NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
HMS Nordkaparen (1961)

Le HMS Nordkaparen est le cinquième bateau de la classe Draken de sous-marins de la marine royale suédoise. Construction et carrière Le navire a été commandé à Kockums Mekaniska Verkstads AB à Malmö et sa quille a été posée en 1959. Le navire a été lancé le 8 mars 1961 et mis en service le 4 avril 1962. Dans le cadre du voyage d’essai, le navire a reçu sa devise, qui se lit comme suit : « Pisces natare oportet » (« Il faut bien que les poissons nagent »). Le 18 septembre 1980, le Nordkaparen a failli entrer en collision avec un sous-marin étranger entre Utö et Huvudskär. Lors d’un test de vitesse, le Nordkaparen opérait avec l’un des hélicoptères de la marine pour la lutte anti-sous-marine. Celui-ci avait son hydrophone immergé dans l’eau. Juste au moment où le sous-marin était sur le point de commencer les essais, le Nordkaparen a été appelé par l’hélicoptère, qui se demandait s’il y avait deux sous-marins qui effectueraient des tests de vitesse. Le sous-marin a répondu qu’il était seul et a remonté à la surface pour des raisons de sécurité. Alors que le Nordkaparen crevait la surface de l’eau, un sous-marin est passé sous la quille du sous-marin suédois avec une marge de quelques décimètres. L’incident a été suivi d’une chasse sous-marine de deux semaines. Le HMS Nordkaparen a été retiré du service en 1983 et de la liste des navires le 30 juin 1988. Le navire a été rénové et il est devenu un navire musée, exposé depuis 1993 à Maritiman, à Göteborg. Galerie Notes et références Notes Références (sv) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en suédois intitulé « HSwMS Nordkaparen (1961) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Bibliographie (en) Robert Gardiner, Conway's All the World's Fighting Ships 1922–1946, Conway Maritime Press, London, England, 1987 (ISBN 0-85177-146-7). (sv) Gustaf von Hofsten et Jan Waernberg, Örlogsfartyg : Svenska maskindrivna fartyg under tretungad flagg, Militärhistoriskt Bibliotek, 2004 (ISBN 91-974384-3-X). (sv) Fredrik Granholm, Från Hajen till Södermanland: svenska ubåtar under 100 år, Stockholm, Marinlitteraturfören, 2003 (ISBN 91-85944-40-8), p. 36. (sv) Anders Hellberg et Anders Jörle, Ubåt 137 - Tio dagar som skakade Sverige, Atlantis, 1984, 316 p. (ISBN 91-7486-335-5), p. 30. (sv) Roderick Klintebo, Det svenska ubåtsvapnet 1904-2004, Karlskrona, Literatim, 2004 (ISBN 91-973075-3-X), p. 239. Liens externes (en) « SJÖLEJONET submarines (1938-1942) », sur navypedia.org (consulté le 10 avril 2022). (en) « NORDKAPAREN (1961) », sur DigitaltMuseum (consulté le 14 avril 2022). (sv) « NORDKAPAREN (1961) [sv] », sur KulturNav (consulté le 14 avril 2022). Jan-Erik Thoft, « Jan-Erik Thoft's Submarines », sur Submarines.se, 28 juin 2008 (consulté le 7 décembre 2009). « Ubåtar i Drakenklass II », sur Göteborgs Maritima Centrum. (de) Lars, « Schwedisches U-Boot HMS Nordkaparen in Göteborg », sur modellmarine.de, 9 mars 2019 (consulté le 16 avril 2022). Articles connexes Liste des sous-marins de la Suède Portail de l’histoire militaire Portail des sous-marins Portail de la Suède
HMS Nordkaparen (Nor)

HMS Nordkaparen (Nor), ubåt i svenska flottan, byggd vid Kockums Mekaniska Verkstad i Malmö och sjösatt i mars 1961. I samband med provturen fick fartyget sin devis, som lyder: Pisces natare oportet (Fisken simmar städse). Nordkaparen var den 18 september 1980 ytterst nära att kollidera med en främmande ubåt mellan Utö och Huvudskär. Under hastighetsprov opererade Nordkaparen tillsammans med en av marinens helikoptrar för ubåtsjakt. Denna hade sin hydrofon nedsänkt i vattnet. Just som ubåten skulle påbörja testerna anropades Nordkaparen av helikoptern, som undrade om det var två ubåtar, som skulle utföra hastighetsprov. Ubåten svarade, att den var ensam och steg till ytan av säkerhetsskäl. Just som Nordkaparen bröt vattenytan passerade en ubåt under den svenska ubåtens köl med någon decimeters marginal. Incidenten följdes av en två veckor lång ubåtsjakt. HMS Nordkaparen är sedan 1988 ett av museifartygen vid Göteborgs Maritima Centrum. Nordkaparen stängdes för radioaktiv sanering i 2022, men har senare öppnats. Referenser Noter Webbkällor Thoft, Jan-Erik (28 juni 2008). ”Jan-Erik Thoft's Submarines”. Submarines.se. http://www.submarines.se/index-1.htm. Läst 7 december 2009. Tryckta källor Hellberg, Anders; Anders Jörle (1984). Ubåt 137 - Tio dagar som skakade Sverige. Atlantis. sid. 30. ISBN 91-7486-335-5 Roderick Klintebo (2004). Det svenska ubåtsvapnet 1904-2004. Karlskrona: Literatim. sid. 239. ISBN 91-973075-3-X Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör HMS Nordkaparen (Nor). Ubåtar i Drakenklass II, Göteborgs Maritima Centrum.
HMS U3

HMS U3, svensk ubåt som sjösattes den 11 juni 1942. Idag finns hon bevarad vid Teknikens och sjöfartens hus i Malmö. Historia HM Ubåt U3 var en i serien av kustubåtarna, U1-U9, vars slutliga utseende fastställdes av Kungl. Maj:t. den 17 mars 1939. Kontrakt slöts med Kockums den 20 september 1939 om byggandet av den första ubåten U1. År 1940 fick varvschefen i Malmö uppdrag att bygga U2 och U3. HM Ubåt U3 kölsträcktes den 6 maj 1941 och sjösattes 11 juni 1942. Provtursbesättning mönstrades 15 februari 1943 och leverans till Marinen skedde 1 november samma år. Under kriget användes U3 till stor del för utbildning av nya besättningar till de 18 ubåtar, vilka levererades under kriget. Efter kriget depåförlades ubåtarna med reducerade besättningar, där en besättning omväxlande körde 3-4 ubåtar. Tekniska erfarenheter från kriget och information utifrån, främst från Tyskland, inspirerade till en moderniseringsomgång för alla svenska ubåtar med tillräcklig kvarvarande livstid. Prov med snorkel, radar, radarvarnare med mera genomfördes. Kustubåtarna eller "Nummerbåtarna" som ubåtsfolket kallade dem, började byggas om. U3 moderniserades vid Kockums varv i Malmö mellan augusti 1952 och april 1953. U3 försågs med snorkel och en mängd andra förbättringar. Utrustning som togs bort var den aktra däckstorpedtuben, luftvärnskanonen, nätsågen och turbofläkten. Även ett periskop togs iland för att ge plats åt snorkeln. Formen på tornet blev mer hydrodynamiskt riktigt och undervattensfarten ökade därmed från 7,5 knop till 9 knop. 1954 fick U3 fick ny hydrofon, instrument för torpedeldledning och en modernare radioutrustning. Efter en tid togs fällkölen bort och prov med automatisk viktreglering och enmans styrutrustning genomfördes. Radarvarnare installerades på snorkeln. Sex av de nio Kustubåtarna, U4-U9, byggdes under 1962-64 om till ubåtar typ Abborren II varvid hela akterskeppet ersattes med ett nytt innehållande en elmotor för framdrift och ett torpedmagasin för ubåtsjakttorpeder i ballasttank tre. All elektronik byttes ut. Ett avancerat Sonarsystem installerades och därmed ändrade förskeppet form. Tornets form ändrades än en gång. Tyvärr innebar moderniseringarna ingen förbättrad standard för besättningen. U3 ligger idag på Teknikens och sjöfartens hus i Malmö. Guider från U3 Veteranbesättning utför populära visningar och berättar om livet ombord. Galleri Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör HMS U3. www.u3.se Flygbild över ubåten U3 på Eniro.se
Hacksta kyrka

Hacksta kyrka en kyrkobyggnad i Uppsala stift som tillhör Villberga församling. Kyrkan är omgiven av åkrar och ligger 25 kilometer sydost om Enköping. Kyrkobyggnaden Kyrkan är uppförd av putsat murverk och står under spåntak. Murarna formar ett långhus från 1200-talet med ett samtida, smalare rakt avslutat kor i öster. Något senare, oklart när, vidbyggdes en sakristia i norr. Det senmedeltida vapenhuset i söder har blinderingar av tegel över sydportalens gavelröste. 1762 revs den medeltida sakristian och den nuvarande uppfördes på samma plats. Omkring år 1300 försågs koret med ribbvalv som dekorerades med kalkmålningar. Långhusets stjärnvalv härrör från perioden 1470–1490 och även dessa bemålades kort efter det att de stod färdiga. Kyrkans interiör präglas idag av den renovering som utfördes 1927 och bland annat omfattade borttagande av orgelläktaren, justeringar av bänkinredningen från 1680-talet och framtagning av draperimålningen. Korfönstret igenmurades. På dess plats placerades 1934 en målning av Axel Wallert. Vid en renovering 1981 återupptogs fönstret och altartavlan flyttades. Långhusets medeltida kalkmålningar, som överputsats vid okänd tidpunkt, påträffades och konserverades. Inventarier I koret står två medeltida skulpturer från ett altarskåp av nordtysk typ men sannolikt utfört i Sverige under 1400-talets senare del. Från skåpet har bevarats mittbilden som framställer korsnedtagningen samt ett kvinnligt helgon. Predikstolen är från 1680 och fick sitt nuvarande utseende vid en ombyggnad 1822. Den slutna bänkinredningen är från 1769 och ersatte en äldre inredning från 1664. Orgeln står på ett lågt podium i långhusets västra del. Orgelfasaden hör till en orgel från 1762 som byggdes av Lars Kinström och Jacob Westervik. 1932 magasinerades det gamla verket i klockstapeln. 2002 restaurerades orgeln av orgelbyggare Tomas Svenske AB, idag är både fasad och orgel från 1762. Orgel 1762 byggde Jacob Westervik, Stockholm en orgel med 7 stämmor. Den föregående orgeln byggdes 1932 av Erik Henrik Eriksson, Sundbybergs stad. Orgeln var pneumatisk med rooseveltlådor. Fasaden är från 1762 års orgel. Omgivning Nordost om kyrkan står klockstapeln. Under dess brädklädsel finns en konstruktion som möjligen är medeltida. Ursprungligen var stapelns stolpar spånklädda. Möjligen är stapeln samtida med lillklockan som sannolikt göts 1522. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 48, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 81 - 82, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län 1997, ISBN 91-85618-54-3 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Svenska kyrkan i Enköping Noter Wikimedia Commons har media som rör Hacksta kyrka.
Hackås kyrka

Hackås kyrka är en kyrkobyggnad i stationssamhället Hackås. Den är församlingskyrka i Hackås församling i Härnösands stift. Kyrkan är troligen den äldsta som är bevarad i Norrland och alltsedan medeltiden har den varit sockenkyrka i Hackås socken. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes någon gång inpå 1100-talet eller tidigare och är den enda i Jämtland som har en halvrund absid. Sakristian med tillhörande korabsid kan härledas till tusentalet. Andra äldre inslag är större delen av långhuset. Åren 1770-1771 förlängdes långhuset åt väster och kyrkan fick då sin nuvarande planform. År 1972 genomfördes utgrävningar då man vid västra gavelsidan fann resterna av ett äldre kyrktorn. I absiden finns kalkmålningar från 1200-talet med motiv ur legenden om Sankta Margareta. Väggarna utsmyckades 1601 med målningar i tavelmässigt formade fält som beskriver Den heliga nattvarden, Vid Kristi grav och Livets brunn. Målningarna utfördes av bygdemålarna Olaus Erici och Jonas Erici.. Orgeln byggdes 1874 av Johan Gustaf Ek. Klockstapeln uppfördes 1752 av Per Olofsson i Dillne. Trefaldighetskälla En trefaldighetskälla finns intill kyrkan, som förutom av sockenborna nyttjades av alla de pilgrimer som under medeltiden hade vägen förbi och skulle vidare över sjön till Nidaros. I närheten ligger Sanne gravfält med högar och flata gravar från järnåldern. Källan kan således ha varit en förhistorisk kultkälla. Bilder Referenser Vidare läsning Bonnier, Ann Catherine; Hägg, Göran; Sjöström, Ingrid (2008). Svenska kyrkor : en historisk reseguide. Stockholm: Medström. sid. 419-420. Libris 10867351. ISBN 978-91-7329-015-9 Glase, Béatrice; Glase, Gösta (1996). 99 kyrkor : från Skåne i söder till Lappland i norr. Stockholm: Byggförl./Kultur i samarbete med Riksantikvarieämbetet. sid. 188-189. Libris 8377620. ISBN 91-7988-142-4 Externa länkar Jamthistoria.se Södra Jämtlands kyrkliga samfällighet Wikimedia Commons har media som rör Hackås kyrka.
Hagabergs folkhögskola

Hagabergs folkhögskola är en folkhögskola i Södertälje. Den grundades 1910 av Evangeliska Fosterlandsstiftelsen under namnet Svenska bibelinstitutet, vilket den hette fram till att skolan blev folkhögskola 1957. Historik Skolan startade 1910 av missionsrörelsen Evangeliska Fosterlandsstiftelsen under namnet Svenska bibelinstitutet med syfte att bereda tillfälle till ett systematiskt studium av bibeln och övning i bibelordets praktiska användning i missionsarbetet. Grundare var Johannes Rinman, men ledningen övertogs senare av Knut Landgren. På skolområdet ligger kyrkobyggnaden Hagabergs kapell, en stadsdelskyrka i Östertälje församling i Södertälje pastorat. Kyrkobyggnaden uppfördes ursprungligen år 1894 som gårdskapell på Vartofta gård i Västergötland, men nedmonterades och transporterades med tåg till sin nuvarande plats där den uppfördes och invigdes den 26 juli 1914. Hagaberg blev folkhögskola 1957. Organisation och struktur Skolan har ett internat och vandrarhem med 62 rum på skolområdet. Huvudman för skolan är EFS Mittsverige Evangeliska fosterlandsstiftelsen. Totalt har Hagaberg drygt 300 kursdeltagare, varav 220 studerar på skolområdet. Av dem bor cirka 20 på skolans internat. På Hagaberg finns en allmän kurs med olika profiler. Den ger möjlighet att få grundläggande behörighet. På skolan finns även yrkesutbildning som socialpedagogutbildning och fritidsledarutbildning för arbete främst inom det sociala området. Tre terminskurser på deltid Livskunskap, Bibel och tro och Seniorkurs. Kyrkans grundkurs är en kurs för dem som vill jobba inom Svenska Kyrkan och ges som distanskurs på halvtid. Skolans fungerar även som konferens- och kulturcenter. I och med att skolan fyllde 100 år 21 augusti 2010 så publicerades jubileumsboken Hagaberg 100 år - från bibelinstitut till folkhögskola 1910 - 2010. Referenser Externa länkar Hagabergs folkhögskolas webbplats
Hagahuset, Solna

Hagahuset (tidigare Landstingshuset) är ett höghuskomplex ritat av arkitekt Stig Annerfelt beläget på Råsundavägen 1 i Solna kommun. Huset uppfördes som kontorshus för Stockholms läns landstings samlade förvaltning 1954–1957 och behöll den funktionen till början av 1970-talet då Stockholms kommun anslöt sig till Stockholms läns landsting och förvaltningen flyttade till det gamla garnisonssjukhuset på Kungsholmen. Läge Huset ligger i anslutning till Haga Norra och E4 vid infarten till Stockholm norrifrån. På andra sidan motorvägen ligger Hagaparken och söder om byggnaden finns Norra begravningsplatsen. Byggnaden Byggnaden består av två byggnadskroppar, en elva våningars höghusdel och en femvåningar hög flygel i vinkel. Byggnaden är inspirerad av Giò Pontis samtida Pirellihus i Milano. Fasaden är i ljust tegel. Byggnaden har en rik konstnärlig utsmyckning, vid huvudingången står en bronsskulptur av Stig Blomberg, entréportarnas glas är skapade av Sven Sahlberg och entréhallen innehåller järn- och kopparsmide av Helge Johansson. Hagahuset i dag Efter att landstinget flyttade ut har huset fungerat som vanligt kontorshus och är numera ägt av AFA. Huset genomgick en omfattande invändig renovering 1995. Efter ännu en försäljning och renovering 2017-2018 är byggnaden nu ett hotell, Hotel Gio, med restaurang, Mama Gio, i bottenplanet. Namnen syftar på arkitekten Gio Ponti. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hagahuset, Solna.
Hagalunds kyrka

Se också Hagalunds kyrka, Esbo. Hagalunds kyrka är en kyrkobyggnad i Solna kommun och ligger i stadsdelen Hagalund. Den tillhör Solna församling i Stockholms stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes 1904 - 1905 efter ritningar av Överintendentsämbetets arkitekt Sigge Cronstedt. 31 oktober 1904 lades grundstenen av ärkebiskop Johan August Ekman och Fastlagssöndagen 25 februari 1906 invigdes kyrkan av ärkebiskopen. Kyrkan är av tegel i jugendstil med smalare kor och runt torn vid sidan av koret. Vid en renovering utförd 1937 under ledning av arkitekten Einar Lundberg omskapades interiören till funktionalistisk stil. Byggnaden värmeisolerades och den öppna takkonstruktionen kläddes in med ett vitputsat tunnvalv av trä. 28 november 1937 återöppnades kyrkan under högtidliga former av ärkebiskop Erling Eidem. En ny renovering genomfördes 1965 under ledning av arkitekten Hans Thunell. Koret tapetserades med microlitväv och målades i en ljusblå ton. 19 december 1965 återinvigdes kyrkan av biskop Helge Ljungberg. Inventarier Altartavlan av gips är utförd av Carl Eldh och har motivet Jesu uppståndelse. Hans Thunell har formgivit altaret, takkronorna och predikstolen. Dopfunten är utformad konstnären Ulf Axén och tillkom vid 1965 års renovering. Den består av åttakantigt ljust furublock. Tillhörande sexkantiga dopfat av silver är utfört av silversmeden Jan Lundgren. Ett altarkors i silver tillsammans med nattvardssilvret är skapade av Jan Lundgren. Orgeln på 27 stämmor är tillverkad 1979 av Jacoby Orgelverkstad. I tornet hänger två klockor. Äldre klockan är gjuten 1905 av K G Bergholtz & Comp. Yngre klockan är gjuten 1965 av Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna. Orgel Före 1937 användes ett harmonium. 1937 byggde E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 22 stämmor, två manualer och pedal. Orgeln tillbygges 1965 av Einar Berg, Bromma och fick då 23 stämmor, två manualer och pedal. Den nuvarande orgeln byggdes 1979 av Jacoby Orgelverkstad, Stockholm. Orgeln har mekanisk traktur och elektrisk registratur. Tonomfånget är på 56/30 och den har fyra fria kombinationer. Kororgel Den nuvarande kororgeln byggdes 1977 av Jacoby Orgelverkstad, Stockholm och är en mekanisk orgel. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Hagalunds kyrka, Carl Fromén, Upplands kyrkor, Ärkestiftets stiftsråd, 1987, Libris 723338 ; 132 Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Hagalunds kyrka, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Kersti Lilja Stockholms läns museum informerar om Hagalunds kyrka Svenska kyrkan i Solna informerar Solna stad informerar Externa länkar Webbplats för Solna församling Wikimedia Commons har media som rör Hagalunds kyrka.
Hagalunds vattentorn

Hagalunds vattentorn är ett numera nedlagt vattentorn i Solna. Tornet, som invigdes 1912, hämtade sitt vatten från rullstensåsen vid Frösundavik. Historia Hagalund (numera en stadsdel i Solna) började byggas 1890. När Hagalundstunneln byggdes för järnvägen 1908 sänktes grundvattennivån och brunnarna i Hagalund sinade. Man ansökte då att pumpa vatten ifrån rullstensåsen vid Frösundavik. Där skulle en pumpstation uppföras och drygt fem kilometer ledningar grävas ner fram till Hagalundsberget och ett nytt vattentorn. Municipalstämman lånade upp 250 000 kronor för projektet med samhällets fastighetsägare som garanter. Det nya vattentornet ritades av arkitekterna Ivar Tengbom och Ernst Torulf tillsammans med brodern Helge Torulf, kapten i Väg- och vattenbyggnadskåren, som planlagt vattenarbetena, i stram nationalromantisk stil. Det reser sig 62 meter över havet och reservoaren rymde 250 m³ vatten. I tornet fanns även en bostad om två rum och kök för maskinisten. Bygget startade 1911 och tornet invigdes åtta månader senare. Tillgången på vatten blev god och på 1920-talet kunde även Huvudsta anslutas. Redan i slutet av 1930-talet togs det dock ur bruk, som inte längre nödvändigt sedan kommunalförbundet Norrvatten (vilket Hagalund varit med och grundat) tagit Görvälnverket i bruk. Under senare år har Rosie Björkman haft hand om tornet för sin häxförenings okulta verksamhet. Se även Bergshamra vattentorn Råsunda vattentorn Noter Källor Hagalunds vattentorn Solna stads webbplats, läst 25 juni 2011 Våra vattentorn, Hagalund, Solna i Stockholms Fria tidning 2011-04-30, sidan 7 Skånska vattentornssällskapet: Vattentorn i Solna. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hagalunds vattentorn.
Hagebyhöga kyrka

Hagebyhöga kyrka är en kyrkobyggnad i Hagebyhöga, Hagebyhöga socken i Vadstena kommun. Kyrkobyggnaden Kyrkan, ursprungligen av romansk typ och byggd under 1120-talet, ombyggdes under medeltiden, bland annat genom valvslagning och större fönster. Man antar att kyrkan byggdes på beställning av en lokal storman, en teori som bland annat styrks av att en emporvåning finns i tornet. Den medeltida ombyggnaden, förmodligen tillkommen under 1420-talet och sannolikt under ledning av Sune murmästare, förmodas ha utförts av samma personer som vid denna tid även valvslog Vadstena klosterkyrka, något som kan ses i de båda kyrkornas likartade dekor. Byggnadens södra portal var sannolikt vapenhus under medeltiden men då den nuvarande portalen byggdes 1831 igensattes den äldre och istället skapades här ett fönster. 1702 sattes ett solur upp på tornets södra sida. 1886 monterades en glob med kors och järnstaket på övre takfallet. I koret kan man fortfarande se en del av det ursprungliga yttertaket. Inventarier Ca 1688 ersattes den tidigare romanska dopfunten av en ny, sannolikt tillverkad 1665 av Johan Andersson i Vadstena. Den gamla dopfunten placerades då på kyrkogården, men den har åter tagits in i kyrkan och används på nytt. Orgel I mitten av 1600-talet fanns en orgel (ett positiv) i kyrkan, som såldes 1704. 1707 byggde Johan Agerwall, Söderköping, en orgel med sex stämmor, som 1752 reparerades och byggdes till med tre stämmor av Gustaf Lagergren (organist). 1886 byggde Carl Elfström, Ljungby, en orgel, som Reinhard Kohlus 1977 utökade med en självständig pedal. Orgeln har ett tonomfång på 54/27 och är mekanisk. Bildgalleri Referenser Noter Övriga källor Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:II, Linköpings stift, Visby stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Historiska museet: Medeltidens bildvärld 920903F3 Dopfunt Historiska museet: Medeltidens bildvärld 920903M1 Kalkmålningar Hagebyhöga kyrka på Aska församlings webbplats Kulturhistorisk inventering, Länsstyrelsens PDF Wikimedia Commons har media som rör Hagebyhöga kyrka.
Hagelbergs kyrka

Hagelbergs kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Skultorps församling (2002-2010 Norra Kyrketorps församling och tidigare Hagelbergs församling) i Skara stift. Den ligger i Hagelbergs socken och Skövde kommun. Kyrkobyggnaden Stenkyrkan är uppförd tidigt på medeltiden. 1730 byggdes kyrkan ut åt öster till sin nuvarande storlek. I sin nuvarande form består kyrkan av långhus med fullbrett, tresidigt kor i öster. Vid långhusets västra kortsida finns huvudingången. Kyrkorummets västra del är avdelad till vapenhus. Bredvid predikstolen finns en sakristia. Söder om kyrkan finns en fristående klockstapel av trä som troligen är byggd på 1700-talet, men kan ha medeltida ursprung. Båda kyrkklockorna är från 1700-talet. En av klockorna är daterad 1774. Inventarier En altartalva i form av en triptyk från omkring 1650. På triptykens ena flygeldörr finns Luther avbildad i kolossalformat med på den andra flygeldörren Paulus. Det gör altartavlan unik i Sverige, för det är den enda med Luthers bild. Predikstolen är från slutet av 1600-talet. En korbänk är troligen från 1700-talet. Dopfunten av björk är från 1700-talet. Tillhörande dopskål är från 1924. Orgeln är tillverkad av Smedmans Orgelbyggeri och har sex stämmor och en manual. Orgeln inköptes 1987. Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 196. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Ångström, Inga Lena, Altartavlor i Sverige under renässans och barock. Studier i deras ikonografi och stil. Stockholm 1992. Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Om kyrkan Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Om klockstapeln
Hagge Golfklubb

Hagge Golfklubb är en golfklubb öster om Ludvika nära orten Hagge i Dalarna vid sjön Haggen. Klubben bildades 1963 som Västerbergslagens golfklubb och de första nio hålen invigdes 1 augusti 1964. Banarkitekt var Nils Sköld. Klubben bytte namn till 1970 till Hagge Golfklubb med Hagge Geigert som gäst och samma år besöktes banan av PGA-spelaren Billy Casper som satte nytt banrekord med 69 slag. 1989-1990 byggdes banan ut med ytterligare nio hål efter banarkitekten Sune Lindes ritningar och 1990-1991 byggdes klubbhuset ut. Källor