NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Odinslund (park)

Odinslund är en park i stadsdelen Fjärdingen i centrala Uppsala, och är stadens äldsta offentliga promenadplats. Dess tre alléer av almar planterades 1759 av Carl von Linné. Odinslund är belägen efter den gamla medeltida utfarten ur Uppsala söderut mot Flottsund. Namnet Odinslund kom från Johannes Schefferus, som i likhet med flera andra 1600-talsforskare menade att Uppsala tempel legat på nuvarande Uppsala domkyrkas plats och placerade templets offerlund här. Ännu på 1770-talet framfördes dessa tankar av Johan Ihre, men anses numera föråldrade. I den norra delen av lunden som mynnar ut vid Uppsala domkyrka (framför Helga Trefaldighetskyrkan) står en obelisk som invigdes den 6 november 1832 till minne av Gustav II Adolf, och skänktes av Karl XIV Johan. Lundens södra del vetter mot Drottninggatans korsning med Övre Slottsgatan, där Clasonska gården ligger, och universitetsbiblioteket Carolina Rediviva. Odinslund var under 1800-talet en viktig samlingsplats för studentsången i Uppsala och har också gett namn åt sångsamlingen Odinslund och Lundagård. Parken är för många uppsalabor förknippad med konstnären och skulptören Staffan Östlund. I hans ateljé och galleri på den västra sidan av Odinslund har det under många år varit kulturnatt med utställning. Hans hus är från 1700-talet och den stora trädgården har ett flertal stora och spektakulära skulpturer. Staffan Östlund hade sin ateljé här sedan mitten av 1950-talet. I de hus där Staffan Östlunds hade sin ateljé har både August Strindberg och Karin Boye bott när de studerade vid Uppsala universitet. Invid Odinslund finns två av Uppsalas hotell: Akademihotellet i den anrika byggnad som har adress Övre Slottsgatan 5 samt Villa Anna, inrymt i huset med adress Odinslund 3. Villa Anna öppnades 2009 och Akademihotellet 1996. Under 2000-talet har Uppsala universitet och Uppsala studentkår velat bygga studentbostäder i området, vilket lett till en debatt i Uppsala. Flera politiska partier har motsatt sig planerna, något som även Riksantikvarieämbetet och föreningen Vårda Uppsala gjort. Källor David Erlandsson (2011). "Vi möts i Odinslund: en undersökning om värdet av en plats" Kulturgeografiska institutionen, Uppsala universitet Referenser Externa länkar Odinslund på Riksantikvarieämbetet Bilder på Upplandsmuseet
Odinsplatsen

Odinsplatsen är en trafikplats i stadsdelen Stampen i centrala Göteborg som knyter ihop Odinsgatan, Burggrevegatan, Friggagatan, Folkungagatan och Baldersgatan. Platsen fick sitt namn 1895, och är cirka 90 meter i diameter. Fattigförsörjningsvassen eller Gullbergsvassen var namnet på det område där Odinsplatsen förlades, ända fram på mitten av 1800-talet. Mer specifikt ligger platsen där Drank Ån mynnade ut i vassen, som var en avstickare från Fattighusån. Området ingick i 1866 års utbyggnadsplan och Odinsplatsen skulle knyta samman stråket Friggagatan/Odinsgatan med kvarteren kring Fattighusån. De omgivande kvarteren är: 13:e kvarteret Bangården i nordost, 13:e kvarteret Breitenfeld i öster, 10:e kvarteret Brunnbäck i söder, 9:e kvarteret Brännkyrka i sydväst och 12:e kvarteret Lützen i väster. Hörnhuset Odinsplatsen 8 och Odinsgatan 23 uppfördes av byggmästare Johannes Eriksson efter ritningar av arkitekt Rudolf Hall. Åren 1934-40 uppfördes låga byggnader för butiker och kontor längs delar av gatustråket. Arkitekter var bland andra Gunnar Hoving och Rudolf Hall. Husen utformades i typisk funktionalistisk stil och användes för verksamheter, såsom bilförsäljning, reparationer med mera. Smålänningen Fritz Garvik var en av de första bilhandlarna på plats, då han 1928 etablerade sig med "64 öre på fickan." Bilens första glansperiod inträffade på 1930-talet. Exempelvis Garvik kunde köpa 25 begagnade bilar för 625 kronor. Under hösten 1957 omvandlades den gröna oas på platsen som alltid funnits, till en parkeringsplats för 25 bilar. Men 2015 genomgick Odinsplatsen en större ombyggnad, där rondellens inre åter fick karaktären av ett parkliknande torg med buskar, träd och en plaskdamm för vattenlek. Ombyggnaden återinvigdes i juni 2015. Cirka 350 meter åt nordost ligger (det som återstår av -) Friggaplatsen, som fick sitt namn 1895. Platsen hette tidigare Kreaturstorget och ligger i direkt anslutning till Gamla begravningsplatsen vid Svingeln. Odinsplatsens första ljusreglering för trafik och gående, kom igång den 10 april 1958 klockan 10.00. Gatorna utrustades samtidigt med "elektromagnetisk" avkänning av fordon. Källor
Offerdalsberg

Offerdalsberg är ett naturreservat i Krokoms kommun vid Offerdalsberg. Naturreservatet bildades 1982, omfattar 198 hektar och består av naturskog. Området är numera även ett Natura 2000-område. Området är beläget ca 550 meter över havet, med gammal, grov granskog. Den största delen av skogen är 150-200 år men det finns granar som är mer än 250 år gamla. I området finns bland annat lappranunkel och mossan nordisk klipptuss. Offerdalsberg är utsett till Natura 2000-område även på grund av fågellivet. Offerdalsberg har av Riksantikvarieämbetet klassats som kulturhistoriskt intressant. Källor Länsstyrelsen i Jämtlands län, Bevarandeplan för Natura 2000-område Offerdalsberg SE0720134 Information om Offerdalsbergs , Länsstyrelsen i Jämtlands län
Olof Palmes torg

Olof Palmes torg är ett torg i Örebro, som ligger i södra delen av stadens centrum. Fram till 1987 hette torget Södertorget, men döptes om för att hedra statsminister Olof Palme som mördades i Stockholm året innan. Längs torgets östra sida går Drottninggatan. Den öppna platsen på andra sidan Drottninggatan, söder om köpcentrumet Krämaren, heter Krämartorget. Torget skapades i samband med uppförandet av Medborgarhuset, som färdigställdes 1965 i samband med Örebros 700-årsjubileum. Medborgarhuset utgör södra begränsningen av torget. I väster ligger f.d. stadsbiblioteket, uppfört 1979–1981. På Olof Palmes torg finns ett solmonument som utgör startpunkt för Solsystemet i Örebroformat, en modell av planetsystemet som sträcker sig 2,5 km norrut genom centrala Örebro.
Olofströms kyrka

Olofströms kyrka är en kyrkobyggnad belägen i den centrala delen i samhället Olofström. Kyrkan tillhör Jämshögs församling i Lunds stift och Svenska kyrkan. Kyrkobyggnaden Ursprungliga byggnaden är ett kapell som uppfördes 1933. En ombyggnad genomfördes 1962 under ledning av arkitekterna Hanna och Roy Victorson i Karlshamn. Entréhallen och församlingsgårdens nordvästra flygel byggdes till 1986 under ledning av arkitekt K.E. Dudzik i Hässleholm. Söder om kyrkan står klockstapeln som uppfördes 1939 efter ritningar av arkitekt Martin Westerberg i Stockholm. Kyrkklockorna är gjutna av Bergholtz klockgjuteri i Stockholm. Storklockan väger 632 kg och lillklockan väger 348 kg. Inventarier Korväggens konstverk "Jesus välsignar barnen" är utfört av konstnären Stefan Thorén i Stockholm. Dopfunten är från 1988 och tillhörande dopfat av silver är från 1939. Altarbord och altarskrank är formgivna av arkitekt Jörgen Egmose i Växjö. De tillkom vid kyrkans 50-årsjubileum 1983. På södra väggen finns ett krucifix utfört av bildsnidaren Tony Nederegger i Österrike. Krucifixet som invigdes 1978 är en gåva till kyrkan. I entréhallen står en ljusbärare utformad av konstnären Jouni Ruokojärvi i Olofström. Orgeln Den första orgeln, byggd 1954 av Frederiksborg Orgelbyggeri, hade nio stämmor. Dagens orgel med arton stämmor är tillverkad 1978 av J. Künkels Orgelverkstad. Orgeln har mekanisk traktur och elektrisk registratur och har följande disposition: Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 469. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Jämshögs församling Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Olofströms kyrka.
Olympiarinken

Olympiarinken är två ishallar belägna på Olympiaområdet i Helsingborg. Ishallen används främst av ishockeylaget Helsingborgs HC och IFK Helsingborgs konståkningssektion. Historik Olympiarinken föregicks av en konstfrusen utomhusisbana invigd den 21 januari 1959. Isbanan möjliggjorde för IFK Helsingborg att hålla regelbunden isträning för konståkning, och föreningens sektion för detta invigdes samma år. Från början användes även isbanan av IS Götas ishockeysektion. Denna ombildades 1977 till Helsingborgs HC. Själva Olympiarinken invigdes bredvid den gamla utomhusisbanan den 9 september 1973 med en match mellan gamla Tre Kronor med spelare som Lasse Björn och Rolle Stoltz i laget och IS Göta förstärkta av spelare från Rögle BK. Matchen sågs av 1 442 åskådare och slutade med vinst för Tre Kronor med 7–0. Under säsongen 1982–1983 spelade Rögle BK sina hemmamatcher på Olympiarinken, då Ängelholms ishall hade brunnit ner i juli 1982. Under denna säsongen sattes den 24 oktober 1982 ishallens publikrekord med 2 442 åskådare i hockeymatchen mellan Rögle BK och IF Troja i division 1 södra. Publikrekordet för Helsingborgs HC sattes 1991 i en match mot Rögle BK som drog 2 100 åskådare. Utomhusisbanan byggdes om till inomhusrink i början av 2000-talet och invigdes den 3 november 2001 som Olympiarinkens B-hall. Den tidigare inomhusrinken benämndes därefter A-hallen. I november 2019 hölls Europamästerskapen i curling i båda av arenans hallar. Inför mästerskapet byggdes en tillfällig isbana för konståknings- och hockeyträning istället för konstgräsplanen i Teknikhallen bakom fotbollsarenan Olympia. Under mästerskapet tog både det svenska herrlaget (Lag Edin) och damlaget (Lag Hasselborg) hem sina respektive EM-guld. Referenser Noter Källor ”Föreningen”. IFK Helsingborg. 8 februari 2017. https://idrottonline.se/IFKHelsingborg-Konstakning/foreningen. Läst 5 oktober 2019. Externa länkar Ishallar i Helsingborg. Helsingborgs stad.
Ombergsliden

Ombergsliden är ett naturreservat som ligger på nordöstra delen av Omberg, i västra Östergötland. Området ingår i EU.s ekologiska nätverk över skyddade områden, Natura 2000. Reservatet är mest känt för sin rikedom av orkidéer. I området kan man hitta arter som flugblomster, jungfru Marie nycklar, skogsknipprot, kärrknipprot, tvåblad, vaxnycklar och den sällsynta luktsporren (doftyxne). I de rikkärr som finns i reservatet finns också flera mycket ovanliga snäckor, som t.ex. kalkkärrsgrynsnäcka (Vertigo geyeri). Ombergslidens naturreservat är lättillgängligt, och nås lätt med bil från riksväg 50. I reservatet finns en vandringsled som gör att man kan uppleva områdets olika naturtyper. Ett par hundra meter av leden är gjord så att det även går att åka rullstol. Från rullstolsleden kan man t.ex. se blommande luktsporre i juli månad. Ombergslidens naturreservat gränsar till Heliga Hjärtas Kloster och Ombergslidens skidbacke. Referenser Länsstyrelsens information om Ombergsliden
Onsjökyrkan

Onsjökyrkan är en kyrkobyggnad i stadsdelen Onsjö i Vänersborg. Den tillhör sedan 2010 Vänersborg och Väne-Ryrs församling (tidigare Vänersborgs församling) i Skara stift och den är även en samarbetskyrka mellan Evangeliska fosterlandsstiftelsen och Svenska kyrkan. Kyrkobyggnaden En lokal för barn- och ungdomsverksamhet stod klar 1988. Den var ritad av Thorsten Skoglund och är byggd i gult tegel. Då behov uppstod av en stadsdelskyrka, utformade man samlingssalen i byggnaden som ett kyrkorum. Predikstol saknas och inredningen är lös. Klockstapeln är byggd i trä och har en klocka. Orgel På golvet i norr står en mekanisk orgel tillverkad Walter Thür Orgelbyggen med sex stämmor fördelade på manual och pedal. Bilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 130. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 130. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Onsjökyrkan.
Onsö

Onsö är en ö i Vänern, ungefär en mil nordväst om Mariestad, vars kommun den tillhör. Namnet anspelar på "Odens ö" (jfr Torsö, Tors ö). Ön mäter, med omgivande skär, 287 ha, är relativt kuperad och består till stor del av gammal barrskog, men även ek- och hasselskog på södra delen av ön. Ön har sedan minst 1300-talet varit bebodd och använd för jordbruk och bete. I början av 1800-talet bodde ett 20-tal människor på ön, och 1950 var ön helt avfolkad. Det finns dock en mangårdsbyggnad och en ladugård kvar på ön. Betet försvann på 1960-talet och ön har huvudsakligen använts för skogsavverkning sedan dess. Ön, med dess vatten runt omkring (totalt 813 ha) blev naturreservat i april 2005 och i samband med detta återinfördes bete på ön. Enda möjligheten att ta sig till ön är med egen båt, då det inte finns några andra förbindelser till ön. Emellertid finns flera "naturliga hamnar", varav Armhålan på västsidan är den största. Källor
Oppmanna kyrka

Oppmanna kyrka är en kyrkobyggnad i samhället Oppmanna belägen på en höjd i närheten av Oppmannasjön. Den tillhör Oppmanna-Vånga församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Ursprungliga tegelkyrkan i romansk stil uppfördes på 1100-talet. Under 1400-talet förlängdes kyrkan åt väster och ett vapenhus byggdes till åt söder. Samma århundrade försågs innertaket med valv. 1772 byggdes ett kyrktorn ovanpå västra tillbyggnaden från 1400-talet. Norra korsarmen uppfördes 1805 efter ritningar av murarmästaren Nils Billing i Kristianstad. Vid mitten av 1800-talet övervägde man att riva kyrkan och bygga en ny. Kyrkan bedömdes vara för liten och dessutom förorsakade dåliga grundförhållanden sprickor i tornet som rasade juldagsmorgonen 1852. Istället för att riva kyrkan genomgick den åren 1855 - 1856 en radikal ombyggnad då den breddades och förlängdes åt väster. Norra korsarmen från 1805 inlemmades i det nya och bredare långhuset. I symmetri med norra korsarmen byggdes en ny korsarm åt söder. Ovanför västra ingången byggdes ett nytt torn. Vid en restaurering 1932 byggdes norra korsarmen om till dopkapell. 1955 fick altarväggen en al freskomålning utförd av Bertil Landelius. Av den ursprungliga kyrkobyggnaden återstår bara koret och den halvrunda absiden som är belägna bakom altarväggen. Målningar från 1200-talet finns i absiden. Ursprungskyrkans kor har ett kryssvalv från 1400-talet som saknar målningar. Inventarier Dopfunten från omkring 1200 tillskrivs Calcarius. Funten är smyckad med bilder ur Jesu barndomshistoria som sträcker sig från bebådelsen fram till flykten till Egypten. Funten står i norra korsarmen som numera är ett dopkapell. Mittpartiet av ett altarskåp är från omkring 1500. Denna är uppsatt på östra korväggen som skiljer sakristian från kyrkorummet. Altaruppsatsen i kyrkans norra korsarm är från 1652. I altaruppsatsens mitt finns en tavla som skildrar Jesu instiftelse av nattvarden. En mindre målning skildrar Jesus som Smärtornas Konung. Predikstolen är från slutet av 1500-talet. Dess bildfält har blomsterornament istället för bilder. Det fristående altaret av grå granit är från 1969. Altaret smyckas av ett altarbrun från 1969 ritat av Bertil Landelius och vävt av Elisabet Holmer i Vånga. I tornet hänger två klockor från 1521 respektive 1904. Orgel 1866 byggde Johan Nikolaus Söderling, Göteborg en orgel med 12 stämmor. Den nuvarande orgeln byggdes 1964 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund och är en mekanisk orgel. Orgelfasaden härstammar från den första orgeln från 1866. Orgeln har 21 stämmor. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Våra kyrkor, sidan 454, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Svenska kyrkan Oppmanna - Vånga Demografisk databas för södra Sverige informerar om Oppmanna kyrka kyrkoguiden.se Externa länkar Oppmanna-Vånga församling Wikimedia Commons har media som rör Oppmanna kyrka.
Orangerimuseet

Orangerimuseet är ett skulpturmuseum på Ulriksdals slottsområde, Solna kommun. Byggnadens föregångare uppfördes på 1660-talet. Nuvarande orangeri tillkom i början på 1700-talet och är ritat av Nicodemus Tessin d.y. År 1988 beslutade kung Carl XVI Gustaf att upplåta orangeriet som skulpturmuseum. Orangeriet är öppet sommarmånaderna vid guidade visningar. Det första orangeriet på Ulriksdal byggdes 1662-1664 efter Jean de la Vallées ritningar. Då odlades bland annat pomeranser, citroner och apelsiner i huset. Sommartid flyttades växterna ut i slottsparken. I början av 1700-talet uppfördes det nuvarande orangeriet, arkitekt var Nicodemus Tessin d.y. Byggnaden uppfördes i sten istället för trä, vilket var ovanligt för tiden. På 1860-talet, under Karl XV:s tid på Ulriksdal, genomfördes en omfattande ombyggnad som innebar bland annat att en nybyggd rumsfil på baksidan tillkom som bostäder för trädgårdsarbetarna samt att de tidigare öppna portikerna i hörnpaviljongerna blev slutna rum. I det dåvarande kronprinsparet Gustaf Adolf och Louise (Gustaf VI Adolf och drottning Louise) fick Ulriksdal på 1920-talet ett herrskap med stort intresse för växter, en period som varade i 50 år som innebar en blomstringstid för orangeriet och slottets växthus. Under 1987–1991 restaurerades och byggdes orangeriet om för att kunna öppna ett skulpturmuseum. De ursprungliga orangerigallerierna är sedan 1988 ett museum där Nationalmuseums samlingar av svensk bildhuggarkonst från 1700-talets början till 1900-talet visas. Bland verken finns arbeten av Tobias Sergel, Bengt Erland Fogelberg, Johan Niclas Byström och Christian Eriksson. Museet består av tre avdelningar; Gula Galleriet – 1700-talet, Mittportiken och Rosa Galleriet – 1800-talet. Utställningen (urval) Se även Oscar I:s orangeri vid Tullgarns slott Rosendals orangeri vid Rosendals slott Nynäs slotts orangeri vid Nynäs slott Källor Om Orangerimuseet på Kungahusets webbplats Informationsskylt på platsen Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Orangerimuseet.
Ore kyrka

Ore kyrka är en kyrkobyggnad vid Oresjön omkring tre mil norr om Rättvik. Den tillhör Ore församling i Västerås stift. Kyrkobyggnaden Föregående kyrkobyggnad uppfördes någon gång på medeltiden. Fullt utbyggd bestod kyrkan av ett rektangulärt långhus med sakristia i norr och vapenhus i söder. 1595 murades tre takvalv i kyrkorummet. 1688 byggdes sakristian ut. Nuvarande stenkyrka uppfördes åren 1869 till 1873 efter ritningar av Ludvig Hawerman. Invigningen ägde rum 1874. Kyrkan består av långhus med kor i öster och torn i väster. Öster om koret finns en halvrund absid där sakristian är inrymd. Sakristian skiljs av från koret med ett skrank. Södra och norra sidan har varsitt vapenhus. Långhuset och vapenhusen är täckta med sadeltak, medan absiden har ett konformat tak. Ingång finns vid tornets västra sida. Ytterligare ingångar finns i södra och norra vapenhuset. Kyrkorummet är indelat i tre skepp, där mittvalvet har tunnvalv och sidoskeppen plana tak. Inventarier Dopfunten från 1669 är huggen i bodasten av den tyske bildhuggaren Simon Hack. Ovanför dopaltaret finns ett Mariaskåp tillverkat i Sverige omkring år 1520. Altaruppsatsen är tillverkad 1706 av Hans Daniel Kortz. Träfigurer av Maria med barnet gjord av Haaken Gullesson, Sankt Kristoffer och Sankt Erik är från medeltiden. Predikstolen är samtida med nuvarande kyrka. Ljudtaket är från gamla kyrkans predikstol. Över kyrkans mittgång hänger fyra ljuskronor. Äldsta ljuskronan fanns i medeltidskyrkan och omnämns i ett inventarieprotokoll från 1631. Orgel 1877 byggde Per Johan Johansson, Ore en orgel med 4 stämmor. 1902 byggde Per Johan Johansson, Ore en ny orgel med 9 stämmor, en manual och bihangspedal. Fugara 8':s baspipor var placerade i fasadens mittfält, principalens lägsta oktav var täckt och Fleut 4':s lägsta oktav var transmitterad från Salicional 8'. Disposition: Nuvarande orgeln är mekanisk byggdes 1957 av Åkerman & Lund, Knivsta. Fasaden är från 1902 års orgel av Johansson och fick nya ljudande fasadpipor samt byggdes ut på sidorna. Vissa av Johanssons stämmor finns kvar i nuvarande orgel. Disposition: Referenser Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 279. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Rättviks kommun Noter Wikimedia Commons har media som rör Ore kyrka.
Orgelpipan 7

Orgelpipan 7 är ett kontors- och affärshus i kvarteret Orgelpipan vid Klarabergsgatan 56-64 på Norrmalm i Stockholm. Byggnaden är ett av många kontors- och affärshus som uppfördes under Norrmalmsregleringen. Historik Orgelpipan 7 (en äldre fastighetsbeteckning var Svanen 7) upptar hela kvarteret mellan Klarabergsgatan i syd, Vasagatan i väst, Mäster Samuelsgatan i norr och Klara norra kyrkogata i öst. Den gamla bebyggelsen exproprierades av staden och revs under 1961, bland dem SWB-huset i hörnet mot Vasagatan, Svenska Morgonbladet i nummer 58 och Verkstadsföreningens hus på Klarabergsgatan 56 och som även inrymde Hatthuset för damer och Hattkompaniet för herrar. De två senare byggnadernas nybyggnadsritningar hade signerats 1913 av arkitektfirman Knut Perno & P H Bergmark. Rivningen utfördes bland annat för att möjliggöra utbyggnaden av Klarabergsgatan till den vid tiden planerade 31 meter breda Klarabergsleden, som dock aldrig fullbordades. Byggnaden uppfördes åren 1962-65 efter ritningar av arkitekt Anders Berg av storbyggmästaren Olle Engkvist för egen räkning. Konstruktör var Sven Tyrén AB. Mot Klarabergsgatan har byggnaden fem våningar inklusive en högre bottenvåning som innehåller butiker, bland annat Apoteket C.W. Scheele (uppkallat efter apotekaren Carl Wilhelm Scheele). Åt Mäster Samuelsgatan och Vasagatan har byggnaden sju våningar. Mot Mäster Samuelsgatan märks en indragen, något lägre takterrass. Arkitekten Anders Berg gav fasaderna en vertikal accent, i motsats till intilliggande Åhléns City vars arkitekter Backström & Reinius valde en horisontell betoning. Gatufasaderna består av brun konststen med vertikala fönsterband och fönsterbröstningar i mörkrött glas. Yttertaket är täckt med kopparplåt. Framtid Under 2016 presenterade ägaren, fastighetsaktiebolaget Hufvudstaden, planer på att utöka byggnaden med tre våningar på höjden. Tillbyggnaden kommer att omfatta 10 000 kvadratmeter. Bilder Se även Kvarteret Orgelpipan Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Orgelpipan 7. Bebyggelseregistrets byggnadspresentation