle. The current main building was constructed by Carl Axel Trolle under design by architect Helgo Zettervall (1831-1907) in French Renaissance style. See also List of castles in Sweden References
Castillo de Klågerup

El Castillo de Klågerup (en sueco: Klågerup slott) es una mansión en el municipio de Svedala en Escania, Suecia.​ Historia Klågerup fue propiedad a principios del siglo XV de Peter Spoldener. No obstante, en el siglo XVIII el edificio estaba mal conservado y en 1737 fue encargada una extensa restauración por Fredrik Trolle. El edificio principal actual fue construido por Carl Axel Trolle bajo el diseño del arquitecto Helgo Zettervall (1831-1907) en estilo Renacentista francés.​ Referencias
Klågerups slott

Klågerup slott är ett slott i Hyby socken i Svedala kommun. Den nuvarande byggnaden uppfördes 1858 i fransk renässansstil. I en av flyglarna finns sedan 2004 ett dockmuseum. Historia Godset nämns först redan på 1100-talet under namnet Clauethorp, senare Klapathorp. Troligen har en man vid namn Klapi lämnat bygemenskapen i Hyby för att flytta längre bort till den plats där slottet nu ligger. Klågerups slott låg i sitt äldsta skede bredvid en liten sjö, den beskriv sedan som en moras och är idag uppodlad. Under slutet av 1300-talet hade riddaren och riksrådet Trued Truedsen sin sätesgård, även hans son använde den som sin sätesgård. Sonens namn var Knud Truedsen och han användes ofta av den danska konungen i förhandlingar med Sverige. Knud Truedsen hade inga söner utan det var hans dotter som var gift med riddaren Henrik Aagesen Sparre som ärvde gården, det var så som gården kom i Sparrarnas ägo. Ägandelängden gick efter ett par generationer åter till släkten Grubbe. Gården stannade i deras ägo till 1640-talet då den sedan köptes av Malte Juul. De följande hundra åren ärvdes godset enbart till kvinnor, detta tros inte ha medfört några viktiga förändringar på godsets utseende. År 1725 gick godset över till Trolle-ätten, där överstelöjtnanten Fredrik Trolle blev godsherre. Godset blev kvar i Trolle-släktens ägor i 180 år. År 1811 inträffade Klågerupskravallerna, ett lokalt uppror i Klågerup. Det slogs dock ner av kavalleri från Malmö inom ett par dagar. År 1908 köptes godset av Svenska Sockerfabriks AB. Sedan 1964 ägs Klågerups slott av familjen Silfverschiöld. Arkitektur Godset var omgivet av moras och hade inte befästningar, detta gjorde att godset inte hade något fortifikatoriskt värde under krig. Godset blev avbildat under 1680-talet av kartografen Gerhard von Buhrman, på den tiden bestod godset av två holmar. En borgholme och en laduholme, med en bro som förde dem samman. Burman beskrev borgen som ett tvåvåningshus med en stor port, borgen var byggd av sten och de täta fönsterna vittnar om renässanstidens arkitektur. Referenser Noter Webbkällor Klågerup i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1911) Tryckta källor Nationalencyklopedin (1993). NE HF band 11. NE Nationalencyklopedin. sid. 118-119. Libris 12306124. ISBN 978-91-976241-0-7 Vidare läsning Lönnäng, Ragnar (2006). Till skånska slott och sevärdheter. Simrishamn: Gröna nyckeln. sid. 114-117. Libris 10126422. ISBN 91-631-8349-8 Wärle, Gunilla; Jönsson Bo Ingvar, Karlsson Erik (1989). Från slott och herresäten: mat och miljö. Stockholm: Svenska dagbladet. sid. 128-132. Libris 7664306. ISBN 9177382234 Externa länkar Ragnar Lönnäng (UD). Klågerups slott. www.gammalstorp.se. Klågerup, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883 Klågerup i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Kornhamnstorg

Kornhamnstorg er et trekantet torv i Gamla stan i Stockholm. Torvet er afgrænset i syd af Munkbroleden, i nordvest af Cerberus-karréen og Charon-karréen samt i nordøst af Typhon-karréen og Deucalion-karréen. Torvet måler cirka 140 x 90 x 90 meter. Historie Kornhamnstorg (Kornhamps torget 1651) blev sandsynligvis anlagt i forbindelse med regulering af byens vestlige karréer i 1620'erne efter storbranden i Stockholm 1625. Igennem hele 1600-tallet blev torvet kaldt for Åkaretorget, sandsynligvis fordi det var en opstillingsplads for åkarnas (vognmændenes) vogne. Det nuværende navn er afledt fra Kornhamn, hvor kornn blev læsset af for at blive købt og solgt i byen, og det har været en benævnelse for både torvet som selve havnepladsen. Midt på torvet står statuen Bågspännaren af Christian Eriksson, opført i 1916. Den blev rejst til minde om Engelbrekt Engelbrektssons frihedskamp i 1434-1436. Bygninger Kornhamnstorg 2 - Blev kaldt Sju helvetets portar, efter syv indgange som blev til i 1700-tallet ved sammenlænging af to bygninger. Kornhamnstorg 4 - Buckauska huset, opført i 1750, opkaldt efter bygherren, grosserer Jacob Buckau (1687-1755). Kornhamnstorg 6 - Cederlundska huset, opført i 1856, opkaldt efter vin- og spritimportøren Johan Cederlund som fik byggede huset. Kornhamnstorg 49 - Modehuset 66an, forretningsbygning fra 1906 med en bevaret passage som forbinder torvet med Västerlånggatan. Kornhamnstorg 51 - von der Lindeska huset, opført i 1632 for Erik Larsson von der Linde, har Stockholms ældste karnap. Kornhamnstorg 53 - Funckska huset, opført på 1640-tallet for brukspatronen Tomas Funck. Kornhamnstorg 57 - Degermanska huset, opført i 1741 för handelsmanden Hans Degerman (død 1754). Kornhamnstorg 59 - Nolanwährska huset, opført på 1650-tallet, opkaldt etter Johan Nordanväder (adlet Nohlanwähr) som eijede huset på begyndelsen af 1700-tallet. Hörnhuset Triewaldsgränd 2 - Adlersköldska huset, opkaldt efter herr Adlerschiöld som ejede huset på begyndelsen af 1700-tallet. I kælderetagen lå Apoteket Ängeln. Kornhamnstorg 61 - Forsströmska huset, opført i 1781, opkaldt efter sin bygherre Nils Forsström. Karréer omkring torvet Charon-karréen Cerberus-karréen Deucalion-karréen Medusa-karréen Typhon-karréen Galleri Referencer Eksterne henvisninger
Kornhamnstorg

Kornhamnstorg (Swedish: "Grain Harbour Square"[1]) is a public square in Gamla stan, the old town in central Stockholm, Sweden. Known as Kornhaffn (1427), Jernboen (1586), Åkaretorget (1644), and Kornhampns torget (1651), it is connected to the streets: Munkbroleden, Lilla Nygatan, Stora Nygatan, Torgdragargränd, Funckens Gränd, Triewaldsgränd. The statue of a man drawing a bow on the square, often misinterpreted as depicting William Tell, was inaugurated in 1916 as an homage to Engelbrekt Engelbrektsson, leader of the Engelbrekt rebellion (1434–1436) against the German-dominated government of Eric of Pomerania. The statue was carved by the sculptor Christian Eriksson (1859–1935). Archaeology An archaeological investigation in 2002 exposed sections of unmoved cultural deposits at +2.4–1.9 metres asl (square pavement slightly below +3) of layers of sand containing fragments of red pottery, faïence, and Chinese porcelain, probably dating from the 18th century. History The square is named after the harbour Kornhamn where corn delivered to the city by ships from the Lake Mälaren area was embarked in the Middle Ages, the corn then stored on an open space called Korntorget ("Grain Square"). At the time, however, the city looked entirely different and the square in question was actually located where today the square known as Järntorget ("Iron Square") is found. The latter was renamed after the iron trade which grew in importance, and which also for a while gave Kornhamnstorg the name Jernbroen ("Iron Bridge"). The square probably was a product of the city plan created for the western part of the old town in the 1620s, though the space was referred to as Åkaretorget ("Carter Square") during that century, arguably because of the horse-drawn vehicles stationed there. Both historically and in modern times, the names Kornhamn and Kornhamnstorg have been used for the square, the harbour, and the present quay. In the early 1740s, the harbour and its quays were restored together with to canal separating Riddarholmen from the rest of the old town. See also List of streets and squares in Gamla stan Gallery Notes ^ While the Swedish word korn signifies 'grain' today, its original meaning was similar to that of the English word 'corn', which today translates to säd (compare 'seed'). References External links Media related to Kornhamnstorg at Wikimedia Commons hitta.se - location map and virtual walk