NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Висингсьо

Висингсьо (на шведски: Visingsö) е остров в южната част на езерото Ветерн, Швеция. Висингсьо се намира на 30 км северно от град Йоншьопинг и на 6 км западно от Грена, от където има корабна връзка с острова. Според една легенда, бог Вист създава Висингсьо като хвърля буца пръст в езерото, за да може неговата жена да премине през езерото Ветерн.
Visingsö

Visingsö je ostrov v jižní polovině jezera Vättern ve Švédsku. Ostrov leží 30 kilometrů severně od města Jönköping a 6 kilometrů západně od Gränny. Ostrov je dlouhý 14 kilometrů a široký 3 kilometry s celkovou rozlohou 24 km². Podle pověsti obr Vist vytvořil ostrov Visingsö tím, že hodil do jezera kus půdy, aby ho jeho žena mohla použít k překročení jezera. Historie Ve 12. a 13. století byl zámek Näs na jižním konci ostrova Visingsö sídlem švédské monarchie. Na tomto místě zemřeli čtyři švédští králové: Karel VII. Švédský, Erik X. Knutsson, Jan I. Sverkersson a Magnus III. Švédský. Zámek Näs i Visingsborg jsou v současnosti ruiny a známé památky města Visingsö. Podnebí Visingsö má oceánské klima (Köppen Cfb), ovlivněné jeho polohou uprostřed hlubokého jezera. V důsledku Vätternovy hloubky se v zimě snaží zamrznout, protože okolní pevnina je chladnější, zatímco v létě zůstává teplota jezera poměrně chladná. Relativní teplo na ostrově Visingsö v létě je výsledkem toho, že jezero Vättern je relativně úzké, což vede k tomu, že teplý vzduch z pevniny je jen mírně temperovaný. Teploty pod – 10 °C v zimě nejsou příliš časté kvůli otevřené vodě zmírňující extrémy. Navzdory chladnému podnebí má Visingsö teplejší léta než celý ostrov Irsko i Velká Británie. Studená povrchová voda přesto umožňuje v extrémních případech mrazy až do května. Visingsö je po většinu roku velmi suchý, ačkoli léta mohou být relativně mokrá. Geologie Visingsö je dlouhodobě zajímavý pro geology kvůli vývoji sedimentární řady hornin (které se nacházejí i kolem jezera Vättern, zejména na západní straně). Okolní horniny jsou do značné míry starší „smålandské žuly“ ze smíšených žulových kompozic. Skupina Visingsö má tloušťku přibližně 1 km a je rozdělena do tří částí. Ze skupiny bylo získáno velké množství pozdních předkambrických fosilií, včetně stromatolitů, vasovitých mikrofosilů, akritarchů a makro fosilií, jako je Tawuia. Sedimenty skupiny Visingsö byly zachovány v grabenní struktuře jezera Vättern. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Visingsö na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Visingsö na Wikimedia Commons
Visingsö

Visingsö er den største ø i Vättern og ligger i søens sydlige del, tredive kilometer nord for Jönköping og seks kilometer vest for Gränna som øen har færgeforbindelse til. Øen har desuden færgeforbindelse til byen Hjo. Øen er 3 kilometer bred og 14 kilometer lang, og har 736 (2011) indbyggere. I dag er øen et turistmål, men adskillige fortidsminder og ruiner vidner om at den med sin beskyttede beliggenhed har spillet en stor rolle i Sveriges historie. Ifølge et sagn blev øen skabt af jætten Vist da han kastede en græstørv ud i søen for at hans kone skulle have noget at træde på når de skulle over Vättern. I 1100- og 1200-tallet var Visingsö centrum for den endnu usikre svenske kongemagt. Näs slot blev anlagt på øens sydlige ende, og tjente som bolig for blandt andre Magnus Ladulås, men øen var et meget brugt tilflugtssted under middelalderen slægtsfejder. I 1600-tallet udøvede den mægtige Braheslægt sin magt fra borgen Visingsborg på øens østlige side. I dag er der kun ruiner af begge anlæg. For at sikre adgang til godt tømmer til den svenske flåde efter at Svensk Forpommern og de vidtstrakte egeskove dernede, var gået tabt i kølvandet på Napoleonskrigene plantede kronen i 1830'erne mere end 300.000 egetræer og der er i dag cirka 360 ha egeskov på øen. Egeskogen forvaltes i dag af Statens fastighetsverk. Da den teknologiske udvikling er løbet fra anvendelsen af eg til skibsbygning, benyttes det værdifulde egetømmer til parketgulve, whiskytønder, indretningsdetaljer på både og mange andre formål, hvor det hårde og kompakte egemateriale søges. Referencer Eksterne henvisninger Visingsö – Vätterns pärla
Visingsö

Visingsö ist mit 25 km² die größte Insel im schwedischen See Vättern. Sie liegt in dessen südlichem Teil etwa 30 Kilometer nördlich von Jönköping und sechs Kilometer westlich von Gränna. Visingsö ist 14 km lang und an der breitesten Stelle 3,0 km breit. Im Jahr 2011 hatte die Insel 736 Einwohner. Visingsö kann von Gränna aus mit der Fähre in etwa 25 Minuten erreicht werden. Drei Fährschiffe verkehren zwischen 5 Uhr morgens und etwa 1 Uhr nachts; tagsüber – vor allem in der Hauptsaison – besteht zwischen 10 und 17 Uhr ein annähernder 30-Minuten-Takt. Die Insel ist bekannt für ihre Remmalagsvagnar (eine Art Kutsche), für ihre vorgeschichtlichen Fundstätten (Gräberfeld Sandudden mit Waffengräbern – schwedisch Vapengravar) und für zwei Burgen, die eine bedeutende Rolle in der schwedischen Geschichte gespielt haben. In der Kirche von Kumlaby finden sich die Runensteine Sm 124 und 125. Auf der Insel gibt es große Steinkisten. Zwischen dem 12. und 13. Jahrhundert war Visingsö das Zentrum der königlichen Machthaber. Aufgrund der gut zu verteidigenden Lage der Insel entstand am südlichen Ende eine Burg, Näs slott, die unter anderem Magnus Ladulås als Wohnort diente. Im 17. Jahrhundert errichtete das Grafengeschlecht der Brahe mit dem Schloss Visingsborg ihr Machtzentrum am östlichen Ufer der Insel. Von beiden Gebäuden gibt es heute nur noch Ruinen. Laut einer Legende wurde die Insel vom Riesen Vist geschaffen. Dieser soll einen Grasbüschel in den See geworfen haben, damit seine Frau etwas zum Draufsteigen hatte, wenn sie den See überquerte. Auf der Insel befindet sich das sagenumwobene Gilberts Loch. Die Brahe-Kirche Gleichzeitig mit dem Schloss entstanden im 11. Jahrhundert zwei Kirchenbauten, von denen einer (die sog. Ströja-Kirche) in den Bau der heutigen Kirche einging und den unteren Teil des Turms bildet. Die drei Kirchenschiffe und das Gewölbe der Kirche entstanden im 14. Jahrhundert. Diese Kirche wurde in den 1630er Jahren unter Graf Magnus Brahe († 1633) und Per Brahe d. J. zur Familienkirche und Grablege umgebaut und 1636 geweiht. Per Brahe wurde entgegen seinem Willen nicht hier bestattet, wohl aber seine Gattin und seine Kinder. Hier ruht auch seine Tante Margareta Sparre. Neben ihrem Sarg befindet sich ein Holzschrein mit dem Kopf ihres Gatten Johann Sparre, dem Statthalter von Kalmar, der 1599 dort enthauptet wurde. Seitdem führte Margareta den Kopf ihres Gatten stets mit sich. Der Kirchenraum ist prachtvoll ausgeschmückt, die dominierende Farbe ist blau. Auf dem Altar befindet sich ein Kruzifix aus Elfenbein. Viele Einrichtungsgegenstände stammen aus Deutschland und sind vermutlich Kriegsbeute aus dem Dreißigjährigen Krieg. Die ältere Bemalung des Deckengewölbes mit seinen 13 Kreuzbögen aus dem 14. Jahrhundert wurde 1930 freigelegt. Ein Kronleuchter besteht aus dem Stoßzahn eines Narwals. In der Sakristei wird ein Reliquienschrein aus dem 12. Jahrhundert mit Emailfiguraen aus Limoges sowie reicher Brautschmuck verwahrt. Siehe auch Steinkiste auf Visingsö Weblinks www.visingso.net Runenstein Sm 124 Einzelnachweise
Visingsö

Visingsö es una isla situada en la mitad sur del lago Vättern en Suecia. Se localiza a 30 km al norte de la ciudad de Jönköping y a 6 km al poniente de Gränna, desde donde parten dos transbordadores que conectan con la isla. La isla tiene 14 km de largo y 3 km de ancho, con un área total de 24 km². De acuerdo a una antigua leyenda, un gigante llamado Vist creó Visingsö al lanzar un bulto de tierra al lago para que su esposa pudiera cruzarlo. Historia En el siglo XII y XIII, el castillo de Näs en el extremo sur de la isla, fue la residencia de la entonces frágil monarquía sueca. Cuatro reyes suecos murieron allí: Carlos VII Sverkersson, Erik X Knutsson, Juan I Sverkersson y Magnus Ladulás. Durante el siglo XVII, la influyente familia Brahe residió en Visingsborg, un castillo en el lado oriente de la isla. Ambos, el castillo de Näs y Visingsborg son reconocidos puntos de referencia de la isla de Visingsö. En el siglo XIX, la armada sueca plantó robles para proveer madera para futuras construcciones de naves. La madera está ahora lista, pero ya no es requerida para la armada. Consecuentemente, Visingsö está parcialmente cubierta por robles, siendo el resto tierra arable. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Visingsö.
Visingsö

Visingsö est une île située dans la partie méridionale du Vättern en Suède, à trente kilomètres de la ville de Jönköping et à six kilomètres de la ville de Gränna à laquelle elle est reliée par ferry. Géographie La superficie de l'île est de 24 km2. Histoire Selon la légende, Visingsö fut créée par le géant Vist qui jeta une motte de terre au milieu du lac de manière que son épouse puisse le traverser à pied sec. Au Moyen Âge, l'île joua un rôle important dans l'histoire de Suède. Sites de vestiges préhistoriques et ruines de châteaux médiévaux. Le roi Karl Sverkersson y est mort en 1167. Notes et références Liens externes Portail des îles Portail de la Suède
Visingsö

Visingsö è un'isola lacustre – la più vasta d'Europa – situata nella parte meridionale del lago Vättern in Svezia. È lunga 14 km e larga circa 3, la sua superficie totale è di 25 km². L'isola si trova 30 km a nord della città di Jönköping e 6 km ad ovest di Gränna. Da entrambe le città è attivo un servizio di traghetti per Visingsö. È meta turistica e sede di alcuni cantieri navali per barche da diporto molto rinomati non solo in Svezia. Storia Nel XII e XIII secolo, il Castello di Näs, all'estremità meridionale dell'isola, era la residenza della monarchia svedese. Quattro re svedesi sono morti lì: Carlo VII di Svezia, Erik X di Svezia, Giovanni I di Svezia, e Magnus III di Svezia. Inoltre nel XVII secolo la potente famiglia Brahe risiedeva a Visingsborg, un castello nella parte orientale dell'isola. Entrambi i castelli sono ora in rovina. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Visingsö Collegamenti esterni (EN) Vising Island, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Visingsö

Visingsö is het grootste eiland in het Zweedse Vättermeer. Het eiland heeft een oppervlak van 25 km² en ligt in het zuidelijke gedeelte van het meer, ongeveer 30 km noordelijk van de stad Jönköping en 6 km westelijk van het dorpje Gränna, waarmee een veerverbinding bestaat. Het eiland telt 736 inwoners en wordt intensief door toeristen bezocht. Volgens een legende zou het eiland door de reus Vist geschapen zijn door een graspol in het meer te werpen om zo voor zijn vrouw een overstapplaats te creëren voor als ze het meer wilde oversteken. Het eiland is bekend van zijn Remmalagsvagnar (een soort koets), ontdekt op een historische vindplaats, en om de twee burchten Visingsborg en Brahehus Slott, waarvan vandaag de dag alleen nog ruïnes over zijn. Geschiedenis Van de 12e tot en met de 14e eeuw was het eiland Visingsö het centrum van de koninklijke machthebbers. Omdat het eiland goed verdedigbaar was ontstond op het zuidelijke einde een burcht, Näs slott, die als verblijfsoord diende van verschillende Zweedse koningen. In 1560 vestigde het gravengeslacht Brahe zich op de oostelijke oever van het eiland waar de burcht Visingsborg hun machtscentrum was. Daarnaast lieten zij op de oostelijke oever van het Vättermeer, tegenover deze burcht, ook een kasteel bouwen: Brahehus Slott. De Zweedse marine plantte in de 17e eeuw uit strategische overwegingen eiken op het eiland om er een houtfabriek te bouwen om het eikenhout klaar te maken voor de scheepsbouw. De bomen zijn echter nooit gebruikt en staan er nog steeds waardoor het eiland voor een groot deel bedekt is met eiken. Afbeeldingen Externe link (sv) Website van Visingsö
Visingsö

Panorama Visingsö Visingsö – największa wyspa na jeziorze Wetter o powierzchni 25,04 km² i długości 14 km. Położona w południowej części jeziora ok. 30 km od Jönköping i ok. 6 km od Gränna skąd ma stałe połączenie promowe. Administracyjnie leży w gminie Jönköping. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona wyspy (szw.) [dostęp 12 listopada 2009]
Visingsö

Visingsö ( ouça a pronúncia) é a maior ilha do lago Vättern. É conhecida pela sua história como sede real (século XII), pelas carroças puxadas por cavalos (remmalagen), pelas extensas florestas de carvalhos e pelas ruínas do seu castelo. Está situada na parte sul do lago, a 30 km a norte de Jönköping e a 6 km a oeste de Gränna, à qual está ligada por ferryboat. Tem uma área de 25 km2, um comprimento de 14 km e uma largura máxima de 2,5 km. A sua população é de 672 habitantes (2025). Pertence à comuna de Jönköping, no condado de Jönköping. O norte e o sul da ilha têm paisagem agrícola, enquanto a parte central está coberta por florestas de carvalhos e pinheiros. Dispõe da Escola superior popular de Visingsö (Visingsö folkhögskola), fundada em 1955 e alojada num dos mais antigos edifícios escolares do país. Pontos interessantes Alguns pontos turísticos mais procurados atualmente são: Ruínas do castelo de Näs (Näs borg; 1160) Ruínas do castelo de Visingborg (Visingsborgs slott; 1570) Igreja medieval de Kumlaby (Kumlaby kyrka) Igreja Brahekyrkan Escola superior popular de Visingsö - Visingsö folkhögskola Fontes Enciclopédia Nacional Sueca – Visingsö Anuário Estatístico da Suécia 2011 - Visingsö Bonniers Compact Lexikon, Estocolmo: Bonnier lexikon, 1995-1996, ISBN 91-632-0067-8, p. 1196 Ver também Gränna João I da Suécia Referências Ligações externas Página oficial de Visingsö
Висингсё

Висингсё (швед. Visingsö) — остров в южной части озера Веттерн, Швеция. Расположен в 30 км севернее Йёнчёпинга и 6 км западнее Гренны. Длина — 14 км, ширина — 3 км, общая площадь — 24 км². Согласно легенде, остров создал великан Вист, чтобы его жена могла перейти озеро. История В XII—XIII веках в южной части острова располагался замок Нес, служивший резиденцией королям Швеции. Здесь умерли короли Швеции Карл Сверкерссон, Эрик Кнутссон, Юхан Сверкерссон и Магнус Ладулос. В XVII столетии на острове, в замке Висингсборг, обосновалась дворянская семья Браге. В то же время шведское адмиралтейство начало выращивать на острове дуб для нужд кораблестроения. В настоящее время дубовые рощи частично сведены, и большую часть острова занимают сельскохозяйственные угодья. Во время Северной войны на острове размещались русские военнопленные, среди которых были генералы А. М. Головин и И. Ю. Трубецкой. Пленные содержались в замке Висингсборг. По легенде, именно они подожгли замок в 1718 г., узнав о смерти короля Карла XII. На острове сохранилось русское кладбище. См. также Список островов Швеции Пер Браге Старший Литература Антонова Ю. В. Швеция. — М., 2009. С. 297—299. (Исторический путеводитель). ISBN 978-5-9533-3289-7. Ссылки Visingsö.net Gränna-Visingsö Tourist Information . Дата обращения: 4 апреля 2009. Архивировано из оригинала 19 декабря 2008 года.
Вісінгсьо

Вісінгсьо (швед. Visingsö) — острів на півдні озера Веттерн, що на півдні Швеції. Острів витягнутий з півдня на північ, його довжина становить 14 км, ширина — 3 км. Площа 25,04 км². На острові розташоване селище Тунерстад (швед. Tunnerstad), в якому проживає 295 осіб (на 2010 рік). У 19 столітті Військово-морські сили Швеції висадили на острові насадження дубу для використання деревини у кораблебудуванні. Однак, на момент, коли дуби виросли і були придатні для використання, вони вже були не потрібні флоту через те, що кораблі почали будувати з заліза. Згодом дубові насадження значно повирубували, тепер більшу частину острова займають сільськогосподарські угіддя. На острові є російське кладовище (швед. Rysskyrkogården) — місце поховання полонених з російської армії часів Північної війни, утримуваних на острові протягом 1715 - 1718 років. Галерея Див. також Список островів Швеції Посилання
Drottningtorget, Malmö

Drottningtorget (English: Queen Square) is a major public square in central Malmö, Sweden. It lies between the main town square and Värnhem. The area dates back to at least the Middle Ages when the Adelgatan, one of the city's main streets, led to it and it became an important peasant trading centre. However, the modern square was built in the 1810s, when the old fortifications surrounding the town were removed. The square was named after the Swedish queen Frederica of Baden, while Gustav Adolfs torg, which was built at the same time, was named after the Swedish king Gustav IV Adolf. The building on the square's north side was built in 1819 as a riding hall. In 1900, it became the first covered market hall in Malmö. East and west of the square are houses from the 1890s and early 1900s, while the south side is flanked by an office building from the 1960s. Sometimes an organized flea market takes place on the square. The Red Cross have a building in the area. Gallery References
Drottningtorget, Malmö

Drottningtorget är ett torg i centrala Malmö. Det ligger mellan Stortorget och Värnhem. Torget tillkom på 1810-talet, när de gamla befästningsverken kring staden togs bort. Tidigare hade stadens infart från öster, Österport, legat på platsen. Torget blev uppkallat efter drottningen, Fredrika, medan Gustav Adolfs torg uppkallades efter kungen, Gustav IV Adolf. Byggnaden på torgets norra sida uppfördes 1818 som ridhus åt husarregementet (arkitekt Anders Lundberg). När husarerna flyttat till det område som nu kallas Kronprinsen år 1900 blev byggnaden Malmös första saluhall. Öster och väster om torget finns bostadshus från 1890-talet och från sekelskiftet 1900, medan den södra sidan flankeras av ett kontorshus från 1960-talet. Byggnaderna runt torget utgör goda exempel på jugendarkitekturen i staden. Fontänen på torget har ritats av arkitekt Alfred Arwidius, som också skapat Sjöbergska palatset vid torgets sydvästra del. Andra kända malmöarkitekter som ritat hus vid torget är Oscar Borgman som stod bakom Drottningtorget 2, Oscar Hägg som ritade Drottningtorget 4 samt Ewe & Melin som skapade Drottningtorget 1-3 (det så kallade miljonhuset eftersom det var det första bostadshuset i staden som kostade mer än en miljon kronor). I det gamla ridhuset, som 1900 blev saluhall och därefter, från 1965, vagnmuseum till 2005, varefter Röda korset övertog byggnaden som "Humanitetens hus" till och med 2010, finns sedan 2013 en Boulebar, med boulebanor inomhus och ute på torget. Viss torgförsäljning förekommer för föreningar och skolor och på söndagar från maj till september anordnas loppmarknad. På hösten arrangeras "Bondens egen marknad" några lördagar, med enbart närproducerat. Parkering finns på torgets norra sida. Referenser Galleri Externa länkar Drottningtorget i Malmö på ID-stories.se.
Dyngehus

Dyngehus borg (svensk: Dynge borgruin) var en norsk borg ved Skredsvik i Båhuslen. Ruinerne ligger i dag i Uddevalla Kommune og kaldes Gullmarsberg. Borgen fungerede fra ca. 1250 til starten af 1500-tallet, hvor den nedbrændte, som en fæstning. Borgen nævnes i norsk diplommateriale flere gange. Udgravningen af borgen blev udført i 1912-1913 af den svenske arkæolog Wilhelm Berg, som også gennemførte udgravningen af fæstningen på Ragnhildsholmen i 1880'erne og Olsborg Slot. Den er sammen med Dragsmark kloster en af de få tilbageværende middelalderstrukturer i Uddevalla. Se også Norske middelalderborge Referencer
Dynge Castle

Dynge Castle (Swedish: Dynge borgruin), also formerly known as Dyngehus, is a castle ruin in central Bohuslän, Sweden. It was built around 1250 when the area was under Norwegian rule and was in use until the beginning of the 16th century, when it burned down. It is one of few remaining medieval structures in Uddevalla Municipality, alongside Dragsmark Abbey and Bokenäs Old Church. History The castle was in shape similar to a motte-and-bailey, with a stone keep surrounded by a small moat, standing on top of a cliff overlooking Gullmarsfjorden. The foundations of the central keep's walls remain clearly visible, as does the moat. The site was excavated between 1912 and 1913 by Swedish archaeologist Wilhelm Berg (1839–1915). Berg was the secretary of the Gothenburg and Bohuslän Antiquities Association and had also excavated the contemporary and similar Ragnhildsholmen fortification at Kungahälla during the 1880s and Olsborg at Tanum. References Related reading Arne Gunnarsjaa (2006) Norges arkitekturhistorie (Abstrakt forlag) ISBN 978-82-7935-127-6 Other sources "Dynge ruin och Gullmarsbergs säteri". Uddevalla Municipality (in Swedish). Archived from the original on 2015-06-25. Retrieved 2011-11-22. Olsson, Per-Allan. "Dynge Hus och Börsås Kulle – Två forntida borgar i Skredsvik". Skredsvik, Herrestad och Högås hembygdsförening (in Swedish). Retrieved 2011-11-22.: CS1 maint: deprecated archival service (link)
Dynge borgruin

Dynge borgruin eller Dynge hus som det kallades på sin tid, var tidvis en norsk riksborg, verkade som en befäst borg från cirka 1250 till 1500-talets början, då den brann ned. Den är belägen i Skredsviks socken i Uddevalla kommun i Bohuslän och omnämns i det norska diplomatariet ett flertal gånger. Borgen utgrävdes 1912–1913 av Wilhelm Berg, som även grävde ut Ragnhildsholmen på 1880-talet, vars borgs tillkomst var samtida med Dynge hus och hade flera likheter. Dynge hus låg cirka 18 kilometer från Dragsmarks kloster. Se även Gullmarsbergs säteri Externa länkar Dynge hus och Börsås kulle Gullmarsberg i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856–1870 Wikimedia Commons har media som rör Dynge borgruin.
Dyngö

Dyngö is a small island in the archipelago of Sweden's west coast, located in the province (landskap) of Bohuslän, near the village Fjällbacka. Formerly a fishing community, the island now has few or no permanent inhabitants, hosting instead a number of summer residents. In the 1950s one prominent summer resident was Per Nyström, the then county governor of the provinces of Bohuslän and Gothenburg. References
Dyngö

Dyngö​ es una pequeña isla en el archipiélago de la costa oeste de Suecia, ubicada en la provincia (landskap) de Bohuslän, cerca de la aldea de Fjällbacka. Anteriormente una comunidad de pescadores, la isla tiene ahora tiene pocos habitantes permanentes o ningún lugar de alojamiento para residentes de verano. En la década de 1950, un residente de verano fue Per Nyström, el entonces gobernador de las provincias de Bohuslän y Gothenburg. Véase también Geografía de Suecia Geografía de Europa Referencias
Dyngön

Dyngön eller Dyngö på mål är en ö i Kville socken i Tanums kommuns södra skärgård i Bohuslän. Ön ligger knappt 3 km västsydväst om Fjällbacka. Dyngön är nästan en km lång i nordsydlig riktning. Tidigare bestod ön av två öar, numera förenar en landtunga huvudön med Trybergholmen i nordväst. Öns första kända bebyggelse kom till under mitten av 1500-talet, då den norske sillhandlaren Mickel Fontin byggde ett magasin (saltbod) vid den nuvarande hamnen. Ännu kallas den lilla ön i hamnen Mickel. Öns strategiska läge vid den dåvarande yttre bohuslänska kustleden, vid avstickaren in mot Fjällbacka, gjorde att det redan på 1600-talet fanns lotsar, som erbjöd sina tjänster på Dyngö. Den förste kronolotsen, Angrim Trullson, tillsattes 1703. Lotsstationen drogs in 1937, men lotsutkiken finns fortfarande kvar på det 50 meter höga berget. En tullstation har också funnits på ön. Den flyttades 1911 från Hästvom till Dyngön. Tullposteringen drogs in under 1940-talet. Skolan stängdes år 1931. Ön är fortfarande bebodd hela året. Fjällbacka skärgårds post- och passagerarbåt är stationerad på ön och ingår i Västtrafiks linjenät. Etymologi Dynge, på norska, betyder hög klippa eller hög ö. Källor Källgård, Anders; Sveriges öar, Kristianstad 2005 Knapp, Ted; Längs Kusten i Bohuslän, Mölndal 2006 Nordblom, K-A; Inomskärs. Om öarna utanför Fjällbacka och Hamburgsund, Mölndal 2004 Johansson, Stellan, Ruskiga historier och historiska ruskigheter, Uddevalla 1997 Hansson, Wilhelm; Norra Bohusläns övärld. Från Svinesund till Smögen, Uddevalla 1980 Vidare läsning Sjöholm, Carina (2002). Moderna skärgårdsbor i gammal kultur. Skrifter / utgivna av Bohusläns museum och Bohusläns hembygdsförbund, 0280-4174 ; 73. Uddevalla: Bohusläns museums förl. Libris 8707564. ISBN 91-7686-185-6 S. 101-120. Externa länkar Bild på lotsutkiken