NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kåseholm Manor

Kåseholm Castle (Swedish: Kåseholm slott) is a castle in Tomelilla Municipality in Skåne. History In 1674, the manor was acquired by Enevold Fredrik Akeleye, cousin to Johan Urne, nobleman, admiral and judge for Halland County. He had inherited the Hjularöd estate, in Harlös Sweden and sold it in 1662 for a great deal of money which enabled him to buy and renovate Kåseholm as well as buy several neighbouring farms. The manor was then called Esbjörnsstorp. Johan Uhrne changed its name to Kåseholm after his wife Pernille Kaas. The oldest parts of the castle are probably part of the stone house that Johan Uhrne built around 1650. References References Official website
Kåseholm

Kåseholm är ett slott i Tomelilla kommun i Skåne. Kåseholm ligger cirka åtta kilometer nordväst om Tomelilla. Gården har anor tillbaka till minst 1639. Det nuvarande slottet finns avbildat 1761. Byggnaden är ombyggd 1813. Delar av en äldre byggnad finns inbyggd i den nuvarande. Kåseholm är idag förutom storjordbruk hotell och konferensanläggning. Den äldsta kända ägaren är Johan Uhrne som köpte gården runt 1647. Gården hette då Esbjörnsstorp. Johan Uhrne bytte namn till Kåseholm efter sin hustru Pernille Kaas. De äldsta delarna av slottet, är troligen en del av det stenhus som Johan Uhrne byggde kring 1650. Externa länkar Kåseholms webbplats
Köla kyrka

Köla kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Köla församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger vid sjön Hugn, nära norska gränsen. Omkring en mil norr ligger Charlottenberg och omkring en mil söder ligger Koppom. Kyrkobyggnaden Tidigare kyrka på platsen var en träkyrka, sannolikt av medeltida ursprung. Nuvarande stenkyrka började byggas 1699 och invigdes 1702. Kyrkan består av långhus med tresidigt kor i öster och en vidbyggd sakristia vid norra sidan. Från början fanns vid västra sidan ett vapenhus som 1784 ersattes av nuvarande kyrktorn. 1813 utfördes en reparation då kyrkan byggdes på med tre stockvarv och försågs med skiffertak. 1828 fick även tornet skiffertak. En restaurering genomfördes 1931 under ledning av arkitekt Bror Almquist. Interiörens 1700-talskaraktär återställdes efter 1800-talets förändringar. Bland annat tog man fram den ursprungliga polykroma färgsättningen på predikstol och altaruppsats. 1934 fick korfönstren glasmålningar utförda efter ritningar av konstnären Anders Byberg. 1966 installerades elektrisk uppvärmning. Vid en restaurering 1971 fick ytterväggarna ny puts. Torntakets lanternin restaurerades och fick ny kopparbeläggning. Inventarier I korets södra del står en dopfunt av täljsten från 1200-talet. Altaruppsatsen tillverkades 1703 - 1705 av bildhuggare Nils Falk. Predikstolen är tillverkad 1723 av bildhuggaren Olof Bruse. Orgel 1897 byggdes en orgel av E. A. Zetterquist & Son i Örebro med 10 stämmor. Tidigare stod ett harmonium i kyrkan. Orgeln blev invigd söndagen 10 oktober 1897. 1963 byggde Olof Hammarberg en mekanisk orgel med fasaden från 1897 års orgel. Referenser Kyrkor i Karlstads stift Del I, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008, ISBN 91-85224-71-5 Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Länsstyrelsen i Värmland Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:I, Västerås stift; Karlstads stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Köla kyrka.
Kölaby kyrka

Kölaby kyrka är en kyrkobyggnad i utkanten av Trädet i Ulricehamns kommun. Den tillhör sedan 2006 Redvägs församling (tidigare Kölaby församling) i Skara stift. Kyrkobyggnaden Nuvarande stenkyrka står på platsen för en tidigare medeltida föregångare. Den uppfördes åren 1832-1836 efter ritningar av arkitekt P. G. Friberg i tidens empirstil. Byggnaden består av långhus med tresidigt kor i öster och torn i väster. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia. Ytterväggarna är spritputsade. Alla tak är täckta med falsad plåt. Interiören är ljus och ger ett lugnt intryck. På 1930- och 1950-talet tillkom måleri i fönstersmygar och på läktare utfört av Carl Otto Svensson, som även svarade för 1953 års renovering då interiören målades om i ljusa färger. Inventarier Nuvarande predikstol tillkom 1892 och ersatte en predikstol från 1670 vars skulpturer återanvändes. År 1953 tillkom ett ljudtak ritat av arkitekt Bernhard Schill. Altaruppsatsen i nygotisk stil är tillverkad 1892 efter ritningar av arkitekt Erik Josephson och har en altartavla målad av Anders Gustav Ljungström. En dopfunt donerades till kyrkan 1947. Av den medeltida dopfunten återstår endast foten av sandsten, som är 30 cm hög. En runsten, Vg 178, är uppställd i vapenhuset. Orglar 1867 byggde Erik Adolf Setterquist, Örebro, en orgel med 7 stämmor. Den kostade 2 600 rdr och blev skänkt komplett av patron lantbrukaren D. Bohman och hans fru Hedda Arwidsson, ägare sedan 1850 av Lundby 1 mantal frälsesäteri. Orgeln blev avsynad 6 juli 1867. Orgeln blev invigd 17 juli 1867. Den stumma orgelfasaden på läktaren i väster är byggd 1867 av Svante Johansson i Liared. 1953 blev orgelverket utbytt mot ett nytt pneumatiskt byggt av Liareds orgelbyggeri, varvid dock merparten av Setterquists pipmaterial från 1867 års orgel kan vara återanvänt. Orgeln har tretton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Kororgel Till höger om altaret finns även en kororgel med ett mekaniskt verk byggt 2014 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB medan fasaden tillverkades omkring 1970 av Grönlunds Orgelbyggeri. Orgeln har sex stämmor fördelade på manual och pedal. Referenser Edholm, Dag (1985). Orgelbyggare i Sverige 1600-1900 och deras verk. Stockholm: Proprius. sid. 97. Libris 7605014. ISBN 91-7118-499-6 Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 97. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 204. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Vidare läsning Schwanborg, Ingrid (1990). Kölaby kyrka. Skara stifts kyrkobeskrivningar, 99-0367860-6 ; 8. Skara: Skara stifts kyrkobeskrivningsnämnd. Libris 7756334. ISBN 91-86258-07-9 Externa länkar Redvägs församling Wikimedia Commons har media som rör Kölaby kyrka.
Köpenhamnsvägen

Köpenhamnsvägen är en huvudgata i Malmö som sträcker sig genom stadsdelen Västra innerstaden från Kronborg till Ribersborgsstranden. Gatan namngavs 1945 medan den västligaste delen (mellan Vikingagatan och Limhamnsvägen) funnits sedan 1927 under namnet Lilla Strandvägen, vilket således samtidigt utgick. Sträckan öster om Erikslust bebyggdes under 1950-talet med flerfamiljshus. Norr om vägen ligger delområdena Rönneholm, med Rönneholmsparken, och Fridhem. På den södra sidan finns Dammfri och Västervång. Källor Bender, Birgit (red) (1999): Gator i Malmö, ISBN 91-971637-1-6
Köping/Gålby flygfält

Köping/Gålby flygfält ICAO-kod ESVQ ligger norr om E18 någon kilometer utanför Köping. Flygplatsen byggdes av Köpings flygklubb 1964 och gräsfältet öppnades för trafik 1965. När flygfältet byggdes arrenderade flygklubben omkring 7 hektar från Köpings stad. Det finns inget trafikflyg utan fältet används för sportflyg. Se även Lista över flygplatser i Sverige Källhänvisningar
Köpinge Church

Köpinge Church (Swedish: Köpinge kyrka) is a medieval church in Gärds Köpinge, Kristianstad Municipality, Scania, Sweden. History The oldest parts of the present stone church are from the middle of the 12th century, but remains of an older, wooden church have been found in the church. The broad west tower, the nave, chancel and the apse are the oldest parts of the presently visible church. The apse of the church is unusual in that it is comparatively richly decorated with pilasters dividing it into several sections. In the 14th century, a church porch was added in front of the tower entrance, and the interior was rebuilt during the 15th century, when the presently visible vaults were constructed. In 1560 a north transept was added, and in 1796 a south transept was also constructed. Renovations were carried out during the 19th century, when among other things the windows were changed. In the 1950s a large scale restoration was made under the leadership of architect Torsten Leon-Nilson. The church was restored again in 2009–2010. Murals and furnishings Both the nave and the chancel are richly decorated with church murals from the 1460s. The vaults in the nave contain pictures which tell the story of Genesis, while the chancel show the Last Judgment. Stylistically, the murals are related to those in Vittskövle Church. Belonging to the church is a Madonna from the 1430s, made in Lübeck. The altarpiece of the church is from 1600 and made by Daniel Thomissen in Malmö. The baptismal font is from the 19th century and made of Carrara marble. References External links Media related to Köpinge kyrka at Wikimedia Commons
Köpinge kyrka

Köpinge kyrka är en kyrkobyggnad i Gärds Köpinge. Den är församlingskyrka i Köpinge församling i Lunds stift. Kyrkobyggnaden Ursprungliga kyrkan uppfördes av gråsten i romansk stil under senare delen av 1100-talet. En tillbyggnad väster om tornet uppfördes någon gång på 1200-talet eller 1300-talet. Under 1400-talet försågs kyrkorummet med pelare och valv av tegel. Kyrkorummet målades även med motiv av Adam och Evas senare liv, utförda av Vittskövlegruppen. En korsarm i norr uppfördes på 1500-talet och var ursprungligen ett gravkor. Eftersom en större kyrka behövdes uppfördes 1796 en korsarm vid södra sidan med ungefär samma storlek som norra korsarmen. Vid en restaurering 1859 murades norra korsarmens gravkammare igen och rummet blev kyrkorum med bänkar. Inventarier En skulptur i ek, föreställande Maria med den från korset nedtagne Jesus i sina armar, är daterad till omkring år 1430. Nuvarande dopfunt av vit marmor tillkom på 1800-talet. Orgel 1755 byggde Henrik Rudolf Braune, Malmö en orgel med 10 stämmor. 1870 byggd Sven Fogelberg, Lund en orgel med 12 stämmor. Den nuvarande orgeln är byggd 1943 av Mårtenssons orgelfabrik, Lund och har 14 stämmor. Orgeln är pneumatisk och har fria och fasta kombinationer samt automatisk pedalväxling. Den har följande disposition. Referenser Källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen AB. 1990. sid. 471. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Vä-Skepparslövs pastorat Åsbo Släkt- och Folklivsforskare Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Köpinge kyrka.
Körsbärsgården

Körsbärsgården är en konsthall och skulpturpark i Sundre socken på södra Gotland som invigdes 2010. Den ligger i en gammal visningsträdgård som anlades på 1940-talet av Signe Enström. Anna Bergenström skildrade trädgården i boken Annas örtagård och menar att den i hög utsträckning har inspirerat henne till boken. Gården övertogs 2001 av Marita Jonsson och Jon Jonsson. 2019 bildades en ideell stiftelse, Körsbärsgården Pedagogik, som utan vinstsyfte främjar konstupplevelser, konst som pedagogisk form och miljö- och kretsloppstänkande och andra därmed jämförliga kulturella och eljest allmännyttiga ändamål för att därmed väcka fantasi och kreativitet främst hos barn och unga. Konsthallen invigdes 2010 och består av cirka 750 kvadratmeter utställningsyta och 6 000 kvadratmeter skulpturpark med en permanent samling, paviljonger och rum för olika konstnärer, ett skulpturgalleri och rum för tillfälliga utställningar av samtidskonst, ett tiotal per säsong.Bland konstnärerna kan nämnas Gutai-konstnären Sadaharu Horio, Japan, Shiro Tsujimura, Japan, Michele Iodici, Italien,Tage Andersen Danmark, Kajsa von Zeipel, Maria Miesenberger, Björn Erling Evensen, SIMKA, Fredrik Wretman, Sivert Lindblom, Lars Olof Loeld, Eva Lange, Klara Kristalova, Anna Bjerger, Siri Carlén, Herta Hillfon, Evert Lindfors. Trädgården innefattar en kryddträdgård, en perennträdgård som även innehåller en avdelning med växter för växtfärgning, ett rosarium, en grönsaks- och fruktträdgård och en park. Sommartid är anläggningen öppen för allmänheten. Där finns även en bistro/ café som rymmer ett hundratal gäster samt en butik. Sommartid äger litteratur-, poesi-, dans- och musikaftnar rum samt då och då och teaterföreställningar. På anläggningen finns Barnens Konstverkstad med ett tiotal veckokurser för barn och unga där en pedagog och utställande konstnärer skapar med barnen. Om vintern drivs verksamheten på öns skolor. Körsbärsgården har cirka 20 000 besökare under sommaren och cirka 500 barn deltar i de pedagogiska aktiviteterna med konstkurser, workshops och verksamhet i skolorna. Referenser "Marita Jonsson, 2011 Körsbärsgården möten mellan konst och natur, ISBN 978-91-979681-0-2, Marita Jonsson, 2017 Konst för alla, ISBN 978-91-979681-2-6" Ett solvarv på Storsudret, Körsbärsgården av Ingela Lind 2015 ISBN 978-91-981491-2-8 Från Gutabygd 2016, Körsbärsgården - Surrets centrum för konst och litteratur, ISBN 978-91-981355-3-4 Litteratur Marita Jonsson: Körsbärsgården. Möten mellan konst och natur (Körsbärsgårdens förlag 2011) Marita Jonsson : Konst för alla 2017, ISBN 978-91-979681-2-6 Externa länkar Officiell webbplats
Kösjön

Kösjön är en sjö i Åre kommun i Jämtland och ingår i Indalsälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 10,6 kvadratkilometer och ligger 560,1 meter över havet. Sjöns avrinning sker genom Kärrån till den större Ånnsjön. Kösjön har ett rikt fiskbestånd med bland annat fjällröding och öring och används för sportfiske. Vattenkvaliteten är god. Kösjönområdet har vildmarkskaraktär och har föreslagits som naturskyddsområde. Delavrinningsområde Kösjön ingår i delavrinningsområde (702262-134847) som SMHI kallar för Utloppet av Kösjön. Medelhöjden är 626 meter över havet och ytan är 45,68 kvadratkilometer. Räknas de 4 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 59,33 kvadratkilometer. Kärrån som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 373 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (56 procent) och kalfjäll (10 procent). Avrinningsområdet har 10,66 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 23,3 procent. Se även Lista över insjöar i Åre kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Kösjön på VISS
Küselska huset

Küselska huset, även Eliaesonska huset, är en byggnad i kvarteret Argus vid Skeppsbron 40 i Gamla stan och ligger granne med Tullhuset i samma kvarter. Bakgrund Huset uppfördes 1701 efter ritningar av arkitekt Nicodemus Tessin d.y. Byggherre och beställare var grosshandlaren Roland Eliaeson, som räknades till Stockholms rikaste män vid 1600-talets slut. Vid 1700-talets mitt köptes fastigheten av Carl Gottfried Küsel, son till grosshandlaren Simon Fredrik Küsel. På C.G. Küsels tid hade företaget Küsel och Wahrendorff sitt kontor i huset och resten av byggnaden disponerades av Küsel och hans stora familj. Byggnadens fasader är gestaltade i romersk barock, där pilastrar ger en kraftig vertikalverkan. Den höga bottenvåningen framträder rustik och bryts upp av lisener och fönsteromfattningar samt en cirka två meter hög sockel som är klädd med ljusbrun sandsten. Fasaden i övrigt är avfärgat i ljust gulvit kulör. Takfoten och taklisten går rakt genom attikavåningens fönster som senare utvidgats och integrerats i volutformade takkonsoler. På 1950-talet fanns rumsinteriörer med landskapsmålade väggar kvar. Ursprungligen fanns även barocksal och senare 1700-talsinredningar. Under 2018 har bland annat ett vandrarhem, Måleriföretagen i Sverige (f.d. Målaremästarna), Glasbranschföreningen och ett par advokatbyråer sina lokaler i denna fastighet. I populärkultur Küselska huset användes mellan 1992 och 2002 i SVT-såpan Rederiet, som exteriör för rederiet Dahléns huvudkontor. Källor Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift. Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. sid. 502-503. Libris 1445167 Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Küselska huset.﻿
LM Ericsson-byggnaden, Södertäljevägen

LM Ericsson-byggnaden, Södertäljevägen (även kallad Tellusanläggningen) är en tidigare kontorsbyggnad i rött tegel ursprungligen uppförd för företaget LM Ericssons räkning vid nordvästra sidan om Södertäljevägen (E4/E20) i Västberga, Stockholms kommun. Bakgrund I mitten av 1930-talet började LM Ericsson etablera sin telefon- och växelfabrik samt huvudkontor vid närbelägna Telefonplan ritad av arkitekt Ture Wennerholm. Efter andra världskriget utökades antal byggnader på området och utanför. Byggnaden Längs Södertäljevägen uppfördes 1968-1974 Ericssons senaste tillskott i Västberga; ett stort tegelkomplex innehållande laboratorier, undervisningslokaler och kontor. Anläggningen ritades av arkitekt Anders Berg. Han delade upp byggnaden i huvudsakligen fem byggnadskroppar med tvärställda vinkelbyggnader mot gårdssidan, en gårdsbyggnad och en vinkelbyggnad i söder mot Mikrofonvägen. Här höjer sig fasaden till en pulpettakliknande kil med Ericssons logotyp. Fasadgestaltningen är sluten och domineras av mörkrött tegel med vertikala fönsterband och fönsterbröstningar av blåfärgad korrugerad aluminiumplåt. En del fasader är klädda med blåfärgade plåtkassetter. Den bärande konstruktionen utgörs huvudsakligen av platsgjuten betong. Hela byggnadskomplexet är väl synligt invid motorvägen och har blivit ett lokalt välkänt landmärke i södra Stockholms stadsbild. Enligt Stockholms stadsmuseums kulturhistoriska klassificering är området blåmärkt vilket anger bebyggelse vars kulturhistoriska värde motsvarar fordringarna för byggnadsminnen i kulturminneslagen. Ombyggnad Efter att hyresgästen Ericsson sagt upp sitt hyresavtal för avflytt i slutet av juni 2013 till lokaler i Kista, planerade den nya ägaren Alm Equity (med bland andra Björn Ulvaeus som delägare) en ombyggnad från kontor till bostäder. Under namnet The Brick, som även syns på husets fasad, förvandlades områdets sex kvarter till cirka 1 100 nya bostäder. Bilder Se även LM Ericssons fabriker, Tulegatan LM Ericssons fabrik, Telefonplan LM Ericsson-byggnaden, Kungens Kurva LM Ericssons kabelverk, Älvsjö LM Ericssons centrallager, Flemingsberg Källor Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Olof Hultin; Ola Österling; Michael Perlmutter (2002) [1998]. Guide till Stockholms arkitektur. Stockholm: Arkitektur Förlag. Libris 8465772. ISBN 91 86050‐58‐3 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör LM Ericsson-byggnaden, Södertäljevägen.﻿
LM Ericssongården

LM Ericssongården Nordtomta ligger i byn Vegerbol i Värmskogs socken, Grums kommun, Värmland. Här föddes Lars Magnus Ericsson den 5 maj 1846. Huset ägs av Värmskogs hembygdsförening och är telemuseum sedan 1961. Det innehåller en fin samling telefoner, främst äldre. I museet finns en utställning av telefoner och andra apparater från Ericssons tillverkning, till exempel en galvanometer, samt en historik om företaget och Lars Magnus Ericssons liv. I minnesgården finns också autentiska interiörer i köket och kammaren som visar hur ett enklare bondehem i Värmskog från 1800-talets andra hälft. På gården drev föräldrarna ett litet jordbruk och där föddes nio barn, varav fem uppnådde vuxen ålder. Efter fem år i byns skola kunde Lars Magnus Ericsson läsa och skriva och det blev hans enda formella utbildning[källa behövs]. Fadern, Erik Ersson, var bonde. Han dog 1858 och familjen fick då ekonomiska svårigheter. Lars Magnus Ericsson, som var 12 år vid faderns död, fick arbete vid silvergruvan i Värmskog. Han utbildade sig vid bruk och hos flera smeder, bland annat hos smeden Hult i Gravås. År 1867 flyttade Ericsson till Stockholm. Han praktiserade under tre år hos flera tekniska verkstäder runt om i Europa, bland annat Siemens & Halske i Berlin, och startade sedan en mekanisk verkstad, L.M. Ericsson & Co, i Stockholm 1876. Lars Magnus Ericsson avled på Hågelby gård söder om Stockholm den 17 december 1926 och ligger begravd på Botkyrka kyrkogård. Källor Noter
Ladtjovagge

Ladtjovagge, samiska Láddjuvággi, är en dalgång i centrala Kebnekaiseområdet. Ladtjovagge löper i väst-östlig riktning. I dalen ligger Kebnekaise fjällstation och sjön Ladtjojaure. Gränsen mellan Gällivare och Jukkasjärvi församlingar går genom dalen. Bildgalleri
Lagaholm

Lagaholm er en slotsruin i Laholm. Bygningerne er fra omkring 1200-tallet og slottet havde sin storhedstid i 1640'erne. Slottet skulle kontrollere den vejtrafik som gik over Lagan. Christian IV moderniserede slottet og gav det fem hjørner med en bastion i hvert hjørne. Artilleriets udvikling (sammen med den ændrede politiske situation efter 1645, hvor Halland blev svensk) gjorde dog hurtigt Lagaholm umoderne og slottet blev revet ned 1675 på ordre af Karl XI. Lagaholms ruin forfaldt frem til 1923-1937, hvor ruinen blev udgravet. I dag går en landevej gennem ruinen, og et vandkraftværk er anlagt over Lagan lige ved. Galleri Se også Slotte og herregårde i Halland
Lagaholm

För ångslupen, se S/S Lagaholm. För lastfartyget, se M/S Lagaholm Lagaholm är en slottsruin i Laholm, som ligger nära den plats där Laholms vattenkraftverk idag ligger. I Laholm fanns tidigt ett befäst hus som redan år 1231 blev benämnt i den danske Kung Valdemars jordebok. Det befäster Laholm som den äldsta staden i Halland. Syftet med borgens läge på holmen i Lagan var främst att kontrollera kommunikationerna på Lagan, landtrafiken mellan Helsingborg och Oslo samt handelsstigarna från inlandet. En styresman stationerades på plats som även var stadens högste ämbetsman. Fästningen var omgiven av en ringmur och innanför den låg en borggård med flera byggnader. Huvudbyggnaden var ett högt torn. Lagaholms slott belägrades gång på gång under de följande århundradena. Åren 1341-1360 tillhörde det Sverige och Magnus Eriksson. På 1400-talet under Engelbrektupproret intog svenskarna slottet under sitt plundringståg. På Gustav Vasas och hans söners tid sändes här efter här för att erövra slottet utan framgång. Sedan kom Nordiska sjuårskriget åren 1563-1570 och efter det var befästningen totalt förfallen. Först på 1600-talet moderniserades slottet på order av den danske kungen Christian IV. Det fick en femhörnig form för att kunna stå emot den nya tidens krigföring och samtidigt ståndsmässigt kunna ta emot en kung med sitt sällskap. Med artilleriets utveckling blev Lagaholms slott snabbt omodernt igen. Karl XI beordrade bönderna i trakten att riva slottet år 1675. Lagaholms ruin förföll sedan fram till åren 1923-1937 då ruinen grävdes ut. För att betala detta arrangerade den dåvarande borgmästaren i Laholm, Axel Malmqvist, årliga krönikespel, de så kallade Lagaholmsspelen. Se även Laholms län Södra Halland Källor Informationsskylt vid ruinen. Lagaholms slottsruin, Laholms kommun (läst 3 juni 2016) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lagaholm. Lagaholm på Bengans historiesidor