NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jästbolaget

Jästbolaget Aktiebolag, är Sveriges enda tillverkare av bagerijäst. Fabriken, som ligger i Rotebro i Sollentuna kommun, är sedan 1974 landets enda i sitt slag. Jästbolaget har sitt ursprung i Svenska Jästfabriks AB, bildat 1919 på initiativ av Sten Westerberg genom sammanslagning av ett stort antal äldre, lokalt arbetande branschföretag. Det nuvarande bolagsnamnet tillkom 1993. Jästbolaget är sedan 2002 helägt av Orkla. Tidigare var Svenska Bageriförbundet delägare. Historik År 1856 bildades Stockholms Aktiejästbolag av bagaren C. F. Lundholm. En mindre fabrik anlades vid Liljeholmen, som 1866 flyttades till Norra Humlegårdsgatan då stambanan drogs fram (numera tomten för Scandic hotel vid Karlavägen). Bolaget upplöstes 1884 och i stället bildades Stockholms Norra Jäst Aktiebolag. Fabriken flyttades samma år till det av bolaget arrenderade Kräftriket, där en fabriksbyggnad uppförts. Verksamheten var framgångsrik och tillverkningslokalerna snart för små. År 1893 flyttades tillverkningen till Rotebro, medan huvudkontor inreddes på Kammakargatan 62. År 1910 sammanslogs Stockholms Norra Jäst Aktiebolag och Göteborgs Jäst Aktiebolag och bildade Svenska Jästfabriks Aktiebolaget. År 1919 införlivades Nässjö Jästfabrik och Jästfabriken Activ i Tomelilla. Fabriken i Rotebro var 1924 Skandinaviens största jästfabrik och tillgodosåg då en tredjedel av det svenska behovet av pressjäst. Den nuvarande fabriken i Rotebro byggdes 1980 och har idag har en kapacitet av 25 000 ton jäst (Kronjäst) om året. Omkring 9 000 ton går på export. Antalet anställda är omkring 60 st och årsomsättningen ligger på cirka 200 miljoner kr. Källor Näringslivets utveckling i Sverige under åren 1859-1929 (1929) Noter Vidare läsning Svenska jästfabriksaktiebolaget : dess ursprung och utveckling : minnesskrift. Stockholm. 1929. Libris 2733392 Svenska jästfabriks aktiebolaget : minnesskrift i anledning av bolagets tjugofemåriga tillvaro år 1944. Stockholm: Nord. rotogravyr. 1944. Libris 1456073 Ring, Herman A (1894-1907). ”Stockholms Norra Jästaktiebolag”. Sveriges industri - dess stormän och befrämjare. Stockholm: Eklund. Libris 2148639. https://runeberg.org/rhasvindus/2/0297.html Externa länkar Officiell webbplats
Jättadalen-Öglunda grotta

Jättadalen-Öglunda grotta är ett naturreservat i Skara kommun i Västergötland. Jättadalen är en bäckravin djupt nedskuren i Billingens berg. Diabasen bildar här lodräta stup och rasbranter. Från toppen är det god utsikt över Vallebygden. Landskapet i reservatet är stenigt och klippigt. I närheten ligger Öglunda grotta som bildats av stora diabasblock. Grottan ligger en bit in i reservatet och omges av brukad barrskog. Några av fågelarterna som finns i området är stenknäck, korp och nötkråka. Öglunda grotta är namnet på hela ravinen, och det finns flera olika grottor, eller kammare, inne i ravinen. Den första grottan man kommer till kallas för Farfars kammare. I reservatet finns också en källa som kallas för Offerkällan. Förr trodde man att vattnet i källan var magiskt och människor har länge offrat mynt i källan. Området är skyddat sedan 1975 och omfattar 26 hektar. Se även Öglunda socken Källor Länsstyrelsen, naturreservat Jättadalen-Öglunda grotta
Jättendals kyrka

Jättendals kyrka är en kyrka som tillhör Nordanstigskustens församling i Uppsala stift. Den ligger precis intill Jättendalssjön (även kallad Kyrksjön). På somrarna brukar kyrkan vara vägkyrka eftersom E4:an går förbi i närheten. Kyrkobyggnaden På 1200-talet uppfördes en stenkyrka i Jättendal, vilken stod kvar ända till år 1800 då den eldhärjades. När kyrkan skulle återuppbyggas behöll man delar av norra och östra muren samt sakristian byggd 1775. Övriga delar av den gamla kyrkan raserades fullständigt. Bygget av den nuvarande kyrkan påbörjades 1801 och 1802 togs den i bruk. Inredningen i den nya kyrkan blev färdig först 1824, då kyrkan invigdes av ärkebiskop Carl von Rosenstein. Kyrkan är en enskeppig salkyrka. Tornet ligger i väst och sakristian i norr. Ytterväggen är ett murverk, utfört i natursten, och fasaden är putsad och genombryts av de rundbågiga fönsteröppningarna. Läktarunderbyggnaden är från 1987. Inventarier Det dröjde till 1813 innan den nya kyrkan fick sin predikstol som förfärdigades av skulptören Jonas Edler. De båda nummertavlorna på vardera sida om altaret har hängt i Hudiksvalls kyrka och var ett bidrag till nya kyrkans inredning efter branden. Från den ursprungliga kyrkan finns bevarat ett rökelsekar från 1200-talet tillverkat av malm. Nattvardskärl och paten härstammar också från medeltiden. Storklockan i kyrktornet göts 1802 av Pehr Öberg i Hudiksvall. Lillklockan göts 1872 av N. P. Linderberg i Sundsvall. Altaruppsatsen och predikstolen är i nyklassicistisk stil. Det finns ett votivskepp som är gjort av fiskaren Per Albert Harning. Orgel Orgeln byggdes 1839 av Lars Niclas Nordqvist, Alfta och är en mekanisk orgel med slejflådor. Tonomfånget är på 54/24. Orgeln renoverades 1925 av Gebrüder Rieger, Jägerndorf, Tjeckoslovakien. 1985 renoverades orgeln av Robert Gustavsson Orgelbyggeri AB, Härnösand. Kororgel Den nuvarande kororgeln byggdes 1974 av Gustaf Hagström Orgelverkstad AB, Härnösand. Orgeln är mekanisk med slejflåda. Tonomfånget är på 56. Övrigt Till kyrkans övriga byggnader räknas förråd, ekonomibyggnad, ett gravkapell från 1947 samt en stiglucka från 1805. Kyrkogården inhägnas av häck och kallmur. Runsten Utanför kyrkans västra ingång finns en runsten uppställd (Hs 21). Den är ristad av Sveriges enda säkert kända kvinnliga runmästare, Gunnborga den goda, någon gång på 1000-talet efter Kristus. På stenen finns två små kors inristade vilket visar på att kristendomen vid denna tid, hade fått fäste i dessa trakter. Stenen har tidigare varit inmurad i den gamla kyrkans södra mur. Under en tid fick den tjänstgöra som trappsten vid den nya kyrkan. Bildgalleri Källor Våra kyrkor, sidan 80, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Åke Nisbeth: Jättendals kyrka. Hälsinglands kyrkor - 1. Uppsala 1953, ISSN 0436-5445 Harmånger-Jättendals och Gnarps kyrkliga samfällighet Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Vägverket informerar. Turistinformation Nordanstigs kommun. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jättendals kyrka. Jättendals kyrka på svenskakyrkan.se
Jäverön

Jäverön är en ö i Vänern, sydost om Karlstad inom den före detta stadens område. Ön har en yta av 8,94 kvadratkilometer. Jäverön har troligen varit befolkad ända sedan forntiden. I skrift omtalas ön första gången 1540. Som mest har ön haft 83 innevånare i början av 1900-talet, då fanns här förutom Jäverö gård fem torp. Man har sysselsatt sig med jordbruk, fiske och skogsbruk, under en tid på 1800-talet fanns även ett tegelbruk på Jäverön. 1861 fick Jäverön ambulerande skolverksamhet, och 1918 fick Jäverön en egen lärare, men skolan lades ned 1934. Under senare delen av 1900-talet uppfördes över hundra sommarstugor på ön, huvudsakligen längs öns västra sida. Jäverön köptes 1967 av Karlstads kommun, och under 1970-talet planerades att förlägga Karlstads flygplats hit. Kostnader för broförbindelse med fastlandet fick planerna att falla. Jordbruk bedrivs ännu vid Jäverö gård. Huvuddelen av ön är bevuxen med barrskog där 16 kilometer vandringsleder iordningställts. Källor Sveriges öar, 3:e upplagan 2013, Anders Källgård s. 599-600. Externa länkar Information om ön från Karlstads kommun
KFUM-borgen

KFUM-borgen ("Borgen") är en byggnad från 1911 vid Fyrisån och Jernbron i stadsdelen Fjärdingen i centrala Uppsala. I byggnaden finns konsertlokalen Alfvénsalen, döpt efter kompositören Hugo Alfvén, mångårig director musices vid Uppsala universitet och dirigent för manskören Orphei Drängar. KFUM-borgen är ett fyra våningars stenhus med tegeltak. En del av huset består av bostäder och även några kontorslokaler. I bottenvåningen ligger Restaurang Borgen som serverar traditionell husmanskost. Andra delar av huset hyrs ut till olika företag och kulturverksamhet, där finns bland annat en inspelningsstudio. Mest känt är huset för Alfvénsalen på andra våningen, Orphei Drängars konsertsal, med plats för omkring 250 personer. Historia KFUM-borgen byggdes i nationalromantisk stil för scouterna i KFUM Uppsala, och är ritad av arkitekten Axel Lindegren. Huset byggdes i etapper åren 1908–1910, den södra delen uppfördes först med förenings- och utbildningslokaler, den norra delen något senare med samlingslokaler, gymnastiksal och lägenheter. Byggnaden invigdes den 1 oktober 1911. Det stora byggprojektet finansierades med stöd från mecenaten Oscar Ekman, med villkoret att KFUM där alltid skulle upplåta lokaler för Uppsala kristliga studentförbund. Alfvénsalen Fastighetsägaren renoverade tillsammans med kören Orphei Drängar delar av huset till konsert- och kongresslokaler, och KFUM:s gamla gymnastiksal (där ännu tidigare Uppsalas första biograf huserade från 1914) omskapades då till den nya Alfvénsalen som invigdes den 2 september 1995. Orphei Drängar har sedan dess sin hemvist i huset, och området framför huvudingången döptes i samband med körens 150-årsjubileum 2003 till Orphei Drängars plats. Bilder Övrigt Parken mellan KFUM-borgen och Fyrisån fick 2006 ett nytt namn, Artediparken, efter den svenska iktyologins fader Petrus Artedi. Skulpturen "ODjuret" av konstnären Katarina Sundkvist Zohari invigdes i Artediparken år 2008. I KFUM-borgens bottenvåning mot norr öppnade år 2012 ett kafé med festvåning och konferenslokaler. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör KFUM-borgen. Gamla bilder från Upplandsmuseet
Kaggeholms gård

Kaggeholms gård či Kaggeholms slott je panské sídlo/palác u jezera Mälaren v okrese Ekerö v kraji Stockholm ve Švédsku. Další informace První písemná zmínka o místě pochází z roku 1287 jako o panstvív Helgö gård. Mezi nejznámější majitele panství patřil švédský politik a polní maršál Lars Kagg (1595-1661). Ve 20. letech 17. století byla zahájena stavba zámečku podle návrhu švédského barokního architekta, kterým byl Nicodemus Tessin den yngre (1654-1728). Dnešní podobu získala stavba v polovině 19. století a součástí je také zahrada. Do roku 2018 ji využívalo švédské letniční hnutí Filadelfiaförsamlingen také pro výuku na Kaggeholms folkhögskola (Kagelholmská lidová střední škola). V současnosti je Kaggeholm provozován jako konferenční centrum spravované švédskou developerskou společností Sisyfosgruppen. Místo byl dějištěm fiktivní internátní školy Hillerska ve švédském televizním seriálu Young Royals (Mladá modrá krev) z roku 2021 od společnosti Netflix. Galerie Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaggeholms gård na Wikimedia Commons Reference
Kaggeholms gård

Kaggeholms gård is a manor in Ekerö Municipality, Stockholm County, Sweden. History The site was first mentioned in a land title document from 1287. During the 1500s, the farm was owned by members of the Grip and Bååt families. In 1647, Count Lars Kagg (1595–1661) acquired an estate on the island of Helgö situated in Lake Mälaren which he named Kaggeholm. In the 1720s, construction of the manor house began after drawings by Baroque architect Nicodemus Tessin the Younger (1654–1728). The chateau-style Kaggeholm Castle (Kaggeholms slott) received its present appearance in the middle of the 19th century when a number of major changes took place. Today Kaggeholm operates as a conference center managed by the Swedish property development company Sisyfosgruppen Holding. It had previously been used by the Swedish Pentecostal Movement as a training center for Kaggeholm College (Kaggeholms folkhögskola). In popular culture The castle served as the setting of the fictional boarding school Hillerska in Netflix's series Young Royals. References External links Kaggeholms slott website Archived 2021-06-12 at the Wayback Machine Kaggeholms folkhögskola website
Kaggeholms gård

Kaggeholms gård es una mansión ubicada en el municipio de Ekerö, Provincia de Estocolmo, Suecia.​ Historia El sitio fue mencionado en un título de propiedad por primera vez en 1287. Durante el siglo XVI, la finca pertenecía a miembros de las familias Grip y Bååt.​​ En 1647, el conde Lars Kagg (1595-1661) adquirió el terreno situado en la isla de Helgö, en el lago Mälar, a la que llamó Kaggeholm. En la década de 1720 comenzó la construcción de la casa solariega diseñada por el arquitecto barroco Nicodemus Tessin el Joven (1654-1728). El castillo de Kaggeholm, (Kaggeholms slott), tomó su actual apariencia a mediados del siglo XIX, cuando se produjeron una serie de reformas importantes.​​​ En la actualidad, Kaggeholm funciona como un centro de conferencias gestionado por la empresa sueca de promoción inmobiliaria Sisyfosgruppen Holding. Anteriormente servía como centro de formación para el Kaggeholm College (Kaggeholms folkhögskola) del Movimiento Pentecostal Sueco.​ Imágenes Cultura popular Kaggeholms gård es el decorado principal de la serie juvenil sueca de Netflix, Young Royals, ya que se utiliza como el prestigioso internado Hillerska.​​ Referencias Enlaces externos Sitio web de Kaggeholms slott Sitio web de Kaggeholms folkhögskola
Manoir de Kaggeholm

Le manoir de Kaggeholm (en suédois : Kaggeholms gård) est situé dans la commune de Ekerö, en Suède. Histoire Le site a été mentionné pour la première fois sur un document en 1287. Durant les années 1500, la ferme est possédée par des membres du Grip et la famille Baat. En 1647, le Comte Lars Kagg (1595-1661) acquiert un domaine sur l'île d'Helgö, qu'il nomma Kaggeholm. La construction du manoir et des bâtiments commence dans les années 1720, sur les dessins de l'architecte baroque Nicodème Tessin le Jeune. Le style du château actuel apparaît au XIXe siècle, après de nombreux changements. Aujourd'hui, le château (Kaggeholms slott) est utilisé comme un centre de conférence et appartient à la société suédoise de développement immobilière Sisyfosgruppen depuis 2018. Il était auparavant utilisé par le mouvement pentecôtiste suédois comme centre de formation par le Collège de Kaggeholm. Dans la culture populaire Le château et l'ancienne école à proximité ont été utilisés comme décor principal pour la série Young Royals. Galerie Notes et références Portail de la Suède
Kaggeholms gård

Kaggeholms gård è un maniero nel comune di Ekerö, nella contea di Stoccolma in Svezia. Storia Il luogo è menzionato per la prima volta in un titolo fondiario del 1287. Nel corso del XVI secolo, la fattoria appartenne a membri delle famiglie Grip e Bååt. Nel 1647, il conte Lars Kagg (1595-1661) acquistò la tenuta, situata sull'isola di Helgö nel lago Mälaren, e la chiamò Kaggeholm. Negli anni '20 del Settecento iniziò la costruzione del maniero, su disegno dell'architetto barocco Tessin il Giovane. Il castello di Kaggeholm (Kaggeholms slott) ha acquistato l'aspetto odierno a metà XIX secolo, quando subì importanti ristrutturazioni. Il maniero è un centro congressi gestito dalla società di sviluppo immobiliare svedese Sisyfosgruppen Holding. In passato fu utilizzato dal Movimento Pentecostale Svedese come centro di formazione del liceo Kaggeholm (Kaggeholms folkhögskola). Nella cultura popolare Il castello appare come collegio privato nella serie Netflix Young Royals. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kaggeholms gård Collegamenti esterni Sito web di slott di Kaggeholms Archiviato il 12 giugno 2021 in Internet Archive. Sito web di Kaggeholms folkhögskola
Kaggeholm

Kaggeholm är en herrgård och bebyggelse på Helgö i Mälaren i Ekerö kommun och Ekerö socken. SCB avgränsade området till en småort 1995 som avregistrerades 2005. Från 2020 till 2023 blev den åter klassad som småort. Historik Platsen där Kaggeholm nu ligger omnämns första gången i ett pantbrev 1287, men utgrävningar har visat att det fanns bofast befolkning här redan på 200-talet. Under 1500-talet ägdes gården av släkterna Grip och Bååt. Gården hette ursprungligen Vettersjö, men fick namnet Kaggeholm av greve Lars Kagg som köpte säteriet 1647. På 1720-talet påbörjades en byggnationen av den slottsliknande herrgården, ny huvudbyggnad med flyglar, efter ritningar av Nicodemus Tessin d.y. Byggherren hette då Isac Funck. Slottet fick sitt nuvarande utseende, med lanterninen mitt på taket i mitten av 1800-talet då ett antal större förändringar skedde. Slottet var privatägt fram till i början av 1940-talet. Den siste private ägaren, bankiren Martin Aronowitsch, sedermera även ägare till Bukowskis 1928, köpte slottet och tillhörande marker år 1917. Han skapade den miljö man huvudsakligen ser idag inklusive trädgården som han lät anlägga i barockstil med hjälp av trädgårdsarkitekten Rudolf Abelin. Bara terrasseringen kostade då 400 000 kr. Slottets interiör finns dokumenterad i svartvita fotografier tagna av sonen Evert. Martin Aronowitsch gick bort 1939 och testamentsexekutorerna avyttrade ägorna samma år. Från 1943 övertog pingströrelsen delar av dessa då Lewi Pethrus köpte slottet med syftet att där driva den folkhögskola som startat inne på Rörstrandsgatan i Filadelfiakyrkan. Till en början hölls lektioner i slottets lokaler, och de många rummen nyttjades som elev- och personalbostäder. Skolverksamheten flyttades med tiden till modernare lokaler och slottet började istället användas som kurs- och konferensgård. Interiören har därför förlorat sin forna glans på grund av vissa ombyggnader och förändringar i ytskikt som gjorts för anpassning till en mer offentlig skol - och konferensmiljö. Pingströrelsen drev även den närliggande Kaggeholms folkhögskola med utbildningar inom bland annat media, musik, bibel och dans. En av den svenska pingströrelsens viktigaste gestalter, Lewi Pethrus, bodde ett antal år i närheten av Kaggeholms slott och folkhögskola. Pingströrelsen ägde slottsområdet till 28 maj 2018 då det såldes till Sisyfosgruppen. I juni 2018 beslöt Filadelfiaförsamlingen i Stockholm att Kaggeholms folkhögskola skall flytta till Rörstrands slott i Stockholms innerstad. Kaggeholms slott, med 29 hektar mark, såldes 2018 av Pingströrelsen till Olle Larssons fastighetsbolag Sisyfosgruppen. Kaggeholms slott har använts som inspelningsplats för Netflix-serien Young Royals. Bilder Se även Bockholmssundet som gränser till Kaggeholm, där finns även Kaggeholms brygga. Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kaggeholm. Kaggeholms folkhögskolas webbplats Sisyfosgruppen
Kaitum kapell

Kaitum kapell är en kyrkobyggnad i byn Kaitum. Den tillhör Gällivare församling i Luleå stift. Kapellet ligger cirka 60 km norr om Gällivare. Några hundra meter bort finns Kaitumälven och Malmbanan som går mellan Luleå och Kiruna. Kapellet ritades av Jan Thurfjell på initiativ av Andreas Labba och uppfördes 1964 till minne av Dag Hammarskjöld. Kyrkobyggnaden har den samiska kåtan som förebild och är byggd med en stomme av trä. Taket som sträcker sig ända ned till marken är klätt med spån. Takets "rököppning" är klätt med en plexiglashuv. Innerväggarna är klädda med träpanel och säckväv. Korfönstret vetter mot väster och fjällvärlden. I kapellet finns en minnesskulptur, föreställande Dag Hammarskjöld. Intill kapellet står en klockstapel. I kapellet finns inget permanent instrument. Källor Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:III, Härnösands stift, Luleå stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Kaitum kapell - presentation på Gällivare församlings webbplats Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Länsstyrelsen i Norrbottens län informerar (Worddokument)
Kaknäs djurkyrkogård

Kaknäs djurkyrkogård är en begravningsplats för husdjur på östra delen av Gärdet i Stockholm. Historik På Kaknäs djurkyrkogård begravdes det första husdjuret för över 140 år sedan men var från början ingen ”officiell” begravningsplats för husdjur. Den äldsta graven tillhörde förmodligen författaren August Blanches hund Nero som levde några år längre än sin ägare. När Neros stoft och gravsten flyttades hit på 1870-talet uppmärksammades händelsen av många Stockholmare. Några följde August Blanches exempel och började begrava sina husdjur här. Ett annat känt djur som begravdes här var cirkushästen Don Juan. Hästen var 1957 med i Ingmar Bergmans film Det sjunde inseglet. På kyrkogården fick även polishästen Utter (1975−2006) sin sista vila. Han var i tjänst hos Stockholmspolisen mellan 1980 och 2002, vilket var världsrekord i lång och trogen tjänst inom poliskåren. Bland alla tusentals djur som begravts här finns till och med apor, papegojor, akvariefiskar och lejon. Den största gravstenen tillhör ”Chi-Wu Vårt pyre 10/7 1945 − 17/11 1959 Älskad”. Djurkyrkogården Kaknäs djurkyrkogård ligger i ett skogsområde mellan Kaknästornet och Lidingöbro värdshus, och har en yta av 12 000 m². Verksamheten hade officiellt varit nedlagd sedan år 1940, men det brydde sig Stockholmarna inte mycket om, som framgår av gravstenarnas inskriptioner. Sedan år 1993 är det åter tillåtet att begrava husdjur på denna plats. Djuren måste vara kremerade. Från 1995 är Stockholms Kennelklubb ansvarig för driften av Kaknäs djurkyrkogård. Det är inte bara hundar och katter som får begravas här utan alla sorts husdjur som fåglar, kaniner och sköldpaddor. Gravplatsen får prydas med en gravsten, ett kors, en skulptur eller bara växter. För de djurägare som inte vill ha en fast gravplats finns en minneslund där man får sprida askan. Begravning eller spridning av askan får inte ske på egen hand. Bilder (gravar i urval) Källor Kaknäs djurkyrkogård – officiell webbplats. Nationalstadsparken: Rysskråkorna flyger över djurkyrkogården. Se även Djurminneslunden Stockholm Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kaknäs djurkyrkogård.