NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Helgeandskyrkan, Lund

Helgeandskyrkan är en kyrkobyggnad i bostadsområdet Klostergården i Lund. Den är församlingskyrka i Helgeands församling i Lunds stift. Kyrkan invigdes på pingstdagen 1968 av dåvarande biskopen Martin Lindström och var från början en sockenkyrka inom Lunds domkyrkoförsamling. År 1991 blev kyrkan församlingskyrka, i samband med att domkyrkoförsamlingen delades. Kyrkobyggnaden Kyrkans arkitekter var Sten Samuelson och Robert Larsson från arkitektkontoret Jaenecke & Samuelson i Malmö. Kyrkan kännetecknas av brutalistisk stil och sina tjocka tegelmurar av Höganästegel. Sten Samuelson hade tidigare tänkt sig att bygga en "liten vacker vit kyrka med trappgavelstorn", men denna idé övergavs till förmån för en kyrkobyggnad som passade bättre in bland den omgivande bebyggelsen i det då nya bostadsområdet. Byggnaden är skyddad enligt kulturmiljölagen då den av Riksantikvarieämbetet anses ha ett kulturhistoriskt värde. Kyrkan har två fönster. Ett fyrkantigt fönster intill predikstolen kallas Ordets fönster och ett smalt fönster från taket till golvet vid dopfunten bak i kyrkan har namnet Dopets fönster. I taket ovanför altaret är en kupol genom vilken dagsljus också kommer in. Kupolens insida är täckt med bladguld. Kyrkklockorna är 23 till antalet och har gjutits av Ohlssons klockgjuteri. Tjugo av klockorna hänger i ett klockspel på den södra fasaden. De tre övriga klockorna är de största och uppbärs av en kampanil. På kyrkans utsida finns även en predikstol avsedd för utomhusgudstjänster. Kyrkan är sammanbyggd med församlingshemmet. Fastigheten drogs under lång tid med brister såsom fuktskador och dålig vindisolering. En omfattande renovering blev nödvändig och genomfördes under början av 1990-talet. I samband med det placerades även ett springvatten på torget utanför kyrkan och församlingshemmet. Inventarier Dopfunten av sandsten formgavs av Oscar Reutersvärd och har fått behålla delar av den naturliga formen. Dopfatet är formgivet av Wiwen Nilsson. Altaret består av ett massivt marmorblock från Italien, med en vikt på nära tio ton. På väggen bakom altaret sitter ett stort konstverk av Robert Nilsson, bestående av fem tallriksformade skivor av guldbrons. Tvärs över dessa är ett silverfärgat kors. Orgel Orgeln byggdes 1972 av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB i Lund. Den har 22 stämmor fördelat på två manualer. Orgeln är mekanisk och har en ny fasad. Bedrich Janacek var kyrkans kantor 1968-85. Diskografi Inspelningar av musik framförd på kyrkans orglar. Bedrich Janacek playing transcriptions for organ. CD. Proprius PRCD 9089. 1993. Verk av Rosenmüller, Janacek, Dvorák / Hagnell, Torsten, baryton ; Janacek, Bedrich, orgel. MC. The Big Ben Phonogram Company 574-001. 1989. Referenser Ahlberg, Bo, Queckfeldt, Eva & Übelacker, Walter (red) (2008), Helgeandskyrkan - Helgeands församling i Lund - framväxt och utveckling, Lund: Arcus, ISBN 9789188553171 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:I, Lunds stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Noter Externa länkar Mer information från Svenska kyrkan i Lund Wikimedia Commons har media som rör Helgeandskyrkan, Lund.
Hornborgastugan

Hornborgastugan är en stuga, ett husmansställe, som flyttades till Skansen från Hornborga by 1898. Bakgrund Hornborgastugan är en enkelstuga och består av en bostadsdel, en fähusdel samt en lada. Dessa delar är sammanbyggda i vinkel. Både fähuset och bostadsdelen är timrat. Väggarna i ladan är av gråsten och skiftesverk. Taket är av halm. Stugan fanns ursprungligen i Hornborga socken i Västergötland. Galleri Kultur Stugan användes som exteriör för filmen Bödeln och skökan, som titlens Bödels bostad. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Hornborgastugan. Hornborgastugan på Skansen Se även Bollnässtugan Moragården Älvrosgården
Kirche von Fide

Die Kirche von Fide (schwedisch Fide kyrka) ist eine Landkirche, die zur Kirchengemeinde (schwedisch församling) Fide gehört. Lage Sie liegt im Süden der schwedischen Insel Gotland auf einer schmalen Landenge, die den südlichsten Teil der Insel mit dem Rest verbindet. Sie liegt 62 km südlich von Visby, 18 km südlich von Hemse und 5,5 km nördlich von Burgsvik. Vom Kirchturm aus kann man im Westen und im Osten das Meer sehen. Kirchengebäude und Kirchhof Die Kirche ist aus Sandstein errichtet, wie viele der Kirchen im Süden von Gotland, und hat einen rauen Charakter. Sie besteht aus einem gerade abgeschlossenen Chor, einem breiteren und höheren Langhaus und einem sehr kräftigen Turm im Westen, der beträchtlich breiter ist als das Langhaus. Es gibt im Langhaus und im Chor Portale jeweils im Süden und im Turm im Norden. Die Kirche hat im Osten, Westen und Süden Fenster, nicht jedoch in der Nordwand. Der Chor und das Langhaus wurden wahrscheinlich zusammen in der ersten Hälfte des 13. Jahrhunderts und der Turm in der Mitte des 13. Jahrhunderts errichtet. Er hatte ursprünglich eine Giebelkrone in jeder Himmelsrichtung und wahrscheinlich eine hohe Spitze; aber er wurde 1826 abgesenkt und mit der heutigen stumpfen Laternenhaube versehen. Die Kirche hat im Süden romanische Portale mit einfachen Einfassungen; das Nordportal ist gotisch. Alle Fenster sind noch ursprünglich. Auf der nördlichen Außenseite des Langhauses befindet sich im Putz eine merkwürdige Schiffsritzung aus dem Mittelalter. Das Innere der Kirche hat eine gut erhaltene romanische Architektur. Der Kirchhof hat noch viel von seinem mittelalterlichen Charakter bewahrt. Drei kleine Eingangstore mit Treppengiebeln sind im Norden und im Süden erhalten. Ausstattung Die Kalkmalereien stammen vom Othemsmeister (Othemsmästare) aus dem 15. Jahrhundert. Zu Beginn des 13. Jahrhunderts wurde in den Mauerputz der Kirche ein Schiff geritzt. Dieses Hochseeschiff führt ein Heckruder, während man zuvor nur Seitenruder kannte. Das große Triumphkreuz, das in der Form eines Ringkreuzes fast den Triumphbogen ausfüllt, stammt aus dem 13. Jahrhundert. Der Altar wurde im 15. Jahrhundert geschaffen. Die Kanzel wird auf das Jahr 1587 datiert und ist damit eine der ältesten auf Gotland. In der inneren Nische des Nordportals ist noch ein mittelalterliches Weihwasserbecken aus Kalkstein erhalten. Literatur Erland Lagerlöf, Gunnar Svahnström: Die Kirchen Gotlands. Stein, Kiel 1991, ISBN 3-89392-049-8, S. 130–131. Weblinks guteinfo.com: Fide kyrka (schwedisch) Gebäuderegister beim Riksantikvarieämbetet (schwedisch, Quelle für den schwedischen Artikel, von dem dieser eine Übersetzung ist) Orgelanders: Fide kyrka (schwedisch) PaGotland (Memento vom 30. August 2010 im Internet Archive) (schwedisch, falsches Bild) Hoburgs församling (schwedisch, Seite der Kirchengemeinde)
Fide Church

Fide Church (Swedish: Fide kyrka) is a medieval church in Fide on the Swedish island of Gotland, surrounded by an unusually well-preserved medieval cemetery. Belonging to the Church of Sweden, it lies in the Diocese of Visby. History and architecture Fide Church dates from the 13th century. Oldest are the nave and choir, while the tower was added slightly later. The roof lantern which gives the top of the tower its distinctive shape is however considerably later, from 1826. The church lies in an unusually well-preserved medieval cemetery which is surrounded by a low wall in which three medieval lych gates still sits. The building material of the church is sandstone. The exterior of the church is rather plain, but unusually the church still has the original windows, which have never been enlarged. Inside, the church is decorated with murals from two different periods. The oldest are from the early 15th century and includes religious subjects as well as an inscription in Latin that has been interpreted as a lamentation of the Battle of Visby in 1361. In translation it reads: "The field is burnt and the men cry, beaten and in pain under the sword." The other, somewhat later set of murals depict scenes from the Passion of Christ and has been attributed to the Master of the Passion of Christ. Among the furnishings, especially the medieval (early 15th century) altarpiece deserves mention. The church furthermore has a triumphal cross from the time of the construction of the church, and one of the oldest pulpits on Gotland, from 1587. References External links Media related to Fide kyrka at Wikimedia Commons
Kościół w Fide

Kościół w Fide – świątynia należąca do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajduje się w południowej części Gotlandii. Architektura Świątynię wzniesiono w XIII wieku. Najstarszymi jej częściami są nawa i prezbiterium, wieża zaś została dobudowana nieco później. Z kolei latarnia na szczycie wieży to efekt prac z 1826 roku. Kościół położony jest na niezwykle dobrze zachowanym średniowiecznym cmentarzu, otoczonym niskim murem. Jako budulca użyto piaskowca. W bryle świątyni dostrzec można oryginalne okna, które nigdy nie były przebudowywane. Wnętrze Wnętrze kościoła zdobią freski z dwóch różnych okresów. Najstarsze pochodzą z początku XV wieku i zawierają motywy religijne oraz inskrypcję po łacinie, którą odczytano jako lament nad bitwą pod Visby w 1361 roku. Brzmi ona następująco: Pole jest spalone, a ludzie płaczą, bici i w bólu pod mieczem. Drugi zestaw fresków jest nieco późniejszy i przedstawia sceny z męki Chrystusa, a przypisywany jest Mistrzowi Męki Pańskiej. Ponadto z wyposażenia wnętrza na uwagę zasługuje przede wszystkim średniowieczny ołtarz z początku XV wieku. W kościele znajduje się także krzyż triumfalny z czasów budowy świątyni oraz jedna z najstarszych na Gotlandii ambon, datowana na 1587 rok. W kościele zobaczyć też można wapienną średniowieczną chrzcielnicę. Przypisy
Fide kyrka

Fide kyrka är en kyrkobyggnad i Fide socken på Gotland som tillhör Hoburgs församling i Visby stift. Fide kyrka är belägen på det smala näset mellan Sudret och det övriga Gotland. Från tornet ser man havet både i öster och väster. Kyrkobyggnaden Kyrkogården har kvar mycket av sin medeltida karaktär, tre små trappgavelsformade stigluckor är bevarade i norr och söder. Kyrkan är uppförd av sandsten som många av kyrkorna på södra Gotland, och har en rätt kärv karaktär. Den består av ett rakslutat kor, ett bredare och högre långhus och ett mycket kraftigt torn, avsevärt bredare än långhuset, i väster. Ingångar finns i långhuset och koret i söder och i tornet i norr. Koret och långhuset uppfördes sannolikt i ett sammanhang under 1200-talets förra hälft, tornet vid 1200-talets mitt. Det hade ursprungligen gavelkrön i varje väderstreck och sannolikt hög spira, men sänktes något 1826 och försågs med nuvarande trubbiga lanterninhuv. Kyrkan har romanska portaler med enkla omfattningar i söder, nordportalen är gotisk. Fönstren, i öster, söder och väster, är ursprungliga. På långhusets norra yttersida finns i putsen en märklig skeppsristning från medeltiden. Kyrkans interiör har en välbevarad romansk arkitektur. Kalkmålningarna härrör från 1400-talet, det stora triumfkrucifixet, vars ringkors fyller nästan hela triumfbågen, härrör från 1200-talet. Altarskåpet tillverkades på 1400-talet. Predikstolen, en av Gotlands äldsta, är daterad 1587. I nordportalens innersmyg finns bevarad ett medeltida vigvattenskar av kalksten. Orgel 1970 byggdes en orgel av Anders Perssons Orgelbyggeri. Orgeln är mekanisk. Innan orgeln byggdes använde man ett harmonium. Galleri Källor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation, Jakob Lindblad, 1996-08-28 Sten-Åke Carlsson & Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:II, Linköpings stift, Visby stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Internet Wikimedia Commons har media som rör Fide kyrka. på Gotland: Fide kyrka guteinfo.com: Fide kyrka Orgelanders: Fide kyrka Hoburgs församling Bilder
Torpa (Västergötland)

Torpa, auch Torpa stenhus, ist eine Burg im Kirchspiel Länghem in der Gemeinde Tranemo in Västergötland. Sie steht 25 Kilometer östlich von Borås und 25 Kilometer südlich von Ulricehamn am Ufer des Sees Åsunden. Burg Torpa ist neben Glimmingehus in Schonen eine der besterhaltenen mittelalterlichen Burgen Schwedens. Sie ist seit dem 15. Jahrhundert in Familienbesitz. Obwohl schon gegen Ende des 14. Jahrhunderts in Dokumenten erwähnt, ist Torpa als Gutshof nicht vor 1481 belegt. Damals bewohnte Reichsrat Arvid Knutsson Torpa, der die heutige steinerne Burg wahrscheinlich vor 1500 als Verteidigungsanlage gegen die Dänen errichten ließ. Während des 16. und 17. Jahrhunderts wurden einige Umbauten vorgenommen. Der Rittersaal mit seinem Interieur und die Schlosskapelle im Stil des Barocks sind gut erhalten. Seit 1966 steht die Burg als Byggnadsminne unter Denkmalschutz. Torpa besitzt heute vier Stockwerke, die über zwei separate Treppen im Mauerwerk miteinander verbunden sind. In der vierten Etage wurde eine weitere, zugemauerte Treppe zu einem fünften Stock freigelegt, jedoch handelt es sich hierbei wahrscheinlich um den Aufgang zu einem Verteidigungsgang. Der erste und zweite Stock besteht aus jeweils zwei unterschiedlich großen Räumen, die eingewölbt sind. Ein einzelner großer Raum macht jeweils den dritten und vierten Stock aus, von denen der Raum im vierten Stock die meisten Fenster besitzt. In dritter Ehe heiratete Gustav Vasa die aus Torpa stammende Katharina Stenbock. In der Burg befindet sich heute ein Museum. Literatur Christian Lovén: Borgar och befästningar i det medeltida Sverige. KVHAA, Almqvist & Wiksell, Stockholm 1996, ISBN 91-7402-263-6, S. 312 ff. Weblinks Torpa stenhus (schwedisch / englisch) Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Einzelnachweise
Torpa Castle

Torpa Castle (Swedish: Torpa stenhus) is a well-preserved medieval building near lake Åsunden, in the county of Västra Götaland, southern Sweden. History The first stone house was built around 1470 by Privy Councillor Arvid Knutsson as a fortress against the Danes. Reconstruction and remodeling of the fortress was done during the 1500s and 1600s, for example the staircase tower, built in the middle of the 16th century. The castle has a well-preserved Renaissance interior with grisaille wall paintings. The chapel on the ground floor was decorated in the late 17th century in a baroque style. The castle is best known as the home of the noble family Stenbock. It was the residence of Catherine Stenbock, third and last consort of King Gustav Vasa. The castle today In recent years, the castle has been undergoing an interior reconstruction, with the original wooden walls reinstalled. These were torn down when the building was used as a granary in the 19th century. Today the castle can be seen with guided tours. See also List of castles and palaces in Sweden References
Torpa stenhus

Torpa stenhus (traducido como casa de piedra de Torpa) es un castillo medieval bien conservado cerca del lago de Åsunden, en el condado de Västra Götaland, en el sur de Suecia.​ Historia El primer edificio de piedra fue construido en torno a 1470 por el Consejero Privado Arvid Knutsson, como una fortaleza contra los daneses, reflejando la importancia estratégica de la región en la época. Originalmente concebido como una construcción militar, su diseño incluía muros gruesos, torres de vigilancia y un foso, elementos típicos de la arquitectura defensiva medieval sueca. La reconstrucción y la remodelación de la fortaleza fue realizada en los siglos XVI y XVII. Así, por ejemplo, a mediados del siglo XVI se construyó la torre de la escalera, un elemento que no solo cumplía funciones defensivas sino que también servía como símbolo de estatus y modernización arquitectónica. Estas reformas incorporaron elementos renacentistas, reflejando la influencia de las corrientes artísticas europeas de la época. El castillo tiene un interior renacentista bien conservado, con pinturas en las paredes de grisalla, que simulan relieves y esculturas con un delicado efecto tridimensional. La capilla en la planta baja fue decorada a finales del siglo XVII en estilo barroco, con ornamentación recargada, detalles dorados y motivos religiosos que resaltan la importancia del castillo como centro de la vida religiosa y social de la nobleza. Históricamente, el castillo es célebre por ser la residencia de la influyente familia noble Stenbock, una de las más prominentes de Suecia. Entre sus miembros más destacados se encuentra Catalina Stenbock, tercera y última consorte del rey Gustavo I de Suecia, quien vivió en el castillo y contribuyó a su prestigio social y cultural durante el siglo XVI. La residencia refleja, así, no solo la evolución arquitectónica de un edificio defensivo a palacio renacentista, sino también la historia de la nobleza sueca y su vínculo con la monarquía.​ El castillo en la actualidad En los años recientes, el castillo ha sido objeto de una reconstrucción interior, con la reinstalación de las paredes de madera originales. Estas fueron derribadas cuando el edificio fue usado como granero en el siglo XIX. En la actualidad se puede acceder al castillo en visitas guiadas. Referencias Enlaces externos Torpa stenhus official website
Casa de Torpa

A Casa de Torpa (em sueco: Torpa stenhus) é uma casa medieval fortificada do século XV, localizada a oeste do lago Åsunden e a 20 km a leste da cidade de Borås. Foi construída como proteção contra os ataques dinamarqueses, e é uma das fortificações medievais melhor conservadas da Suécia. Proporciona durante o verão variadas atividades, com acesso a exposições, teatro, artesanato e produtos culinários.Segundo a tradição, a casa é assombrada, havendo relatos de vários fantasmas como a ”Senhora Cinzenta”, os ”Cavalos Brancos” e a ”Menina Emparedada”. Ver também Casa de Glimminge Referências Ligações externas
Malmös centralstation

Malmös centralstation (forkortet Malmö C) er hovedbanegården og den største jernbanestation i den svenske by Malmø. Stationen ligger i centrum af Malmö, mellem byens historiske bymidte og Malmø Havn. Stationen er et vigtigt trafikknudepunkt, der er endestation for en række nationale og regionale toglinjer, med forbindelser til bl.a. Göteborg og Stockholm. Desuden er den station for Øresundstogene mellem Skåne og Sjælland. Endelig er den også et vigtigt knudepunkt for de skånske lokaltog Pågatåg. Stationen er en af et mindre antal stationer i Skåne, hvor man kan bruge det danske Rejsekort. Foran stationen findes en stor busterminal, med både en stor del af Malmøs bybusser, og hvor også flere regionale ruter har stoppested. Stationen er udbygget med fire underjordiske spor, samt en ny stor terminal der binder den gamle station sammen med den nye. Det er en del af den såkaldte Citytunneln, der er en ny jernbanetunnel under det centrale Malmø fra Malmös centralstation til Øresundsbroen. De underjordiske spor, og Citytunneln, vil primært blive betjent af Øresundstog og Pågatåg. Disse spor gør Malmös centralstation til en gennemkørselsstation, hvor det tidligere var en sækbanegård. Stationen har internationalt nattog til Berlin via Danmark med Snälltåget. Referencer Eksterne henvisninger Officiel hjemmeside
Malmö centralstation

Malmö centralstation (kurz Malmö C) ist einer der größten Bahnhöfe Schwedens mit werktäglich etwa 40.000 Reisenden. Er stellt einen wichtigen Knotenpunkt in Südschweden für Zugreisende aus anderen Teilen Europas dar. Von Malmö C bestehen regelmäßige Verbindungen nach Kopenhagen über die Öresundbrücke, nach Stockholm im Nordosten und Göteborg im Nordwesten. Den Bahnhof verlassen täglich fast 400 Züge. Geschichte Der Bahnhof wurde 1856 als südlicher Endbahnhof der Södra stambana eröffnet. Das Bahnhofsgebäude wurde erst 1858 fertiggestellt. Nach einer weitgehenden Zerstörung durch einen Brand 1866 – lediglich der Turm auf der Südseite der Anlage blieb erhalten – wurde bis 1872 ein neues Bahnhofsgebäude nach Entwürfen von Adolf Wilhelm Edelsvärd errichtet. Es wurde 1891 um ein ebenfalls von Edelsvärd entworfenes Empfangsgebäude für Reisende ergänzt. Im Gebäudeteil von 1872 befinden sich die 1896 eingerichteten königlichen Wartesäle mit von Folke Zettervall entworfenen Ausmalungen. Die Bahnhofsteile des 19. Jahrhunderts stehen als Byggnadsminne (schwedisch für Baudenkmal) unter Denkmalschutz. Seit Inbetriebnahme des Citytunnels 2010 besitzt der als Kopfbahnhof erbaute Bahnhof einen nördlich an die verbliebenen sechs Kopfgleise anschließenden unterirdischen Teil als Durchgangsbahnhof mit vier Bahnsteiggleisen. Zur Erhöhung der Kapazität des Bahnknotens wurde ein zusätzliches siebtes oberirdisches Gleis südlich der bestehenden sechs Gleise mit der Nummer 11 neu gebaut. Dieses endet vor der Bahnsteighalle und wurde am 28. Juni 2024 in Betrieb genommen. Des Weiteren wurden Schalt- und Signalanlagen im Rangierbahnhof modernisiert, um auch hier die Kapazität zu erhöhen und das Risiko von Störungen zu verringern. Literatur Tyke Tykesson, Anders Andersson, Björn Magnusson Staaf, Cecilia Hansson, Klas Brunnberg, Anders Reisnert: Guide till Malmös arkitektur. Arkitektur Förlag, Stockholm 2001, ISBN 91-86050-54-0. Weblinks Malmö Central. In: stationsinfo.se. 2011, abgerufen am 13. Mai 2016 (schwedisch). Einzelnachweise
Malmö centralstation

Malmö centralstation (magyarul: Malmői központi pályaudvar) egyike Svédország legnagyobb vasúti fejpályaudvarainak. 1876-ban nyílt meg. Évente 17 millió utas fordul meg itt, ezzel a harmadik legforgalmasabb svéd pályaudvar Stockholms centralstation és Göteborgs centralstation után. A Malmői alagút 2010-es megnyitása után egyes vonatok számára átmenő állomássá vált. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Koppenhága–Fredericia/Taulov-vasútvonal Södra stambanan Koppenhága-Malmö-vasútvonal Continental Line Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Triangeln (Koppenhága főpályaudvar, Koppenhága-Malmö-vasútvonal) Arlöv railway station (Katrineholm central station, Södra stambanan) Östervärn (Trelleborg Central Station, Continental Line) Lomma railway station Képgaléria Operátorok Az állomást az alábbi vasúttársaságok használják: SJ Skånetrafiken Oresundtrain Jegyzetek További információk Jernhusens officiella hemsida för Malmö centralstation Kartor och information för Malmö C Tågtider för Malmö C
Station Malmö-Centraal

Malmö Centraal (Malmö centralstation) is het belangrijkste station van het openbaar vervoer in de stad Malmö in Zweden. Het station was tot de bouw van de Citytunneln een kopstation en heeft 16 sporen. Het station is gelegen aan de Skeppsbron en was het beginpunt van de SJ spoorlijn over Lund en Falköping naar Stockholm en na 1896 van de spoorlijn over Lund C naar Göteborg C. De architect van dit station was Folke Zettervall. Het werd in 1856 geopend. Het station was aan de buitenzijde van de stad bij de veerhaven gevestigd. Op 14 december 1866 werd het gebouw door een brand voor het grootste deel vernietigd. Dit werd in 1872 hersteld. Het station kreeg in 1926 officieel de naam Malmö Central.
Malmö centralstation

Malmö centralstation (Malmö C) – główny dworzec centralny w Malmö, w Szwecji. Należy do jednych z największych dworców kolejowych w kraju. Ruch Malmö centralstation jest trzecim co do wielkości dworcem w Szwecji. Każdego dnia obsługuje ponad 45 000 osób, które spędzają średnio około 30 minut na stacji. Codziennie obsługuje około 350 pociągów. Oferuje połączenia dalekobieżne do Sztokholmu, Göteborga, Berlina i Kopenhagi. Dworzec jest również centrum komunikacyjnym dla kolei regionalnych, z liniami do Ängelholm, Kristianstad, Karlskrony, Kalmar i Simrishamn. Do Kopenhagi i Północnej Zelandii z końcowej stacji Helsingør, pociąg Oresund kursuje co 20 minut. Na placu centralnym naprzeciwko stacji jest lokalny dworzec autobusowy, głównie linii 2, 3, 4, 5, 7 i 8 oraz kilku linii łączących dworzec z lotniskiem w Sturup. Istnieje również postój taksówek. Po drugiej stronie kanału są przystanki dla autobusów w tym regionie: do Falsterbo, Lundu i Trelleborga. W najbliższych latach budowa tunelu średnicowego doprowadzi do poważnych zmian w ruchu na stacji. Stacja będzie obsługiwać pociągi Oresund Pågatågen i jednocześnie pozostanie dworcem dla pociągów dalekobieżnych. Oczekuje się również, że wytyczone zostaną nowe trasy do Dalby i Trelleborga.