NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jernvallen

Le Jernvallen est un stade à multi-usages basé à Sandviken en Suède. Il est principalement utilisé pour accueillir des rencontres de football. Histoire Inauguré en 1938, il est retenu dans la liste des 12 stades choisis pour accueillir la phase finale de la Coupe du monde de football 1958 organisée en Suède. 2 rencontres de l'équipe de Hongrie sont disputées dans le stade. Sa capacité d'accueil est considérablement réduite aujourd'hui puisque seulement 7 000 spectateurs peuvent y prendre place. Le record d'affluence est de 20 000 personnes, établit en 1958. Deux clubs de la ville se partagent le stade pour y jouer leurs rencontres à domicile lors du championnat de Suède de football : le Sandvikens IF et le Sandvikens AIK FK. La Coupe du monde 1958 Deux rencontres du premier tour sont jouées dans le Jernvallen. Dans le groupe C, la Hongrie y rencontre le pays de Galles puis le Mexique. Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de la Suède
Jernvallen

A Jernvallen egy labdarúgó-stadion Sandvikenben, Svédországban. A stadion 1938-ban épült, maximális befogadóképessége 7 000 fő. Az 1958-as labdarúgó-világbajnokság egyik helyszíne volt, két csoportmérkőzést rendeztek itt. Események 1958-as világbajnokság Források "Jernvallen". sandviken.se. (svédül)
Jernvallen

Lo Jernvallen è uno stadio di calcio situato a Sandviken, in Svezia. Oggi può ospitare fino a 7 000 spettatori, ed è utilizzato dalle principali squadre calcistiche cittadine, ovvero il Sandvikens IF, con un passato da ventuno stagioni in Allsvenskan tra il 1929-30 e il 1961 ed il Sandvikens AIK, che invece nella massima serie ci giocò solo nel 1954-55. Storia L'impianto venne costruito nel 1938, in un'epoca in cui il Sandvikens IF militava in Allsvenskan. Qualche anno più tardi lo Jernvallen fu incluso tra i dodici stadi scelti per ospitare le partite dei Mondiali 1958: nello specifico si disputarono qui Ungheria-Galles 1-1 e Ungheria-Messico 4-0, entrambe valide per il Gruppo 3 della fase a gironi. Ciò rese lo Jernvallen lo stadio più a nord ad aver ospitato una gara dei Mondiali. Il record di spettatori venne tuttavia toccato l'anno precedente, quando 20 288 persone assistettero alla sfida di campionato tra il Sandviken e l'IFK Norrköping. La capienza attuale è nettamente minore, essendo stata portata a 7 000 posti. Fino al 1991, ad essere utilizzato per gli incontri calcistici fu il "vecchio" Jernvallen. Nel 1993 all'interno dello stesso complesso sportivo venne completato il "nuovo" Jernvallen, che divenne il nuovo impianto di casa del club. Dal 2003 è dotato di erba artificiale. Nello stesso complesso sportivo, oltre ad altri campi da calcio e bandy, dal 2009 è presente anche la Göransson Arena, un'arena indoor in grado di ospitare anch'essa partite di calcio e di bandy anche se al chiuso. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Jernvallen
Jernvallen

Jernvallen is een omnistadion in het Zweedse Sandviken. Het stadion is de thuishaven van Sandvikens IF dat in het seizoen 2013 uitkwam in de Eerste divisie, hetgeen in Zweden het derde niveau is. Het stadion is gebouwd in 1938. Tijdens de WK voetbal in 1958 werden er twee groepswedstrijden in Jernvallen gespeeld. Tijdens het toernooi was de capaciteit 20.000. WK interlands
Йернваллен

Стадион «Йернваллен» (швед. Järnvallen) — спортивное сооружение в Сандвикене, Швеция. Сооружение предназначено для проведения матчей по хоккею с мячом. Арену для домашних игр используют команда по хоккею с мячом «Сандвикен АИК» и футбольный клуб «Сандвикен». Трибуны спортивного комплекса вмещают 7 000 зрителей. История Стадион был построен в 1938 году и сразу же стал домашней ареной для футбольного клуба «Сандвикен» и команд спортивного общества «Сандвикенс АИК». Рекорд посещаемости футбольных матчей был установлен в 1957 году, когда за игрой «Сандвикена» и «Норрчёпинга» наблюдали 20 288 зрителей. Показатель в матчах с бэнди значительно скромнее — всего 5 800 чел на игре «Сандвикен АИК» с хоккейным клубом «Ветланда» в 1988 году. Важнейшие события в истории стадиона состоялись в год его 20-летия, а именно в 1958 году, когда Йернваллен был удостоен чести принимать сразу два матча Чемпионата мира по футболу. 8 июня 1958 сборные Венгрии и Уэльса так и не смогли определить победителя, завершив игру со счетом 1:1 на глазах у 15 343 болельщиков. А уже через неделю, 15 июня те же венгры обыграли сборную Мексики, одержав разгромную победу со счётом 4:0. На матче присутствовали 13 300 болельщиков. В 1993 году был построен Новый Йернваллен, внешне и функционально соответствующий нынешнему спортивному комплексу. Вместимость арены снизилась с 20 000 до 7 000 зрительских мест (из которых только 700 сидячих). В 2003 году природный газон был заменён на искусственное покрытие. Рекордом посещаемости на реконструированной арене является показатель 2 700 зрителей на матче между «Сандвикеном» и «Хаммарбю». Йернваллен неоднократно признавался лучшей ареной для игр в хоккей с мячом (бэнди) по решению игроков. Этого звания стадион был удостоен в следующих сезонах: 1994/95, 1995/96, 1996/97 и 1997/98. Тем не менее, после открытия Йёранссон Арены в 2009 году, все матчи по бэнди переместились именно туда. См. также Чемпионат Швеции по хоккею с мячом Чемпионат Швеции по хоккею с мячом 2010—2011 Список стадионов для хоккея с мячом в Швеции Примечания Ссылки Официальный сайт . Дата обращения: 27 февраля 2011. Архивировано 12 мая 2012 года. Спортивное сооружение на сайте bandyworld.info . Дата обращения: 27 февраля 2011. Архивировано 12 мая 2012 года. Профиль стадиона на сайте ФК Сандвикен (швед.). Дата обращения: 4 февраля 2013. Профиль стадиона на сайте коммуны Сандвикен (швед.). Дата обращения: 4 февраля 2013. Профиль стадиона на сайте Transfermarkt (англ.) (недоступная ссылка — история). Дата обращения: 4 февраля 2013. Профиль стадиона на сайте (англ.). «Worldfootball». Дата обращения: 4 февраля 2013.
Jernvallen

Jernvallen, byggd 1938, då Europas modernaste idrottsanläggning, är en idrottsplats i Sandviken i Sverige med bland annat anläggningar för bandy, fotboll, innebandy, handboll, badminton, ishockey, tennis, minigolf, bowling och konståkning. Under Fotbolls-VM 1958, när fotbollsplanen höll två matcher (Ungern-Wales samt Ungern-Mexiko), var kapaciteten 20 000, men numera är den reducerad till 2 400. Jernvallen är den nordligaste arenan man spelat VM-fotboll på. Jernvallen är hemmaplan för Sandvikens AIK i bandy och fotboll. Publikrekord för fotboll: 20 288 åskådare på matchen mellan Sandvikens IF och IFK Norrköping 1957. Publikrekord för bandy: 5 880 betalande åskådare på matchen mellan Sandvikens AIK och Vetlanda BK 1988. Bandybanan blev konstfryst 1973. Jernvallen brukar med jämna mellanrum utses till bästa bandyarena när spelarna får bestämma. Detta inträffade säsongerna 1994-1995, 1995-1996, 1996-1997 och 1997-1998. Sedan 2006 finns även en inomhusbana för cykling i källaren på Jernvallen. Den 12 oktober 2006 enades de tre Göranssonska fondstiftelserna i Sandviken (Albert och Anna Göranssons minnesfond, Göranssonska fonden och Sigrid Göranssons stiftelse) att de finansierar bygget av bandyhallen Göransson Arena, med plats för 3 200 sittplatser och 800 ståplatser. Göransson Arena invigdes den 30 maj 2009. Källor Fotnoter Externa länkar Jernvallen på Sandviken.se
Єрнваллен

Єрнваллен (швед. Jernvallen) — багатофункціональний стадіон у шведському місті Сандвікен. Домашня оренда футбольних клубів «Сандвікенс ІФ» та «Сандвікенс АІК». Відкритий у 1938 році. Максимальна місткість стадіону становить 7 000 глядацьких місць. Арена приймала два матчі Чемпіонату світу з футболу 1958 року. Єрнваллен став найпівнічнішим стадіоном, де проводилися матчі світових першостей. Історія Стадіон було збудовано у 1938 році і він одразу ж став домашньою ареною для футбольного клубу «Сандвікен» та команд спортивного товариства «Сандвікенс АІК». Рекорд відвідуваності футбольних матчів було встановлено у 1957 році, коли за грою «Сандвікена» та «Норрчепінга» спостерігали 20 288 глядачів. Показник у матчах з бенді значно скромніший — лише 5 800 прихильників на грі «Сандвікенс АІК» з хокейним клубом «Ветланда» у 1988 році. Втім найважливіші події у історії стадіону відбулися у рік його 20-річчя, а саме у 1958 році, коли Єрнваллен був удостоєний честі приймати одразу два матчі Чемпіонату світу з футболу. 8 червня 1958 року збірні Угорщини та Уельсу так і не змогли визначити переможця, закінчивши гру з рахунком 1:1 на очах у 15 343 вболівальників. А вже за тиждень, 15 червня, ті ж угорці каменя на камені не залишили від збірної Мексики, здобувши розгромну перемогу з рахунком 4:0. На матчі були присутні 13 300 вболівальників. У 1993 році було збудовано Новий Єрнваллен, який зовні та функціонально відповідає нинішньому спортивному комплексу. Місткість арени знизилася з 20 000 до 7 000 глядацьких місць (з яких лише 700 сидячих). В 2003 році натуральний газон було замінено на штучне покриття. Рекордом відвідуваності на реконструйованій арені є показник 2 700 глядачів на матчі між «Сандвікеном» та «Гаммарбю». Єрнваллен неодноразово визнавався найкращою ареною для ігор у хокей з м'ячем за рішенням гравців. Цього звання стадіон було удостоєно у наступних сезонах: 1994/95, 1995/96, 1996/97 та 1997/98. Втім, після відкриття Йоранссон Арени у 2009 році всі матчі з бенді перемістилися саме туди. Примітки Посилання Профіль стадіону на сайті ФК Сандвікен (швед.) . Архів оригіналу за 30 серпня 2013. Процитовано 4 лютого 2013. Профіль стадіону на сайті комуни Сандвікен (швед.) . Архів оригіналу за 1 грудня 2017. Процитовано 4 лютого 2013. Профіль стадіону на сайті Transfermarkt (англ.) . Процитовано 4 лютого 2013.[недоступне посилання з лютого 2019] Профіль стадіону (англ.) . «Worldfootball». Процитовано 4 лютого 2013.
Abborrgölen, Södermanland

Abborrgölen är en sjö i Nyköpings kommun i Södermanland och ingår i Kilaåns huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Nyköpings kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Abborrsjön, Södermanland

Abborrsjön är en sjö i Flens kommun i Södermanland och ingår i Nyköpingsåns huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Flens kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Abborrsjön, Uppland

Abborrsjön är en sjö i Knivsta kommun i Uppland och ingår i Norrströms huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Knivsta kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Gamla Hovrätten, Malmö

Gamla Hovrätten eller Hovrätten är en byggnad, förut säte för hovrätten, belägen vid Malmöhusvägen strax norr om Kungsparken i Malmö. Byggnadens uppfördes 1917 och arkitekten var Ivar Callmander. Sedan 1994 är Gamla Hovrätten ett byggnadsminne. Anledningen till att byggnaden uppfördes var att hovrätten skulle flyttas från Kristianstad till Malmö. I nationalromantisk anda tog Callmander inspiration från den svenska stormaktstiden och dess strama och tunga byggnadskonst. Symmetrin i fasaden, de rustika hörnkedjorna och den pampiga porten är ett uttryck för detta. Byggnaden kritiserades dock för att inte knyta an till lokala traditioner. År 1956 blev vinden inredd och takkuporna tillkom. Det gjordes även en tillbyggnad på husets baksida, som är vänd mot kanalen, och på andra sidan om kanalen finns sedan 2009 Nya Hovrätten, med modernare arkitektur. Sedan 2013 ägs den gamla hovrättsbyggnaden av I Callmander AB och i huset bedrivs kontor - konferensverksamhet, High Court. Bilder Se även Hovrätten över Skåne och Blekinge, även kallad Nya Hovrätten Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gamla Hovrätten.
Huddig

Huddig AB ist ein schwedischer Baumaschinenhersteller mit Sitz in Hudiksvall, Schweden. Das Unternehmen in Form einer Aktiebolag (AB) wurde 1959 gegründet und produziert seit dieser Zeit schwere Baggerlader. Galerie Weblinks Homepage des Unternehmens (englisch) Geschichte von Huddig AB (englisch) Einzelnachweise
Huddig

Huddig Aktiebolag är ett svenskt verkstadsindustriföretag som tillverkar anläggningsmaskiner, specifikt grävlastare. Företaget grundades 1959 och företagets huvudkontor finns i Hudiksvall i Hälsingland. 1983 lanserade Huddig sin första grävlastare med ramstyrning. Galleri Referenser Noter Externa länkar Officiell webbplats (svenska)
Heron City

Heron City är ett stort shopping- och nöjescentrum beläget i Kungens kurva i Huddinge kommun. Fastighetsägaren var ursprungligen Heron International med huvudkontor i London. I mars 2011 förvärvades Heron City av Niam IV som i september 2016 sålde anläggningen till ett bolag som ägs av trion Varma, CapMan Nordic Real Estate och Cavendo. Tidningen Fastighetsvärlden uppgav köpeskillingen till 930 miljoner kronor. Bakgrund Bakom Heron City stod ursprungligen fastighetsmagnaten Gerald Ronsons företag Heron International. I slutet på 1980-talet satt Ronson efter en av Storbritanniens största finansskandaler (det så kallade Guinness-aktiebedrägeriet) 12 månader i fängelse och räddades ekonomiskt av bland andra Bill Gates och Rupert Murdoch. Därefter har han återuppbyggt sitt imperium. Åren 1999–2001 lät han uppföra nöjespalatset Heron City i Stockholm. Liknande anläggningar lät han bygga i Valencia, Lille och Lissabon. Satsningen i Stockholm kostade nästan en miljard kronor. Till Ronsons fastighetsinnehav hör även skyskrapan Heron Tower i London som stod klar år 2008. Det blev Londons högsta byggnad och kronan i moderbolaget Heron Internationals byggimperium. Anläggningen Den 46 000 m² stora anläggningen i Huddinge ritades 1998 av Claes Dahlgren arkitektkontor och öppnade i februari 2001. Redan från början sades också att Heron City, med plats för 10 000 människor, inte skulle bli någon vanlig butiksgalleria utan ett "upplevelsecenter" efter konceptets engelska benämning "entertainment center". Huvudattraktionen blev Nordens största multibiograf med 18 salonger som innehåller totalt 4 166 platser. Biografen drevs till en början av amerikanska AMC Entertainment International inc (American Multi-Cinema). Anläggningen i Heron City skulle bli den första i raden av biografsatsningar i Sverige. Bland övriga hyresgäster märks O'Learys, ett nöjescentrum med 20 bowlingbanor, träningskedjan SATS samt restauranger med internationell matsedel. Biograferna såldes år 2003 till SF Bio och fick namnet Filmstaden Heron City. Även en del av nöjessatsningen ändrades och filialer till butikskedjor för hemelektronik (tyska Mediamarkt), sport, dagligvaruhandel och möbler flyttade in. I mars 2011 sålde Heron International Heron City för cirka 800−850 miljoner kronor till fastighetsinvesteringsbolaget NIAM som genom förvärvet har fyllt upp sin fjärde fond. I september 2016 sålde Niam fastigheten för 930 miljoner kronor till ett samriskföretag bestående av Varma, CapMan Nordic Real Estate och Cavendo. Den uthyrningsbara ytan uppgavs då till 49 400 kvadratmeter. Bilder Källor Externa länkar Heron Citys webbplats
Skabersjö slot

Skabersjö (før 1658 dansk: Skabersø slot) er et slot i Svedala kommun i det tidligere Oxie herred, Skåne Skabersjö slot ligger lige syd for E65 mellem Malmø og Svedala. Slottet består af en toetagers hovedbygning og to en-etagers længer. Det er beliggende på en lille holm med voldgrav. Mod syd strækker sig et have- og parkanlæg, som blev anlagt af Adolf Barnekow i løbet af 1700-tallet. Historie Skabersjö blev i middelalderen skrevet som Skaprusæ, Skabersæ og Skabersiö hvilket tyder på at det lå ved en sø. Det tilhørte familien Passow og kom gennem ægteskab omkring 1300 i Ulfstand-slægtens eje. Thale Ulfstand, enke efter Poul Laxmand, solgte i 1600 Skabersjö til sin søsters efterkommer Tage Ottesen Thott til Eriksholm, der blev kaldt "Kongen af Skåne", og godset har siden, med et kort afbrydelse, været i Thott-slægtens eje. En af hans efterkommere, landshøvding Tage Thott, blev svensk friherre 1778. Han gjorde Skabersjö til fideikommis i 1805. Da han i 1807 blev greve blev Skabersjö den Thottske slægts grevskab. Den gamle hovedbygning med volde, tårne og voldgrave blev brændt ned 1523 af Malmøbeboerne, fordi den skånske adel, under belejring af Malmø, benyttede Skabersjö som hovedkvarter. Slottet blev genopbygget af Holger Ulfstand og var stadig befæstet. Det nuværende Skabersjö er hovedsagelig fra 1700-tallet. Landshøvding Tage Thott foretog en grundig ombygning 1775-82. Eksterne henvisninger Sylve Åkesson: Om Skabersjö slot Arkiveret 16. maj 2006 hos Wayback Machine (svensk)
Skabersjö slott

Skabersjö är ett slott i Skabersjö socken i Svedala kommun. För bebyggelsen kring slottet avgränsade SCB en småort 2015 kallad Skabersjö. Skabersjö slott ligger strax söder om E65 mellan Malmö och Svedala. Slottet består av en tvåvånings huvudbyggnad och två envånings flyglar. Det ligger på en holme omfluten av kanaler. I söder utbreder sig en trädgård och parkanläggning som anlades av Adolf Barnekow på 1700-talet. Historia Skabersjö skrevs under medeltiden Skaprusæ, Skabersæ och Skabersiö vilket tyder på att det legat vid en sjö. Det tillhörde släkten Passow och kom genom gifte redan på 1300-talet till släkten Ulfstand. Fru Thale Ulfstand, änka efter Poul Laxmand, sålde Skabersjö år 1600 till sin systers sonson Tage Ottesen Thott till Eriksholm, som kallades den "skånska kungen", och det har sedan med ett kort avbrott, då det under namnet Cronendahl tillhörde ätten von Fersen, tillhört hans släkt. En av hans ättlingar, landshövding Tage Thott, blev svensk friherre 1778. Han gjorde 1805 Skabersjö till fideikommiss. Då han 1807 blev greve, hette det i grevediplomet, att Skabersjö skall anses som Thottska ättens grevskap. Siste fideikommissarie vid Skabersjö blev löjtnanten, greve Otto Thott (1917–1980), efter vars död fideikommisset avvecklades. Den gamla huvudbyggnaden med vallar, torn och vallgravar brändes ner 1523 av Malmöborna, eftersom Malmö belägrades av den skånska adeln som hade högkvarter vid Skabersjö. Slottet återuppbyggdes av Holger Ulfstand och var fortfarande befäst. Det nuvarande Skabersjö är i huvudsak från 1700-talet. Landshövding Tage Thott gjorde en grundlig ombyggnad 1775-1782. Källor Skabersjö i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1917) Schwerin, Hans Hugold Julius von (1934). Skånska herrgårdar under svensk tid: en konsthistorisk undersökning av den skånska herrgårdsarkitekturens utveckling efter provinsens övergång till Sverige och fram till det nittonde seklets inbrott ([2. uppl.]). Stockholm: Ardor. sid. 235-240. Libris 1367499 Vidare läsning Lönnäng, Ragnar (2006). Till skånska slott och sevärdheter. Simrishamn: Gröna nyckeln. sid. 182-185. Libris 10126422. ISBN 91-631-8349-8 Åberg, Alf (1966). Kungaslott och adelsborgar från vasatiden / [text:] Alf Åberg ; [foto:] Ola Terje. Stockholm: Forum. sid. 154-159. Libris 700038 Åberg, Alf; Lindkvist, Lennart (1960). Skånska slott och deras herrar: en krönika i ord och bild om gårdar och människoöden. Stockholm: Bonnier. sid. 53-60. Libris 700041 Externa länkar Skabersjö, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883 Skabersjö i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Viderup slot

Viderup (før 1658 dansk: Hviderup slot) er et slot i Gårdstånga socken i Eslövs kommun, Skåne. Slottet blev bygget i begyndelsen af 1600-tallet af Anna Brahe. Hovedbygningen er en renæssancebygning på to etager, der sammen med to enetages længer omkranser gårdspladsen, der er åben mod nord. Slottet ligger på en rektangulær fæstningsø med brede voldgrave, som får sit vand fra Kävlingeån. Slottet er i store træk bevaret til vor tid. Historie I 1500-tallet havde slægten Parsberg Gårdstånge Len (senere del af Malmøhus Len). Rigsråd Verner Parsberg (død 1567) købte i 1560-erne godset af kronen, og det blev i slægten til Christoffer Parsberg til Hviderup og Jernit (1555—1600). I 1604 blev det solgt af Holger Jensen Ulfstand til Løberøds ejer, Steen Maltesen Sehested. Hans enke, Anna Brahe (1576-1635), byggede slottet 1617-23, og efterfulgtes som ejer af sin søstersøn Henrik Ramel den yngre på Bækkeskov og Løberød, i hvis slægt, der siden naturaliseredes som svensk adel, ejendommen forblev. Eksterne henvisninger Viderup slot, Eslövs kommun Arkiveret 16. maj 2008 hos Wayback Machine (svensk) Sylve Åkesson: Om Viderup (svensk)
Viderup Castle

Viderup Castle (Swedish: Viderups slott) is a manor house in Eslöv Municipality, Scania, Sweden. The main building has two floors together with two one-storey wings, surrounds a courtyard that is open to the north. History Viderup manor (former spelling Hviderup) was built in Renaissance style during the early 17th century by Anne Brahe (1576-1635), widow of Steen Maltesen Sehested (1553-1611), Danish Marshal of the Realm (rigsmarsk) and commander of Froste Herred in Scania. See also List of castles in Sweden References
Castillo de Viderup

El castillo de Viderup (sueco: Viderups slott) es un castillo localizado en el municipio de Eslöv (Escania), en el sur de Suecia. El edificio principal tiene dos plantas al que se unen dos alas de una planta. Está rodeado por un patio que está abierto al norte. ​ Historia La mansión de Viderup (anteriormente escrito Hviderup) fue construida en estilo Renacentista a principios del siglo XVII por Anne Brahe (1576-1635), viuda de Steen Maltesen Sehested (1553-1611), Mariscal del Reino danés (rigsmarsk) y comandante de Froste Herred en Escania.​​ Referencias
Viderups slott

Viderups slott (eller Vidarps slott) är ett slott i Gårdstånga socken i Eslövs kommun. Viderup, förr stavat Hviderup (eller Hvidarp), uppfördes i början av 1600-talet av Anna Brahe. Huvudbyggnaden är i renässansstil. Den har två våningar och omger tillsammans med två envåningsflyglar en borggård som är öppen mot norr. Slottet ligger på en rektangulär borgholme med breda vallgravar, som får sitt vatten från Kävlingeån. Slottet är i sina huvuddrag bevarat intill vår tid. Historia På 1500-talet innehades Gårdstånga län och en del av nuvarande Viderup av släkten Parsberg. En medlem, Verner Parsberg, blev på 1560-talet den egentlige grundaren av säteriet genom att köpa samman godset av den danska kronan. 1604 såldes det av Holger Jensen Ulfstand till Löberöds ägare, Sten Maltesen Sehested. Hans änka, Anna Brahe, som byggde slottet 1617–1623, efterträddes av sin systerson Henrik Ramel på Bäckaskog och Löberöd. Hans släkt innehar fortfarande Viderup. Godset skildes 1799 från Löberöd, efter Hans Ramels död. Det omnämns, under namnformen Vidarp, i sången Skånska slott och herresäten. Viderup är även en av inspelningsplatserna för Bengt Bergs stumfilmsdokumentär Storkarna (1920), som bland annat skildrar storkarna som då bodde på taket till slottet. Viderup idag Viderup drivs i dag som ett stort modernt jordbruk. De senaste åren har man genomfört stora investeringar i bland annat ett vindkraftverk, en halmpanna och en ny maskinhall med verkstad. Godset är fortfarande i släkten Ramels ägo. Bilder Referenser Noter Webbällor Hviderup i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1909) Vidare läsning Lönnäng, Ragnar (2006). Till skånska slott och sevärdheter. Simrishamn: Gröna nyckeln. sid. 94-97. Libris 10126422. ISBN 91-631-8349-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Viderups slott. Vidarp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883 Hvidarp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870 Viderups slott, Eslövs kommun
Humlegården (svensk park)

For alternative betydninger, se Humlegården. (Se også artikler, som begynder med Humlegården) Humlegården er en svensk park i den stockholmske bydel Östermalm. Parken var oprindelig en kongelig have, hvor Johan 3. af Sverige havde frugt, kryderier og humle. Siden 1869 har den været offentlig tilgængelig. I parkens sydlige del ligger Kungliga biblioteket. Eksterne henvisninger Humlegården Arkiveret 8. august 2013 hos Wayback Machine, Visit Stockholm