Skedevi kyrkogård

Skedevi kyrkogård är en kyrkogård vid Skedevi kyrka i Skedevi socken, Finspångs kommun. Kyrkogården ligger vid sjön Tisnaren i den nordligaste delen av Östergötland och består av en äldre kyrkogård omkring kyrkan samt en nyare del i sluttningen ned mot sjön. Kyrkogården har sannolikt anlagts under medeltiden i anslutning till en äldre träkyrka. Den gamla kyrkogården präglas av öppna gräsytor, grusgångar, trädkrans och flera äldre gravkvarter. Den nya kyrkogården ligger öster om den äldre delen, mellan kyrkogårdsmuren och Tisnarens strand. Historia Medeltid och äldre tid Skedevi kyrkogård antas ha vuxit fram kring den medeltida Skedevi gamla kyrka. Arkeologiska undersökningar under kyrkans golv har visat att en träkyrka fanns på platsen under 1200-talet. Den ersattes under senmedeltiden av en stenkyrka. Kyrkogårdens ursprungliga storlek är inte känd. Eftersom Skedevi socken omfattade ett stort område och avståndet till närliggande kyrkor var långt har kyrkogården sannolikt tidigt haft en relativt stor omfattning. Några säkra spår av medeltida gravskick ovan jord är inte kända, men gravar påträffades under kyrkans golv vid undersökningar 1993. En av dessa låg under en gravhäll och kan ha medeltida ursprung. Den äldsta skriftliga uppgiften om kyrkogården är från 1619, då taket över den södra porten tjärades. Porten var sannolikt en stiglucka. År 1671 diskuterades gränsen mellan kyrkogården och Hageby gård i söder, möjligen inför en utvidgning av kyrkogården. I kyrkans torn finns två slitna gravhällar som sannolikt är från slutet av 1500-talet eller början av 1600-talet. De har tidigare legat i kyrkans golv. Kyrkan har också ett stort antal begravningsvapen efter adliga personer från socknen. Det äldsta av dessa är från 1676. Kyrkogården under 1700-talet Kyrkogårdsmuren omnämns 1707, då sockenborna påmindes om sin skyldighet att underhålla den. Enligt en inventering från 1797 hade muren nyligen uppförts på två sidor och försetts med grönmålade järngrindar. När kyrkans nya torn byggdes under 1770-talet revs den klockstapel som tidigare stod på kyrkogården. Klockstapelns exakta placering är inte känd. Från slutet av 1700-talet finns flera äldre gravvårdar bevarade. Till dessa hör kyrkoherden Nils Engströms gravvård från 1799, som står i kvarteret Lupinen norr om kyrkan. Utvidgningar under 1800-talet År 1821 beslutades att kyrkogården skulle utvidgas mot norr med tio famnars bredd och att en ny ringmur skulle uppföras. Kyrkogårdsmuren och portarna hade tagits bort 1823 eller 1824, sannolikt i samband med en utvidgning söderut. I en inventering från 1829 omnämns ett murat gravkor för familjen von Post. Där beskrivs även resta gravvårdar över kyrkoherdarna Nils och Sven Engström samt flera liggande gravhällar över personer ur allmogen. Större delen av träden i kyrkogårdens äldre alléer planterades under början av 1800-talet av Jan Persson i Torpa. Träden kom tillsammans med muren och grusgångarna att ge kyrkogården en parkliknande karaktär. Kyrkogården har ett stort antal gravvårdar från 1800-talet. Vid inventeringen 2005 fanns 37 bevarade gravvårdar från seklet, varav elva var äldre än 1850. De flesta stod i kvarteret Lupinen norr om kyrkan. Hävlakorsen En särskild grupp gravvårdar utgörs av de så kallade Hävlakorsen. Det är tretton handsmidda järnkors från perioden 1779–1876, med tyngdpunkt omkring mitten av 1800-talet. Korsen står uppställda vid gravkapellets östra vägg. Flera av korsen har tillverkats för personer med anknytning till Hävla bruk och dess hammarsmedja. På korsen förekommer titlar som factorismed, spiksmed, hammarsmidesmästare och brukssmed. Flera av korsen har en tresidig form som har tolkats som en symbol för treenigheten. Förändringar under 1900-talet Den gamla kyrkogården utvidgades mot väster i början av 1900-talet och en ny kyrkogårdsmur byggdes 1907. Beslutet att anlägga den nya kyrkogården ned mot Tisnaren fattades 1926. Området mättes upp av konsuln Hjalmar Wicander, som även bekostade den stora trappan mellan den gamla och den nya kyrkogården. Planeringen av gravkvarteren sköts upp tills området behövde tas i bruk. Den äldsta bevarade gravvården på den nya delen är från 1947. År 1934 lät Hjalmar Wicander uppföra ett nytt gravkapell i kyrkogårdens nordvästra del. Kapellet ritades av arkitekten Otar Hökerberg i Stockholm. Samma år uppfördes även det närbelägna församlingshemmet genom en donation av Wicander. Under 1900-talet förändrades flera av kyrkogårdens gravkvarter. Äldre allmänna linjer ersattes delvis av större familjegravar, och många träkors och äldre gravvårdar avlägsnades. Samtidigt bevarades ovanligt sammanhängande delar av linjegravssystemet i kvarteren Blåklinten och Cyklamen. Det von Postska gravkoret renoverades 1976. En minneslund anlades 1989 på den nya kyrkogården nära Tisnarens strand. Den nuvarande gravkartan upprättades 1991, och 1996 lades en mindre del av grusgångarna i kvarteret Lupinen igen. Läge och omgivning Skedevi kyrka och kyrkogård ligger omedelbart öster om sjön Tisnaren. Socknen omfattar både jordbruksbygder och områden präglade av äldre bruksverksamhet. Till socknen hör bland annat Hävla bruk och Rejmyre glasbruk. Väster om kyrkogården finns ett öppet och böljande jordbrukslandskap. I norr ligger ett lägre skogbevuxet område. I öster ansluter kyrkogården till vassmarken och Tisnaren. Söder om kyrkogården ligger Klockaregården, församlingshemmet och byn Hageby. Klockaregården uppfördes omkring 1750 och byggdes på med ytterligare en våning 1827. Kyrkskolan uppfördes 1829. Tillsammans med församlingshemmet bildar byggnaderna en sammanhållen miljö söder om kyrkogården. Kyrkogårdens utformning Kyrkogården består av en äldre och en yngre del. Den gamla kyrkogården är ungefär rektangulär men smalare i väster än i öster. Kyrkan ligger i den nordöstra delen. Kyrkogården ligger högt över Tisnaren och har från de östra kvarteren en vid utsikt över sjön. Den nya kyrkogården ligger i sluttningen mellan den gamla kyrkogården och sjön. Den har en närmast triangulär planform och består av öppna gräsytor som sluttar ned mot vattnet. Mur och omgärdning Den äldre kyrkogården omges av en putsad kyrkogårdsmur med svart plåttäckning. I öster och i den östra delen av norr övergår muren till en terrassmur av gråsten på grund av höjdskillnaden mot sjön. Muren varierar där mellan omkring en och tre meters höjd. Den gamla kyrkogården omges även av en trädkrans, huvudsakligen bestående av lindar, almar, lönnar och kastanjer. De flesta träden var vid inventeringen omkring 100–120 år gamla. Den nya kyrkogården avgränsas av den gamla kyrkogårdens terrassmur i väster, höga bokhäckar i norr och söder samt vassmark och sjö i öster. Ingångar och gångar Kyrkogårdsområdet har flera ingångar. Huvudingången ligger i väster och har en dubbelgrind av smidesjärn mellan fyrsidiga stolpar av granit. En liknande smidesgrind finns vid den södra ingången. Mellan den gamla och den nya kyrkogården finns en bred trappa som leder från kyrkans kor ned mot sjön. Trappan har en representativ utformning som påminner om trappanläggningar vid herrgårdar och bekostades av Hjalmar Wicander. Gångarna är huvudsakligen grusbelagda. På den gamla kyrkogården delar de kvarteren i ett fiskbensliknande mönster. Kyrkan står på en öppen grusad yta. På den nya kyrkogården delar grusgångarna in området i större gräsytor och leder fram till minneslunden. Vegetation Den gamla kyrkogården har en öppen karaktär utan häckar mellan gravraderna. Trädkransen och två glesa alléer ger kyrkogården en lummig och parkliknande prägel. En allé av lindar löper mellan kvarteren Blåklinten och Cyklamen. Från den södra ingången leder en allé av lönnar fram till kyrkans sydportal. På flera platser finns även enstaka äldre lindar, almar, askar och tujor. Den nya kyrkogården består huvudsakligen av öppna gräsytor. Minneslunden omges av klippta tujor och ligger nära strandens vassbälte. Vid vattnet växer bland annat en hängbjörk och en al. Gravkvarter på den gamla kyrkogården Den gamla kyrkogården är indelad i tolv kvarter. Elva är namngivna efter blommor i alfabetisk ordning. Ett särskilt kvarter är uppkallat efter herrgården Frängsätter. Amaryllisen Kvarteret Amaryllisen ligger längs kyrkogårdsmuren i söder och väster. Gravvårdarna är huvudsakligen från 1900-talets första hälft, men där finns även äldre gravvårdar. Sju stenramsgravar är bevarade. Bland titlarna förekommer hemmansägare, nämndeman, smältsmed, telefonist och skogvaktare. Blåklinten Kvarteret Blåklinten innehåller en ovanligt välbevarad allmän linje från perioden 1930–1961. Vid inventeringen fanns tio gravrader med sammanlagt omkring 130 bevarade linjegravvårdar. Gravvårdarna är små och står tätt på en öppen gräsyta. Äldre fotografier visar att flera av de tomma platserna tidigare upptogs av vitmålade träkors. Kvarteret visar tydligt skillnaden mellan den allmänna gravtraditionen och de mer påkostade köpegravarna på andra delar av kyrkogården. Cyklamen Kvarteret Cyklamen var tidigare ett linjegravskvarter. Där finns rester av en allmän linje från perioden 1908–1930. Fem gravrader med 26 äldre linjegravvårdar var bevarade vid inventeringen. Senare har gravplatserna gjorts större och många äldre vårdar ersatts av gravvårdar från 1960- och 1970-talen. Två enkla träkors finns kvar. Dalian Dalian är ett smalt köpegravskvarter sydväst om kyrkan. Kvarteret präglas av höga gravvårdar från början av 1900-talet och av stenramsgravar. Där finns bland annat ett tiotal bautastenar och sju gravar med stenram. Titlarna hemmansägare och lantbrukare är vanliga. Även folkskollärare, grenadjär och nämndeman förekommer. Eternellen Kvarteret Eternellen ligger söder om kyrkan och hör till de äldre köpegravsområdena. Där finns gravvårdar från början av 1800-talet fram till modern tid. Den sannolikt äldsta gravvården i kvarteret är en skadad kalkstensvård utformad som ett relikskrin. Där finns även ett flertal höga gravvårdar av svart granit, tio stenramsgravar, två grusgravar omgärdade av häck och ett träkors. Bland titlarna märks hemmansägare, godsägare, byggmästare, sågverksägare, handlande, köpman, grenadjär och entreprenör. Flädern Kvarteret Flädern är ett litet köpegravskvarter söder om kyrkan. Det präglas av grusgravar, stenramar och höga gravvårdar från slutet av 1800-talet och början av 1900-talet. Där finns tio grusgravar med stenram. Bland titlarna förekommer hemmansägare, lantbrukare, kyrkvärd, nämndeman, tandläkare och kassör. Frängsätter Kvarteret Frängsätter omger det von Postska gravkoret och var avsett för familjen von Post och personer med anknytning till Frängsätters herrgård. Gravkoret och gravvårdarna är från perioden 1855–1941. Bland gravarna finns en bautasten över kaptenen Fredrik von Post, som ägde Rejmyre glasbruk och avled 1880. Där finns även gravar med smidesstaket, smideskors och kalkstensvårdar. Gullvivan Kvarteret Gullvivan ligger söder om kyrkan och består huvudsakligen av låga gravvårdar från senare delen av 1900-talet. Två äldre kalkstensvårdar från mitten av 1800-talet står utanför de ordinarie gravraderna. Bland titlarna förekommer hemmansägare, lantbrukare, nämndeman, småskollärare, organist, mjölnare, skogvaktare och målarmästare. Hibiskusen Kvarteret Hibiskusen ligger längs kyrkogårdsmuren i söder och öster. Det präglas av utsikten över Tisnaren och av flera äldre och påkostade gravvårdar. Den äldsta bevarade gravvården i kvarteret är från 1847. Där finns flera stenramsgravar, grusgravar samt gravvårdar av trä och järn. Flera präster är begravda i kvarteret. Irisen Irisen ligger i kyrkogårdens nordvästra hörn och domineras av gravkapellet från 1934. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda och har placerats i tidsordning från slutet av 1940-talet. Vid gravkapellets östra vägg står Hävlakorsen. Dessa utgör ett av kyrkogårdens mest särpräglade kulturhistoriska inslag. Jasminen Kvarteret Jasminen ligger nordväst om kyrkan. Gravarna är till stor del placerade i tidsordning och huvuddelen av vårdarna är låga och breda från 1970-talet. Sju äldre gravvårdar från perioden 1914–1921 är bevarade. Bland titlarna finns kusk, hustru och smed. Krokusen Kvarteret Krokusen är en smal gräsyta norr om kyrkan. Endast ett mindre antal gravplatser har tagits i bruk. De bevarade gravvårdarna är huvudsakligen från 1950- och 1960-talen. Lupinen Kvarteret Lupinen ligger norr om kyrkan och är kyrkogårdens mest välbevarade område med äldre högreståndsgravar. Området innehåller ett stort antal äldre och påkostade gravvårdar, grusgravar, stenramar, järnkedjor och gravvårdar av gjutjärn. Den äldsta på ursprunglig plats bevarade gravvården är rest över kyrkoherden Nils Engström, som avled 1799. Sammanlagt finns ett stort antal gravvårdar från 1800-talet i kvarteret. Bland gravvårdarna finns en gjutjärnsamfora, ett högt gjutjärnskors, ett konstfullt smitt kors av Vingåkerstyp och en grav med infällda ryska metallikoner. I kvarteret är flera kyrkoherdar, militärer, adelsmän, brukspatroner och högre tjänstemän begravda. Bland titlarna finns överste, major, bruksinspektor, hovrättslagman, civilingenjör, professor, lektor, skollärare, hemmansägare, nämndeman, glasritare och byggmästare. Även Hjalmar Wicander och flera medlemmar av familjen Wicander är begravda i kvarteret. Wicander var en betydande donator till kyrkan och kyrkogården under 1900-talets första hälft. Den nya kyrkogården Den nya kyrkogården ligger i sluttningen mellan den gamla kyrkogården och Tisnaren. Kvarteren är namngivna efter träd, däribland Kastanjen, Eken, Tujan, Björken, Rönnen, Alen och Granen. Endast delar av området hade tagits i bruk vid inventeringen 2005. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda och härrör från tiden efter 1940-talet. Stora delar av kyrkogården består fortfarande av öppna gräsytor. Bland de mer ovanliga gravvårdarna finns ett vitt träkors, en sarkofag och en gravvård utförd av en grindstolpe med inhugget adelsvapen. Bland titlarna förekommer läkare, provinsialläkare, tandläkare, kontraktsprost, kantor, advokat och hemmansägare. Minneslund Minneslunden anlades 1989 nära Tisnarens strand. Den består av en rund plantering med en hög tuja i mitten, omgiven av lägre idegran och tuja. Lunden avgränsas i norr och söder av rader med klippta tujor. Minneslundens läge i anslutning till sjön och vassmarken ger den en tydlig landskapsmässig karaktär. Byggnader Von Postska gravkoret Det von Postska gravkoret, även kallat Frängsätters begravningskor, ligger söder om kyrkan. Byggnaden är vitputsad och har ett svart falsat plåttak samt en svart port. Gravkoret tillhör kvarteret Frängsätter och omges av gravvårdar över medlemmar av familjen von Post och andra personer med anknytning till Frängsätters herrgård. Gravkapellet Gravkapellet uppfördes 1934 efter ritningar av arkitekten Otar Hökerberg och bekostades av Hjalmar Wicander. Det är vitputsat med svart plåttak och har en port av grönmålad metall. Under byggnaden finns en källare som senare har använts som garage. Gravtradition Skedevi kyrkogård har en ovanligt stor variation av gravvårdar. Där finns kalkstensvårdar från tidigt 1800-tal, gjutjärnskors, smidda järnkors, bautastenar, stenramsgravar, grusgravar, träkors och moderna låga gravvårdar. De äldre och mer påkostade gravarna är huvudsakligen samlade i kvarteret Lupinen samt i köpegravskvarteren söder och öster om kyrkan. De enklare gravarna från den allmänna linjen finns framför allt i kvarteren Blåklinten och Cyklamen. Titlarna på gravvårdarna speglar både jordbrukssamhället och socknens bruksmiljöer. Hemmansägare och lantbrukare är vanligt förekommande, men där finns även titlar som brukssmed, hammarsmidesmästare, smältsmed, sågverksägare, glasritare, skogvaktare, mjölnare, organist, folkskollärare, militär och ämbetsman. Kulturhistoriska värden Kyrkogårdens kulturhistoriska värden är knutna till dess långa kontinuitet, läget vid Tisnaren, den äldre kyrkogårdsmuren, trädkransen, grusgångarna och de många äldre gravvårdarna. Kvarteret Lupinen har ett särskilt högt värde genom sina äldre högreståndsgravar från slutet av 1700-talet och 1800-talet. De välbevarade allmänna linjerna i kvarteren Blåklinten och Cyklamen visar samtidigt de mindre bemedlades gravskick under 1900-talets första hälft. Hävlakorsen har ett särskilt lokalhistoriskt värde genom sin koppling till Hävla bruk och socknens smidestradition. Även det von Postska gravkoret, gravkapellet från 1934 och de äldre kalkstensvårdarna har betydande kulturhistoriska värden. Se även Skedevi kyrka Referenser