Börrums kyrkogård

Börrums kyrkogård är en kyrkogård vid Börrums kyrka i Börrums socken, Söderköpings kommun. Kyrkogården ligger omkring 25 kilometer sydöst om Söderköping, en mil öster om Ringarum och två mil norr om Valdemarsvik. Den har en rektangulär utsträckning i nord–sydlig riktning och ligger i en södersluttning. Kyrkan står i den norra delen av området och omges av en mindre kyrkogård med mur, måbärshäck och trädkrans av lindar. Omgivning Kyrkan ligger i en dalgång i socknens centrala del. Söder om vägen finns den tidigare kyrkskolan, som flyttades från Petängen under 1870-talet. Byggnaden har timmerstomme, gulputsade fasader och tegeltäckt sadeltak och används numera som bygdegård. I närheten ligger en före detta lärarbostad från 1928. Väster om kyrkan finns ett tidigare ålderdomshem, sannolikt från 1800-talet, som senare byggts om till privatbostad. Börrums kyrka Börrums socken bildades 1718 som annexförsamling till Mogata under namnet Sankt Peders socken. Samma år uppfördes kyrkan på en plats som hade använts som begravningsplats sedan 1670-talet. Kyrkan har rektangulärt långhus, rakslutet kor, sakristia i norr och vapenhus i väster. Torn saknas. Byggnaden har timmerstomme, vitputsade fasader och tegeltäckt sadeltak. Interiören präglas av tunnvälvt trätak, slutna bänkkvarter, glasmålningar i koret och en blå färgsättning. Historia Platsen skänktes 1677 av Vendela Rosenhjelm på Börrums gård för att användas som begravningsplats. Fynd av likkistor och människoben vid markarbeten inne i kyrkan visar att begravningar ägde rum där redan före kyrkans uppförande 1718. Klockstapeln byggdes 1726 och 1752 uppfördes ett gravkor öster om kyrkan. Samma år ersattes den äldre bogårdsmuren av stockar med en mur av sten. Fotografier från 1940- och 1950-talen visar att kyrkogården först var glest belagd men successivt fick fler gravvårdar. Utformning Kyrkogården saknar formell kvartersindelning och behandlas som ett sammanhängande område. Den är liten och gräsbevuxen och delas av två korsande grusgångar. Kyrkan ligger på den högre norra delen, medan gravarna huvudsakligen finns söder om byggnaden. Några större familjegravar omges av stenramar eller smidesstaket och där finns även enklare vårdar från den tidigare allmänna linjen. Murar Längs västra, östra och södra sidorna finns låga stödmurar av obearbetade, råhuggna och kluvna stenblock. Murarna är delvis fogade med cementhaltigt bruk och är omkring 0,4 meter höga i de södra hörnen. Höjden minskar mot norr i takt med att marknivån stiger och på den norra sidan saknas mur helt. Ingång Huvudingången ligger i söder. De putsade grindstolparna är fyrkantiga och kröns av pyramidformade plåttäckta avslutningar. Stolparna har profilerade lister och dekor av spritputs. Vid inventeringen hade de både sättnings- och putsskador. Själva grindarna saknades. Vegetation Trädkransen består av fjorton lindar, fördelade längs kyrkogårdens västra, norra, östra och södra sidor. En måbärshäck löper runt större delen av kyrkogården. Inne på området saknas rygghäckar och gravarna står på sammanhängande gräsytor. Vid enskilda gravplatser finns spirea, rosor och tujor. Gångsystem Från den södra ingången leder en grusgång rakt norrut mot kyrkan. Gången ansluter via en trappa till kyrkans sydingång. Mitt på kyrkogården korsas den av en öst–västlig grusgång. De två gångarna bildar tillsammans ett kors som delar kyrkogården i fyra delar. Gravvårdar De bevarade gravvårdarna är från 1869 och framåt. Där finns större grusgravar omgivna av stenram eller smidesstaket samt gravvårdar i form av kors av trä, sten, gjutjärn och smidesjärn. De enklare vårdarna från den allmänna linjen kan på vissa platser följas från 1918 och flera årtionden framåt. Köpegravar och linjegravar De mer påkostade köpegravarna ligger huvudsakligen direkt söder om kyrkan. Flera är grustäckta och omgärdas av stenram eller järnstaket. Längre in på kyrkogården finns enklare gravvårdar från den allmänna linjen. Denna äldre indelning visar hur större familjegravar placerades på framträdande platser, medan enklare gravar ordnades kronologiskt i rader. Minneslund Minneslunden ligger bakom gravkoret och anlades under 1990-talet. Den är placerad i anslutning till kyrkogårdens östra del och är inordnad i den befintliga gräsytan och gångstrukturen. Klockstapeln Väster om kyrkan står en träklockstapel från 1726. Den är klädd med faluröd panel och har en spåntäckt huv. Klockorna göts 1722 av G. Meyer i Stockholm. Klockstapeln renoverades 1960–1961, då spåntäckningen och ytterpanelen åtgärdades. Stapeln är ett av kyrkomiljöns äldsta och mest framträdande inslag. Gravkoret Öster om kyrkan finns ett gravkor som uppfördes 1752 för assessorn och brukspatronen Gustav Adolf Forss och hans hustru Vendela Rosenhielm på Börrums gård. Byggnaden har vitputsade fasader, grå sockel, kraftigt profilerad taklist och ett högt tälttak som sedan 1992 är täckt med svart falsad plåt. Ingången består av en stickbågig dubbeldörr och fönstren är spetsbågiga eller runda. Undanställda gravvårdar Bakom klockstapeln finns ett stort antal undanställda gravvårdar. Bland dessa finns flera gravkors av smidesjärn och andra äldre gravminnen som har flyttats från sina ursprungliga platser på kyrkogården. Gravtitlar Titlarna på gravvårdarna speglar traktens samhällsliv och näringar. Bland de förekommande titlarna finns sjökapten, kronolänsman, lantbrukare och kyrkovärd. Titlarna visar både socknens kustnära läge och dess jordbruksprägel. Kulturhistoriska värden Börrums kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med gravkoret, klockstapeln, murarna, måbärshäcken och trädkransen en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Klockstapeln från 1726 och gravkoret från 1752 är särskilt betydelsefulla. De bevarade köpegravarna, linjegravarna, smidesstaketen, stenramarna och gravkorsen visar äldre gravskick och sociala skillnader. Grusgångarna och murarna tydliggör kyrkogårdens struktur och utbredning. Se även Börrums kyrka Referenser