NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Церковь Мастугг

Церковь Мастугг в районе Стигбергет — яркая достопримечательность и самый выразительный памятник национального романтизма в городе Гётеборг, Королевство Швеция. Расположенное на вершине скалистого холма, здание является не только архитектурной доминантой района, но и важным морским ориентиром. Решение о постройке новой церкви для общины района было принято в 1906 году. Городской совет Гётеборга определил, что здание на 1200 мест должно быть достойным для храма, устойчивым к ветрам и непогоде, но при этом простым по конструкции, что позволило бы ограничить затраты. По итогам конкурса был выбран проект местного архитектора Зигфрида Эриксона. Эксперты отметили удачную планировку церкви и то, что она хорошо вписывается в прилегающую местность и застройку. Строительство церкви началось в 1910 году и было завершено открытием храма 11 октября 1914 года. Здание церкви красного кирпича на фундаменте из серого природного камня построено в стиле национального романтизма. Кладка сделана из кирпича необычно большого размера — 10х15х30 сантиметров. Объём церкви трёхнефный, с трансептом; главный вход расположен на северной боковой стене нефа. Квадратная в плане башня высотой 60 метров, увенчана шаром и крестом с флюгером в форме петуха. Кровля церкви черепичная, на бетонных перекрытиях, потолок деревянный; башня же покрыта медными листами. Запрестольный образ церкви Мастугг, созданный скульптором Ниннан Сантессон, представляет собой триптих, в центре которого вознесение Христово, слева — моление в Гефсиманском саду, справа — смерть Иисуса на Кресте. Церковь имеет два колокола весом 3200 и 2000 килограммов, отлитые в 1914 году. Вместимость церкви — 1050 человек, в том числе 250 — на хорах. Примечания Ссылки В. Г. Лисовский. Северный модерн. — Санкт-Петербург: Коло, 2016. — С. 297—298. — 520 с. — ISBN 978-5-4462-0020-7. Ternevall, Evert. Masthuggskyrkan 1914–1964: en minnesskrift (швед.). — Göteborg, 1964. Hammarskiöld, Hans; Linde Bjur, Gunilla; Lärn, Viveca. Fasader i Göteborg : hus från industrialismens genombrott till sekelskiftet (швед.). — Stockholm: Gedin, 1996. — С. 123. — ISBN 91-7964-195-4.
Kälkholmen

Kälkholmen is een Zweeds schiereiland behorend tot de Lule-archipel. Het voormalige eiland Kälkholmen is door een aantal zandbanken die droog kwamen te liggen inmiddels verbonden aan het vasteland, hier bestaande uit het ook weer voormalige eiland Hertsön. Over deze landtong loopt een weg naar het centrum van het eiland. Zandpaden lopen naar de huizen langs de kust. Het eiland dankt zijn naam aan zijn vroegere vorm; een kaakbeen (kaiki). In het verleden werd het eiland ook Kyrkholmen genoemd, hier kwamen kerkgangers van de nabijgelegen eilanden aan wal om verder te trekken naar de kerk op Hertsön.
Bourse (Gothenburg)

The Bourse (Swedish: Börsen) is a municipal building in Gothenburg, western Sweden. It is located on the north side of Gustaf Adolf Square. Originally it was designed as a mercantile exchange, with a ballroom, by architect Pehr Johan Ekman in the Neoclassical style. It opened on 1 December 1849. The Gothenburg Municipal Council and its predecessor have conducted their meetings here since 5 January 1863. The Swedish term for this building, Börsen (derived from the French "La bourse"), is frequently mis-translated into English as "The Stock Exchange". However, the building was never primarily a stock exchange, but rather a commercial exchange or mercantile exchange (see Exchange (organized market)), in the same spirit as a modern commodities exchange. Although the Gothenburg exchange had no royal patronage, it fulfilled a similar function to the contemporaneous royal exchanges of, for example, Dublin, Edinburgh and London. History By statute enacted in 1661, the first trade guild in Sweden was created in Gothenburg, meeting at a town hall building located on what is now the Gustaf Adolf Square. The current Bourse building is located on the site of the Kaulbarska House, that had been owned by Baron Johan von Kaulbars, who had been a general in the army of King Charles XII. The mansion was demolished in the early 19th century, to make way for a new civic building. By 1844, the city's merchants had raised enough funds for the construction of this building, with the cornerstone being laid by King Oscar I on 1 June 1844 and the building being completed in 1849. Since the original meeting of the Gothenburg city council in 1863 the Bourse has been the ordinary meeting place of the council and the current municipal council which succeeded the city council. A renovation project of the Högvakten neighbourhood, including the Bourse, began in the autumn of 2014. Works were completed in early 2019 and the municipal council returned to the building. External links Media related to Bourse (Gothenburg) at Wikimedia Commons References
Bolsa (Gotemburgo)

Bolsa (em sueco: Börsen) é um edifício do século XIX em Gotemburgo, na Suécia, usado como local de representação e assembleia municipal. Está localizada no lado norte da praça Gustavo Adolfo, no centro histórico. Referências Bibliografia Ligações externas Media relacionados com Bolsa (Gotemburgo) no Wikimedia Commons
Knätte naturreservat

Knätte är ett naturreservat i Ulricehamns kommun i Västra Götalands län. Reservatet ligger nordväst om Ulricehamn, omedelbart söder om Knätte kyrka. Det är skyddat sedan 1979 och omfattar 4 hektar. Det består av två åskullar som utgör delar av Hössnaåsen. Det är isälvsavlagringar med material från kalkbergarter. Den kalkhaltiga marken sätter sin prägel på floran och naturtypen kallas stäppartad torräng. Där växer trollsmultron, krissla, flentimotej och ängshavre. Mer ovanliga arter som smalbladig lungört, drakblomma och vingvial kan nämnas. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000 och förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Källor Knätte, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Lörans kapell

Lörans kapell (även kallad Löruddens kapell) är ett kapell som tillhör Sundsvalls församling, men ligger inom området för Njurunda församling, också den i Sundsvalls kommun, i Härnösands stift. Kapellet byggdes under 1600-talet, troligen mellan 1600 och 1649. Kapellet är byggt som en liten salkyrka med ett fullbrett och rakt avslutat kor åt öster. På kapellets västra sida finns ett litet vapenhus med tegelklätt tak. Taken över långhuset är ett tegelklätt sadeltak. Porten är rödmålad och kapellets fasad är vitmålad. Kapellet har en klockbock med två klockor och ett spånklätt tak krönt av ett kors. Orten Fiskegrundet vid Lörudden (Löderudden) hade tidigare arrenderats av Gävlefiskarna, men donerades av kronan till Sundsvalls stad för evärderlig tid i samband med stadens bildande. Härigenom fick stadsborna från första början fiskerätter och en lagligt skyddad näring. Bönderna i Njurunda socken var förbjudna av kungen att fiska vid fiskegrundet, varpå de klagade hos kungen mot Sundsvalls stads arrendering av Lörudden, dock utan framgång. Bilder Källor Vidare läsning Cornell, Henrik; Rappe, Axel (1929). Medelpad. H. 1, Kyrkor i Njurunda och Sköns tingslag samt Sundsvalls stad : konsthistoriskt inventarium. Sveriges kyrkor, 99-0108065-7 ; [30]. Stockholm: Svenska Bokhandelscentralen. sid. 128-131. Libris 19512950. http://kulturarvsdata.se/raa/samla/html/6875 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lörans kapell.
Star Shape

Star Shape ist ein Fahrgeschäft der deutschen Firma Zierer Rides. Die Gesamtfläche beträgt ca. 23 m × 17 m, wobei sie im Fahrbetrieb ca. 29 m × 25 m und eine Höhe von ca. 29 m erreichen kann. Das Fahrgeschäft hat sechs Sitzbalken, in denen jeweils fünf Fahrgäste Platz nehmen können. So können theoretisch 510 Personen in der Stunde befördert werden. Aufbau und Technik Star Shape besteht aus einem Hauptarm, der hinten von einer Querstütze und vorne zwei kleineren Stützen getragen wird. In der Achse des Arms befindet sich der Kugeldrehverbinder (KDV), der den Hauptarm in Bewegung setzt. Unten am Arm sind die sechs Sitzbalken, die der Form eines Sterns ähneln. Darauf sind Plätze für fünf Insassen vorgesehen. Am Gegenstück des Arms ist eine große Kugel, die als Gegengewicht dient. Im Fahrbetrieb bewegt sich der Arm schwingend um Geschwindigkeit aufzubauen. Dabei bewegen sich der untere Arm und die Sitzbalken können sich frei drehen. Auslieferungen Weblinks Star Shape auf der Internet-Seite des Herstellers
Mechanica

Mechanica är en åkattraktion i nöjesparken Liseberg i Göteborg. Den invigdes 25 april 2015 då parken öppnade för sommarsäsongen 2015. Attraktionen är tillverkad av tyska Zierer Karussell und Fahrzeugfabrik och modellen finns i olika nöjesparker världen över. Den har olika namn i olika parker, men tillverkarens beteckning är Star Shape. Attraktionen består av sex gondoler med plats för fem åkande i rad i varje gondol. Gondolerna är fästa i en stjärnliknande formation i änden av en lång pendel som gungar fram och tillbaka likt Lisebergsattraktionen Spinrock, men med skillnaden att pendeln på Mechanica kan rotera 360 grader. Dessutom kan varje gondol rotera 360 grader fram- eller baklänges, och "stjärnan" av gondoler rotera 360 grader runt sitt fäste på pendeln. Mechanicas design är inspirerad av 1700-talets Göteborg. Premiärproblem Attraktionen invigdes cirka 12:30 den 25 april, men stoppades redan efter en timme efter att en bult lossnat från attraktionens plattform. Bulten byttes ut, attraktionen inspekterades och provkördes, och cirka 17:45 var den åter i bruk. Olycka I maj 2015 skadade sig en kvinna i 20-årsåldern under en åktur med Mechanica. Enligt kvinnan åkte bygeln upp lite under åkturen, vilket gjorde att hennes överkropp lyfte och åkte ut från stolen samtidigt som hennes huvud slogs fram och tillbaka. Galleri Wikimedia Commons har media som rör Mechanica. Källor Referenser
Skånska gruvan

Skånska gruvan (« la mine de fond de Scanie ») est un bâtiment situé sur l'île de Djurgården à Stockholm en Suède. Histoire Dessiné par l'architecte Gustaf Wickman, il est construit pour l'exposition de Stockholm en 1897. Il sert alors de pavillon à un groupe de représentants des industries de la brique, du sucre, du ciment et du charbon venus de Scanie, la région la plus méridionale de Suède. Au-delà de cette connexion avec la Scanie, le bâtiment doit son nom à la réplique d'une mine de fond qui y est alors exposée. Cette réplique, qui est la principale attraction du pavillon, attire jusqu'à 70 000 visiteurs. Elle est ensuite démontée par étapes dans le courant du XXe siècle, et il n'en reste aujourd'hui aucune trace. Lorsque l'exposition prend fin, le bâtiment est donné au musée de plein air de Skansen. Il reste ouvert au public jusqu'en 1924, puis sert de remise. En 1977, il est ravagé par un incendie, et il faut attendre 1999 pour que des travaux de reconstruction soient entrepris. Depuis 2001, Skånska gruvan abrite le centre d'information au public du département artisanat et bricolage du musée de Skansen. Sources (sv) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en suédois intitulé « Skånska gruvan » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des musées Portail de Stockholm Portail des expositions internationales
Skånska gruvan

Skånska gruvan är en byggnad på Djurgården i Stockholm, med adress Rosendalsvägen 14. Byggnaden är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Beskrivning Skånska gruvan ritades av arkitekt Gustaf Wickman och uppfördes som utställningspaviljong till Stockholmsutställningen 1897. Utställare i Skånska gruvan var de skånska tegel- och sockerbruken, kalk- cement- och stenkolsindustrierna som gick samman i en gemensam skånsk paviljong för att synas mera på den stora utställningen. Förutom anknytningen till Skåne, fick Skånska gruvan sitt namn av en konstgjord gruva. Anläggningen var den stora publikmagneten som lockade drygt 70 000 besökare och gav byggnaden sitt nuvarande namn. Gruvutställningen har demonterats i etapper under 1900-talet och idag finns inget kvar. När utställningen var slut skänktes Skånska gruvan till Skansen som hade utställningsverksamhet fram till 1924. Då stängdes huset för att bli förråd för museisamlingar. År 1977 brann huset ner, endast tegelmurarna återstod och en kulissfasad med blindfönster byggdes upp som ett provisorium. År 1999 fick Skansen möjlighet att påbörja renoveringen av den vackra byggnaden, som från och med hösten 2001 kunde användas av Skansens Byggnadsvård som informationslokal för allmänheten. Noter Källor Informationstavla på platsen Björn Hasselblad; Monica Eriksson (1982). Djurgårdsvandringar: villor och andra sevärdheter på Södra och Norra Djurgården: en introduktion till Kungl. Djurgården. Stockholm: Kungliga Djurgårdens förvaltning. sid. 69. Libris 7791397. ISBN 91-970418-0-7 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Skånska gruvan. Skansen: Skånska gruvan
Röå alsumpskog

Röå alsumpskog är ett naturreservat i Karlsborgs kommun i Västra Götalands län. Området är skyddat sedan 1997 och är 12 hektar stort. Det är beläget mitt mellan Karlsborg och Hjo nära Vätterns strand. Reservatet utgörs av alsumpskog som domineras av klibbal och björk. Det finns även inslag av tall, gran, ask, rönn och fågelbär. Lågor och högstubbar förekommer vilket bidrar till en del förekomst av sällsynta mossarter. I södra delen finns en naturlig bäckfåra. Området ingår i ett större alskogsområde längs sjön Vättern. Skogsbingel, dvärghäxört och gullpudra växer inom reservatet. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000. Källor Noter
Sahlbergska gården

Sahlbergska gården är en gård i kvarteret Storken i centrala Hedemora, Dalarnas län. Gården byggdes efter branden 1849 och namnet kommer från Filip Sahlberg, som bedrev bokhandel i huvudbyggnaden från 1891 och mer än 50 år framåt. Historik Sahlbergska gården är tvillinggård med Perssonska gården på andra sidan Kyrkogatan och liksom denna uppbyggd efter branden 1849. Branden startade i grannfastigheten, hos källarmästare Lagus. Den spred sig sedan till gården på platsen för den nuvarande Sahlbergska gården, som beboddes av Fredrik Lagergren, brukspatron på Klosters bruk. 1850 bodde G. Ström i den nya gården, möjligen var det även han som lät uppföra den. I noteringar från 1878 anges istället urfabrikör J. E. Lidenvall som ägare. Gården har sedan uppförandet varit tänkt som kombinerat bostads- och handelshus, på fotografier från 1880-talet syns flera dörrar, fönster och trappor till handelsbodar i huvudbyggnaden. 1850 öppnade apotekare Carl Arvid Ruth bokhandel i längan längs Ämbetsgatan. 1852 tog bokhandlare Robert Pålman över lokalen och bedrev en filial till sin bokhandel i Falun. 1857 övertog Carl Nordin rörelsen, och hade några olika föreståndare för bokhandeln fram till 1880, då Filip Sahlberg började. Sahlberg, som föddes 1856, övertog butiken 1891 och bedrev bok- musik- och pappershandel i mer än 50 år. Han lät även öppna filialer i bl.a. Avesta, Säter, Norberg och Långshyttan. I hörnet Ämbetsgatan/Kyrkogatan låg på 1920-talet Svenska Handelsbanken, men när de flyttade 1926 öppnades istället Sven Nylens Kafé. Därefter har det varit olika verksamheter i lokalen, såsom en sportaffär. 1990 öppnade Säterföretaget Annas bageri brödbod, och i slutet av 1994 startade kaféet Smörgåstårtan. På våren 2000 skedde en överlåtelse av rörelsen, som bytte namn till Tant Gredelin. Hösten 2004 bytte återigen kaféet namn och ägare, till nuvarande (2014) Smörgåsboden. Uppbyggnad Gården ligger vid Stora torget och består av huvudbyggnad i en och en halv våning, med innergård och uthus. Huvudbyggnaden är uppbyggd av timmer på stengrund. Sadeltaket har enkupigt rött taktegel. Såväl Sahlbergskas som Perssonska gårdens huvudbyggnader reveterades med spritputs år 1890. Liksom många andra byggnader i den gamla stadskärnan finns källare under husen från tiden före den första stadsbranden 1754. På den Sahlbergska innergården finns två motstående källarnedgångar. Den sydöstra leder, via en brant trappa, ner i ett källarvalv som mäter 9 x 4,5 m och tre meter i takhöjd. Sockeln är av gråsten och tunnvalven är slagna av tegel. I väggar och valv finns välvda nischer och antydningar till igensatta öppningar. Den nordvästra källaren är tudelad och ligger delvis under Ämbetsgatan. Via två trappor och en krökt gång kommer man till de båda valven på 4,5 x 2,7 m vardera. På den grusade innergården står de röda uthusen av timmer med enkupigt taktegel, liksom ett kraftigt vårdträd. Fasaden var timrad fram till 1890-talet. Galleri Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sahlbergska gården.
Sankt Lars kapell, Bollnäs

Sankt Lars kapell är en kyrka i Bollnäs församling i Uppsala stift. Kyrkan är belägen i Bollnäs i Gävleborgs län. Kapellet har fått namn efter Bollnäs kyrkas skyddshelgon, Sankt Lars (S:t Laurentius). Sankt Lars kapell byggdes 1960 efter ritning av arkitekt Rudolf Holmgren. Övervåningen i gatuplanet är begravningskapell. I källarplanet finns krematorium bisättningslokal. Klockstapeln i betong uppfördes 1969. Kapellet och krematoriet renoverades 2005. Krematoriet är det enda i Hälsingland. Orgel 1960 byggde John Grönvall Orgelbyggeri, Lilla Edet en orgel med 7 stämmor, två manualer och pedal. Orgeln flyttades till Mullsjö missionskyrka. Den nuvarande orgeln byggdes 1980 av Olof Hammarberg, Göteborg. Orgeln är mekanisk med slejflådor. Tonomfånget är på 56/30. Gemensam svällare för båda manualerna. Referenser
Skatelövs kyrka

Skatelövs kyrka är en kyrkobyggnad i Skatelöv i Växjö stift. Den ligger öster om Grimslöv och är församlingskyrka i Skatelövs församling. Prästgården ritades av Paul Boberg. Kyrkobyggnaden Den nuvarande kyrkan uppfördes 1820–1821 och ersatte en medeltida stenkyrka som låg några hundra meter bort på den gamla kyrkplatsen. Kyrkan invigdes den 24 juni 1825 av biskop Esaias Tegnér. Detta var Tegnérs allra första kyrkoinvigning som nytillträdd biskop. Vid invigningen yttrade Tegnér erkännsamma ord till församlingens kyrkoherde, prosten Carl Magnus Agrell, som varit en drivande kraft till det nya kyrkbygget. Dessutom hade Agrell varit medtävlare till biskopsämbetet . Kyrkan är tidstypiskt uppförd i nyklassicistisk stil efter ritningar av arkitekten Axel Almfelt. Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med avslutande korvägg i öster och en bakomliggande halvrund sakristia. Vid långhusets västra sida är kyrktornet med ingång beläget. Ytterligare ingångar finns på kyrkans norra och södra långsidor. Sakristian har en egen ingång från söder. Tornet är försett med en öppen lanternin krönt av en korsglob. Inventarier Altartavlan är målad omkring år 1830 av Salomon Andersson. Tavlan är en kopia av en målning utförd av Peter Paul Rubens. Motivet är Jesu nedtagande från korset. Tavlan ingår i en altaruppställning från 1938 bestående av en klassicistisk pilasterinramning. Altarringen är utbytt till den nuvarande 1875. Det fristående altaret tillkommet 1973. Altarkrucifixet i ek är utfört av konstnären Eva Spångberg. Dopfunten i gotländsk sandsten från 1930 är ritad av Margit Hagenfeldt. Bonaden på väggen vid dopfunten är ett stiliserat kyrkfönster i ryssväv. Predikstolen är utförd i empirestil och försedd med förgyllda symboler. Ljudtaket tillkom 1934. Ett golvur som tidigare haft sin plats i den gamla kyrkan. En kyrkstöt som är bevarad från den tidigare kyrkan. Bänkinredning från kyrkans tillkomsttid. Orgelläktare med utsvängt mittstycke. Orgelkronologi 1691 en orgel byggd av Hans Henrich Cahman. 1755 en orgel med tio stämmor tillverkad av Gustaf Gabriel Woltersson. Orgeln hade även ett klockspel. 1845 byggde Johan Nikolaus Söderling en orgel till den nya kyrkan med sexton stämmor. A. Törnquist hade ritad fasaden. 1918 fick Hammarbergs Orgelbyggeri AB i uppdrag att bygga ett nytt orgelverk med 25 stämmor. 1958 installerades ett mekaniskt verk byggt av Frederiksborg Orgelbyggeri. Fasaden härstammar från 1845 års orgel. Instrumentet omintonerades 1987 av samma firma. Bildgalleri Referenser Noter Tryckta källor Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland. Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993 ISBN 91-7192-821-9 Kyrkobyggnader i Kronobergs län. Växjö stifts hembygdskalender 1965. Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Riksantikvarieämbetet Skatelövs kyrka Wikimedia Commons har media som rör Skatelövs kyrka.
Skånings-Åsaka kyrka

Skånings-Åsaka kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2018 tillhör Valle församling (2010-2018 Axvalls församling och tidigare Skånings-Åsaka församling). Den ligger i Skara kommun. Kyrkobyggnaden Förra kyrkan på platsen uppfördes på 1100-talet, förstorades 1761 och revs 1871. Kyrkan bestod av ett rektangulärt långhus med rakt avslutat kor i öster av samma bredd som övriga kyrkan. I norr fanns en sakristia och i söder ett vapenhus. På kyrkan fanns ett klocktorn av trä. Nuvarande stenkyrka byggdes 1873 efter ritningar av arkitekt Albert Törnqvist. Kyrkan består av rektangulärt långhus med rakt avslutat kor i öster och torn i väster. Öster om koret finns en smalare femsidig sakristia. Inventarier En kalvariegrupp är från medeltiden och består av skulpturer där ett triumfkrucifix med Jesus på korset är i centrum. Triumfkrucifixet är sannolikt från 1100-talet. Sidofigurerna Maria och Johannes är från 1200-talet. En ljuskrona är skänkt av Jesper Swedberg på 1700-talet. En dopfunt med tillhörande cuppa påträffades 1931 i närbelägna trädgårdar, där de användes som blomkrukor. Orgel Den nuvarande orgeln byggdes 1895 av Johannes Magnusson, Göteborg och är en mekanisk orgel med fasta kombinationer. Orgeln renoverades 1980 av A. Magnussons Orgelbyggeri AB, Göteborg. Referenser Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 141. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Skara pastorat Bengans historiasidor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Tore Johansson, red (1989). Inventarium över svenska orglar: 1989:I, Skara stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Skara pastorat Wikimedia Commons har media som rör Skånings-Åsaka kyrka. Vidare läsning Schwanborg, Ingrid (1994). Skånings-Åsaka kyrka. Skara stifts kyrkobeskrivningar, 99-0367860-6 ; 19. Skara: Skara stifts kyrkobeskrivningsnämnd. Libris 2020881. ISBN 91-86258-19-2
Snevtjärnen

Snevtjärnen är en sjö i Falu kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Falu kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Stenträsket (Jokkmokks socken, Lappland, 740908-170794)

Stenträsket (lulesamiska: Gierggejávrre) är en sjö i Jokkmokks kommun i Lappland och ingår i Lule älvs huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Jokkmokks kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Storrisbergsgrottorna

Storrisbergsgrottorna är ett naturreservat som ligger ungefär 7 kilometer väster om Nordmaling vid Storrisberget. I reservatet finns flera sprickgrottor (eller tunnelgrottor), som uppkommit genom rörelser i jordskorpan för flera miljoner år sedan, eller vid jordbävningar i samband med den senaste inlandsisens avsmältning. Inom reservatet finns ett tiotal större grottor och uppe på bergsplatån två välbevarade klapperstensfält. Tjuv-Antes grotta Den mest kända grottan heter ”Tjuv-Antes grotta" och är 30 meter lång, 5 meter bred och 3 meter hög. Namnet anspelar på en verklig person, Tjuv-Ante. Han levde på 1800-talet och ska ha gömt sig undan rättvisan i grottorna på Storrisberget. Hans egentliga namn var Anders Andersson. Referenser