Національний музей Швеції

Націона́льний музе́й Шве́ції (швед. Nationalmuseum) — найбільший музей образотворчого мистецтва Швеції. Загальна характеристика збірки У будівлі музею, розташованій в Стокгольмі, містяться бл. 16 000 полотен і скульптур і приблизно 30 000 витворів ужиткового мистецтва і ремесел, а також зібрання графіки світового значення. Філії музею До складу Національного музею також входять колекції в за́мках Ґріпсгольм, Дроттінгольм, Штрьомсгольм, Розенберг, Ульриксдаль, а також музей порцеляни в Ґуставсберзі. Будівля Національного музею Швеції Сучасну будівлю музею було зведено німецьким архітектором Августом Штюлером і урочисто відкрито в 1866 році. Споруда створена за наказом Шведського ріксдага і створена в стилістиці неоренесанс (еклектика). Формування колекцій Історія зібрання бере свій початок у XVI столітті. Шведський король Густав I Ваза започаткував збирання колекції в замку Ґріпсгольм, яке набирало обертів за рахунок нових придбань, подарунків і воєнних трофеїв. Король надавав перевагу майстрам Північної Європи, тому в збірці переважали картини майстрів німецьких князівств та Нідерландів. Зростанню королівських колекцій сприяли і політичні обставини: в 16 столітті Швеція виборола незалежність. Володарі нової держави клопоталися про її міжнародний престиж шляхом військових перемог і підтримки мистецтв і створення мистецьких збірок. Тенденція перетвориться на традицію і матиме подальший розвиток в 17-19 століттях. Мистецькі збірки королеви Христини Особлива стаття життя королеви — колекціонування книжок та витворів мистецтва. Швеція отримала низку перемог у Тридцятилітній війні і пограбувала багату Прагу. В країну вивезли більшу частину мистецької колекції імператора Рудольфа II і навіть бронзові скульптури з королівського палацу в Празі. Серед захопленого було майже шістсот картин майстрів Італії та Голландії, малюнки, медалі та монети, предмети ужиткового мистецтва (Європейські срібні вироби доби бароко, золоті келихи тощо). До мистецьких збірок Швеції прийшли рідкісні картини Арчімбольдо, скульптури Адріана де Вріса (Амури возносять Венеру, бронза, Стокгольм) та ін. Видатні речі також скуповували агенти королеви в Німеччині, Голландії, Італії, навіть в Греції, що тоді входила до складу Туреччини. 1649 року агент королеви М. Леблон за наказом Христини брав участь в аукціоні розпродажу колекцій страченого короля Англії Карла І. Тоді для Христини придбали найкращі медалі і королівські коштовності, а також декілька картин найбільшої мистецької вартості (серед останніх полотно Тіціана «Діана і Актеон»). А були ще придбання з розпроданих, легендарних за якістю, мистецьких збірок художника Пітера Пауля Рубенса, бургомістра з Амстердама Н. Рококса, англійського міністра, герцога Бекінгема. В збірці королеви опинились малюнки Сандро Боттічеллі до «Божественної комедії» Данте Аліг'єрі і малюнки Мікеланджело Буонарроті (останні перейшли в музей Тейлора, Гарлем.) Аби розмістити свої збірки, королева запланувала розширити королівський палац «Три корони», а архітектор Никодим Тессін Старий розробив проект добудов до і без того великого палацу. Мистецькі збірки Королеви викликали здивування і захоплення. 1652 року француз-науковець Г. Ноде сповіщав зі Стокгольма : Дарунки на згадку Чимало полотен італійських митців королева Христина І взяла з собою в 1654 році до Риму. Заклопотана доброю пам'яттю про себе, колишня королева подарувала частку своїх мистецьких колекцій королівським родинам Європи Так, кінний портрет Христини пензля Себастьяна Бурдона був подарований королю Іспанії, зараз в Музеї Прадо (Мадрид) архітектор Никодим Тессін Старий отримав погруддя римського імператора Коммода король Франції Людовик XIV — картину Корреджо «Христос дитиною» ерцгерцог Леопольд — картину Тіціана «Розп'яття» Збільшення колекцій У 1697 році пожежа в замку Три корони знищила значну частку колекції. Отже, дарунки королеви Христини мимоволі сприяли їх збереженню для європейської культури на століття вперед. У 1740-х роках шведський дипломат у Парижі Карл Ґустав Тессін придбав для королівської колекції численні французькі полотна, серед яких твори Франсуа Буше, Луї Токке, Шардена. Після смерті Густава III в 1792 році королівську колекцію було передано до Національного музею, і вона стала надбанням громадськості. 1911 року в Стокгольмі заснували товариство «Друзів Національного музею», патроном якого обрали короля Швеції Густава VI Адольфа. Товариство діяльно сприяло збільшенню мистецьких збірок, серед останніх надбань яких — полотно французького художника Ватто «Урок кохання». 1933 року в Національний музей передав власну збірку російських ікон банкір Олаф Ашберг, скориставшись розпродажем музейних коштовностей, розпочатих урядом Сталіна. Національний музей Швеції отримав більш ніж 200 пам'яток середньовічного мистецтва Московії. Галерея Див. також Музеї Швеції Живопис бароко Протестантизм Музей Тейлора, Гарлем Європейські срібні вироби доби бароко Примітки Посилання Johan Mårtelius Norra innerstaden. Guide till Stockholms arkitektur (2nd ed. ed.). Stockholm: Arkitektur Förlag AB. p. 67. ISBN 91-86050-41-9, 1999 (швед.) Офіційний сайт (англ.) (швед.)