Harbo kyrka

Harbo kyrka är en kyrkobyggnad belägen i Harbo, Heby kommun. Den är församlingskyrka i Harbo församling i Uppsala stift och tillhör Svenska kyrkan. Historia Kyrkan har ett medeltida ursprung, sannolikt från 1400-talet. Socknen finns dock omtalad redan i början av 1300-talet, och kyrkan måste ha haft en äldre föregångare. 1400-talsvalven i Harbo kyrka är byggda samtidigt med övriga kyrkan. De valvmålningar som idag finns i kyrkan är tillkomna i samband med renoveringen 1892, oklart om de baserar sig på några återfunna medeltida målningsfragment. Då Johan Hadorph besökte och avbildade kyrkan gjorde han även en avritning av ätten Ulvs vapen, vilket gör att man kan misstänka att den ha År 1712 överkalkades de då befintliga medeltidsmålningarna i vapenhuset. De föreställde bland annat käringen som får hjälp av djävulen att kärna smör som är känd från andra håll men även "en mansperson som hade en kanna och glas i handen och af munnen spydde det han tagit in, hållandes djewulens bild om pannan med händerna etc." samt "en bild på södra sidan, "huru en stod med stålbåge at skiuta fåglar och ekorar, hållandes den onde i bågen och förde kolfwen til målet, med mera". Det ansågs "anständigt at sådant utstryka", och 1776 revs vapenhuset så bilderna är nu helt borta. 1762 byggdes en klockstapel utanför kyrkomuren, som ersatte en tidigare klockstapel på samma plats. Klockstapel på platsen omtalas tidigast 1651 då den "gjordes ny". 1776 förlängdes kyrkobyggnaden i östlig riktning och bland förändringarna märks bland annat att man rev vapenhuset. Kyrktaket är ett mansardtak och ger kyrkan karaktär av en 1700-talsbyggnad. 1892 genomfördes en renovering, då man dekorerade kyrktaket med målningar i gotisk stil, oklart i vilken utsträckning de baserats på bevarade målningar, och en ny orgelläktare byggdes. Den senaste renoveringen gjordes 1951-1952 då man bland annat skapade ett nytt altare och predikstol. På kyrkogårdens östra sida ligger ett gravkor av putsat tegel, som 1810 uppförts av baron Carl Vilhelm v. Knorring för hans föräldrar, nu använt som bisättningskapell. Inventarier Ett medeltida triumfkrucifix, från mitten eller slutet av 1400-talet, hänger ännu i kyrkan. Två apostlabilder från senare hälften av 1400-talet, en madonnabild av senmedeltida typ och tre små statyetter som troligen kommer från ett förstört altarskåp. Statyetterna föreställer Johannes med en kalk, Sankt Erik (svårt skadad), samt jungfru Maria sittande på en bänk med något i famnen, troligen resterna av ett jesusbarn. 1829 fanns en fjärde figur föreställande sankt Göran ännu i behåll, men är nu förkommen. Ett par brudstolar från 1733 finns ännu bevarade, liksom ett tidigare i koret uppställt slagur, tillverkat av Harbourmakaren Andreas Aderholm 1765. En ny bänkinredning införskaffades 1847, då de äldre slutna bänkarna togs bort. De ersattes i samband med renoveringen 1892 på nytt av mörka bänkar i gotisk stil. Dessa ersattes på nytt i samband med ombyggnaden 1952. Bland kyrksilvret finns ett litet oblatskrin, märkt med stämpeln från en okänd mästarstämpel, dock identisk med mästarstämpel som förekommer på några föremål i Uppsala domkyrka som donerades dit 1632. Skrinet är i formen av en renässanskista på fyra fötter. Vidare finns en vinkanna tillverkad av silvret från en söndrig flaska av Petter Ingemundsson i Uppsala 1667. Nattvardskalken är tillverkad i Uppsala av guldsmeden Olof Yttræus 1797. Kyrkan äger inte mindre än fyra brudkronor. Den första brudkronan i församlingen införskaffades 1653. Den var redan 1687 alldeles söndrig och förlorad, gissningsvis av traditionen att dansa kronan av bruden. Den gjordes då om till två mindre brudkronan av guldsmeden Claes Reyman. Den ena av dessa finns ännu bevarad. Den andra gjordes 1839 på nytt om till två mindre kronor, som båda nu finns bevarad. Den fjärde brudkronan skänktes till kyrkan 1795 av brukspatronen på Viby säteri och är tillverkad av guldsmeden Gustaf Elfström i Sala 1784. Vidare finns två silverkedjor, den ena med ett litet krucifix, den andra med en medalj med Johan III:s porträtt, åtminstone den senare kedjan torde vara från 1500-talet. Insats till dopfunt i koppar från kyrkan slutet av 1600-talet fanns tidigare i kyrkan, den förvaras numera i Statens historiska museum. En av ljuskronorna inköptes av församlingen på Distingsmarknaden 1680, en annan skänktes av kyrkoherde Noraei arvingar till kyrkan 1689. Den tredje kronan inköptes av församlingen av tacksamhet för att bygden skonats från plundring då ryssarna härjade landet 1720. En ljusarm är skänkt till kyrkan av Anders Ersson i Bogärde (1686-1731), den andra skänktes 1713 av Olof Larsson i Håksbo. Vidare finns en par tennljussstakar och en trearmad malmljusstake, båda torde härröra från förra hälften av 1600-talet. Ganska lite textilier finns bevarade. En kalkduk i vitt siden med guldbroderi skänktes från Viby 1794. En annan kalkduk i svart sammet skänktes från Harbonäs och pryds med ätterna Funck och von Knorrings vapen, troligen av Ulrika Barbara von Knorring (död 1809). Av kyrkklockorna omgöts den större 1723 och den mindre göts 1743. Orgel Den nuvarande orgeln byggdes 1850 av Johan Blomqvist och Anders Vilhelm Lindgren, Stockholm orgeln har ett tonomfång på 54/30. Den är mekanisk och har slejflådor. Fasaden ritades 1843 av Fredrik Wilhelm Scholander. 1953 byggde Th Frobenius & Co, Kongens Lyngby, Danmark till ett ryggpositiv. De byggde även till stämmor på pedalen. Kororgel Kororgeln byggdes 1978 av Robert Gustavsson, Orgelbyggeri AB, Härnösand. Orgeln är mekanisk med slejflåda och har ett tonomfång på 54. Stämmorna är delade vid c1/c#1. Bilder Källor Svenska kyrkan Upplands kyrkor - 58, Ingeborg Wilcke-Lindqvist s. 33-48 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Harbo kyrka. Webbplats: Harbo kyrka - Östervåla Harbo pastorat (svenskakyrkan.se) Östervåla-Harbo församlingar Bebyggelseregistrets anläggningspresentation