Hogstads kyrkogård

Hogstads kyrkogård är en kyrkogård vid Hogstads kyrka i Hogstads socken, Mjölby kommun. Kyrkogården ligger vid vägen mellan Hogstad och Bjälbo i övergången mellan den öppna slättbygden i norr och ett mer skogrikt landskap i söder. Den består av en äldre kyrkogård omkring kyrkan och en nyare del väster och nordväst om denna. Den äldre delen omges av en gråstensmur från 1859, smidesgrindar och en trädkrans av lindar. Den nya kyrkogården invigdes 1987 och innehåller bland annat urnlund och minneslund. På kyrkogården finns kistgravplatser och en minneslund. Historia Den medeltida socknen Hogstad är en medeltida socken och omnämns 1282 som Hukstadum och 1337 som Huxstadhum. Bebyggelsen låg tidigare samlad omkring kyrkan, men efter skiften och senare förändringar återstår endast Pilgården och Skattegården på sina äldre platser. Kyrkan, tingshuset och skolan bildade tillsammans ett lokalt centrum, kring vilket ett villasamhälle huvudsakligen växte fram under 1960- och 1970-talen. Den äldsta kyrkan Hogstads kyrka har genom dendrokronologiska undersökningar daterats till 1169–1170. Återanvänt virke i byggnaden kan härröra från en ännu äldre kyrka från slutet av 1000-talet. Kyrkogården kan därför ha vuxit fram under den första kristna tiden som begravningsplats kring en gårdskyrka vid någon av Hogstads äldre gårdar. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes av kalksten med långhus, smalare kor och absid. Under 1300-talet förlängdes byggnaden åt väster och under 1400-talet tillkom sakristian norr om koret. Tornet uppfördes 1787 av gråsten. Fasaderna är slätputsade och avfärgade i brutet vitt. Långhusets, korets och sakristians sadeltak samt absidens valmade tak är täckta med skiffer, medan tornhuven och lanterninen är kopparklädda. Kyrkorummet har i huvudsak behållit den romanska kyrkans proportioner. Medeltida gravar Vid arkeologiska undersökningar 2002 påträffades gravar under kyrkans golv. I koret framkom de övre delarna av en tegelbyggd gravkammare, medan en grav i långhusets västra förlängning innehöll kvarlevorna efter en vuxen kvinna. En kol-14-analys daterade graven till omkring 1150. Stora delar av utrymmet under kyrkgolvet är fortfarande inte undersökta och kan innehålla fler medeltida gravar. Den äldre kyrkogården Kyrkogårdens äldsta delar ligger sannolikt bevarade under senare utfyllnadsmassor. Vid undersökningarna 2002 grävdes ett schakt från koret genom den östra ingången. Schaktet var omkring 0,6 meter djupt och berörde endast påförda massor. Kyrkogården höjdes sannolikt med omkring 0,5–1 meter när den nuvarande muren uppfördes 1859, vilket innebär att äldre gravar kan finnas kvar på större djup. Kyrkogårdsmuren från 1859 Kyrkogårdsmuren uppfördes 1859 och kyrkogårdens markyta fylldes samtidigt upp. En teckning från 1877 visar den södra muren och grinden, som i huvudsak motsvarar dagens anläggning. På muren växte då en relativt hög häck och inne på kyrkogården stod ett antal unga träd. Kyrkogården under 1900-talet Ett flygfoto från 1935 visar kyrkogården nästan helt dold av en hög trädkrans. På ett fotografi från 1954 syns däremot många grusade gravar väster, öster och söder om kyrkan. Området nordväst om kyrkan var då en öppen gräsyta utan häckar. Träden i trädkransen var relativt unga, vilket tyder på att en föryngring hade genomförts efter 1935. Gravkapellet Gravkapellet tillkom efter donationer och invigdes 1954 av kyrkoherde Harding. Det placerades i den norra kyrkogårdsmuren, omedelbart väster om den norra ingången. Byggnaden används som ceremonilokal och utgör ett tydligt inslag i kyrkogårdens norra del. Omläggningen 1984 Den gamla kyrkogården lades om 1984. Vid omläggningen togs större delen av grusgravarna och den tidigare allmänna linjen bort. I stället anlades rygghäckar, vilka norr om kyrkan fick långa och raka sträckningar och söder om kyrkan ordnades i rektangulära former. Kyrkogårdens äldre struktur bevarades främst längs ytterkanterna genom muren, trädkransen och de äldre högresta gravvårdarna. Den nya kyrkogården Den nya kyrkogården invigdes den 1 juni 1987 av biskop Martin Lönnebo. Den anlades väster och nordväst om den äldre delen. Sten till muren hämtades till stor del från den tidigare skolan. Samtidigt anlades en urnlund och en minneslund. Vid inventeringen 2005 hade endast tre gravplatser tagits i bruk på den nya delen. Läge och omgivning Kyrkan och kyrkogården ligger relativt lågt vid vägen mellan Hogstad och Bjälbo. Väster och delvis öster om kyrkomiljön breder öppna åkrar ut sig. Norr om kyrkan ligger Hogstad Skattegård med bostadshus, ladugård och andra ekonomibyggnader. Öster om kyrkogården finns parkering, församlingshem och ett uthus intill muren. Församlingshemmet Församlingshemmet har tidigare fungerat som ålderdomshem och skola och uppfördes omkring sekelskiftet 1900. Det är en byggnad i en och en halv våning med en lägre tillbyggnad för samlingssal. Fasaderna är klädda med ljusgrå locklistpanel. Intill kyrkogårdsmuren står ett uthus med rödfärgad liggande panel och tegeltäckt sadeltak. Tingshuset Hogstad var tingsplats för Göstrings härad fram till 1894, då tinget flyttades till Skänninge. Det tidigare tingshuset ligger söder om kyrkomiljön och är en tvåvåningsbyggnad med gulmålad träpanel, sannolikt uppförd under början av 1800-talet. Intill ligger en äldre arrestbyggnad. Vägar och järnväg Söder om kyrkomiljön går den äldre landsvägen mellan Mjölby och Väderstad. Genom socknen löpte även järnvägen Mjölby–Hästholmen, vars nedlagda sträckning passerar i samhällets södra del. Kyrkogårdens utformning Hogstads kyrkogård består av två tydligt åtskilda delar. Den gamla kyrkogården är ungefär rektangulär och ligger omkring kyrkan. Den är något större i söder och väster än i norr och öster och ligger genom utfyllnad omkring en halv till knappt en meter högre än den omgivande marken. Den nya kyrkogården är rektangulär och sträcker sig i nord–sydlig riktning väster och nordväst om den äldre delen. Gamla kyrkogården Den gamla kyrkogården präglas av den omläggning som genomfördes 1984. I de inre delarna finns system av låga rygghäckar. Norr om kyrkan löper häckarna i långa raka sträckningar, medan de söder om kyrkan bildar rektangulära gravområden. Längs ytterkanterna finns flera högresta gravvårdar från slutet av 1800-talet och början av 1900-talet, vilket gör delar av den äldre ståndsindelningen avläsbar. Nya kyrkogården Den nya kyrkogården är uppbyggd som ett ramverk av murar, hasselhäckar, trädkrans och asfalterade gångar. Området delas i tre ungefär lika stora delar genom två tvärgående gångar. Den var ännu till största delen obelagd vid inventeringen och endast tre moderna gravvårdar hade rests. Minneslunden ligger i den västra delen mitt för kyrkans torn. Omgärdning Gamla kyrkogårdens mur Den gamla kyrkogården omges av en omkring 1–1,5 meter hög mur av sprängd gråsten. Stenarna varierar kraftigt i storlek och enstaka block är flera meter långa. Muren är daterad 1859 strax norr om den östra grinden. På insidan står en trädkrans av omkring hundraåriga lindar. Nya kyrkogårdens mur och häckar Den nya kyrkogården omges av en omkring en meter hög halvmur av sprängd sten. Innanför muren växer en omkring 0,7 meter hög hasselhäck. Trädkransen består av unga oxlar, tio längs den västra sidan, fyra i norr och fyra i söder. Utanför den södra muren växer flera syrenbuskar. Ingångar Västra ingången till gamla kyrkogården Den västra ingången till den äldre kyrkogården tillkom efter att den nya kyrkogården anlagts. Den består av en enkel öppning i muren och förbinder de båda kyrkogårdsdelarna. Norra ingången Den norra ingången ligger intill gravkapellet och har en dubbelgrind av smidesjärn. Grindbladen är dekorerade med spjälor i en nivå och spiralornament längs krönet. Grindstolparna är enkla och fyrsidiga och utförda av granit. Östra ingången Den östra ingången har en dubbelgrind med samma utformning som den norra, men är något bredare. Även här står grindbladen mellan enkla fyrsidiga granitstolpar. Södra ingången Den södra grinden avbildades redan under 1870-talet och är fortfarande bevarad. Den är en enkel smidesgrind av samma typ som grindarna i norr och öster. Innanför grinden leder en trappa med sex granitsteg upp till kyrkogårdens högre marknivå. Muren och grindarna tillkom sannolikt i samma sammanhang 1859. Nya kyrkogårdens huvudingång Huvudingången till den nya kyrkogården ligger i nordöst mot parkeringen. Den består av en dubbelgrind av smidesjärn med ornament i två nivåer. I det övre partiet finns ett centralt kors med utstrålande linjer. Grindstolparna är av röd granit med avfasade hörn. I söder finns en mindre enkelgrind av liknande utformning. Trädkrans och vegetation Den gamla kyrkogårdens trädkrans består av lindar som är omkring hundra år gamla. På den nya delen består trädkransen av unga oxlar. Kyrkogårdarnas inre delar delas upp av häckar av bland annat hagtorn, spirea, tuja, idegran och pinjetall. Häckarna är viktiga för den struktur som skapades vid omläggningen 1984 och vid anläggandet av den nya kyrkogården. Häcksystemet på gamla kyrkogården I den sydvästra delen finns fyra nord–sydliga rygghäckar och en vinkelställd hagtornshäck. I nordväst finns en tujahäck och en låg spireahäck. Norr om kyrkan löper ytterligare en låg spirea genom den långsmala gräsytan. I sydöst bildar häckar av idegran och spirea en rektangulär gravyta. Vegetationen på nya kyrkogården Den nya kyrkogårdens nordligaste del avgränsas i söder av en pinjetallshäck. I de mellersta och södra delarna finns blandade häckar med bland annat röd kornell, oxbär, ölandstok, spirea och gullregn. Den sydligaste gräsytan delas av en låg pinjehäck. Kring minneslundens kulle står fyra nyplanterade träd. Gångsystem På den gamla kyrkogården är gångarna huvudsakligen belagda med naturgrus. Vissa partier har handikappanpassats med asfalt eller plattor. Gångar leder från samtliga grindar mot kyrkan och en yttre gång löper omkring kyrkogården med en gravrad utanför. En grusgång går runt kyrkan, men på den södra sidan finns en gräsyta mellan kyrkan och gången. Gångarna på nya kyrkogården Samtliga gångar på den nya kyrkogården är asfalterade. En gång följer anläggningens ytterkant och två tvärgående gångar delar området i tre delar. Gångsystemet ansluter till den gamla kyrkogården och till huvudingången vid parkeringen. Gravvårdar Trots omläggningen 1984 finns spår av kyrkogårdens äldre ståndsindelning kvar. Höga och smala gravvårdar från det sena 1800-talet och tidiga 1900-talet står fortfarande längs ytterkanterna. Kyrkogårdens inre domineras av yngre låga och breda gravstenar. Av det stora antalet stenramsomgärdade grusgravar som fanns 1954 återstår endast fyra. De äldsta gravvårdarna på ursprunglig plats Åtta gravvårdar från 1800-talet står kvar på ursprungliga platser, samtliga längs kyrkogårdens ytterkanter. De två äldsta är från mitten av århundradet. Den ena är en svårläst liggande häll från 1846 och den andra en vård över lantbrukaren C. A. Pettersson i Lilla Ljuna, avliden 1853. Sarkofagformade gravvårdar Två av kyrkogårdens äldre gravvårdar är liggande och har sarkofagliknande form. De avviker från de vanliga resta granitstenarna och har därför ett särskilt konsthistoriskt värde. Gravvården i form av en klippgrav En av kyrkogårdens mer ovanliga gravvårdar är utformad som en romersk-etruskisk klippgrav. Formen skiljer sig tydligt från övriga gravmonument och representerar ett historiserande formspråk. Smideskorset På kyrkogården finns ett smitt järnkors över en smidesmästare. Materialet och utformningen anknyter direkt till den avlidnes yrke och ger gravvården ett särskilt hantverks- och personhistoriskt värde. Äldre gravvårdar i kyrkan I vapenhuset förvaras flera äldre kalkstensvårdar. Den äldsta är odaterad men kan vara från 1500-talet eller början av 1600-talet och har ett yrkessigill i form av en grep samt ett stavkors. En annan vård är rest över Arfve Andersson i Mjärdevi, som avled 1668. I golvet finns även fragmentariska hällar, däribland över en mönsterskrivare som avled 1698 och komministern Nils Lindberg som avled 1751. Äldre gravvårdar på nya kyrkogården Tre äldre kalkstensvårdar har flyttats och ställts upp på den nya kyrkogården. Två är daterade 1649 och 1700, medan den tredje är oläslig. De har förlorat sina ursprungliga platser men är genom sin ålder av mycket högt kulturhistoriskt värde. Begravningsvapen I kyrkan finns två äldre begravningsvapen. Det ena tillhör landshövdingen Udde Knutsson Ödell, som avled 1668, och det andra ryttmästaren Andreas Blomenschiöld, som stupade 1708 under striderna i Baltikum. Vapnen är betydelsefulla minnen av äldre begravningskultur och av personer ur det högre samhällsskiktet. Minneslund Minneslunden ligger i den västligaste delen av den nya kyrkogården, i linje med kyrkans torn. Den yttre gången gör en halvcirkelformad sväng och skapar en särskild yta för lunden. I mitten finns en låg kulle med ett naturstensblock med inskriften ”Minneslund”. Blocket omges av fyra smala idegranar, en låg tujaplantering och en blomrabatt. Kring anläggningen står fyra yngre träd. Gravkapellet Gravkapellet är inbyggt i den norra muren väster om den norra grinden. Det invigdes 1954 och har gråvit puts samt svart falsat plåttak. Mot kyrkogården finns en mörkbrunt betsad dubbelport med smidda beslag. Redskapsboden Utanför den östra muren står en äldre uthusbyggnad som används som redskapsförråd. Byggnaden har rödfärgad träpanel, vitmålade vindskivor och fönsterdetaljer, svarta portar och ett sadeltak täckt med tvåkupigt tegel. Titlar och näringsliv Titlar förekommer på 54 gravvårdar och visar både Hogstads jordbruksprägel och närheten till Mjölby. Lantbrukare och hemmansägare är den största gruppen och förekommer på nästan hälften av de titelförsedda vårdarna. Därutöver finns bland annat trädgårdsmästare, häradsdomare, häradshövding, nämndeman, riksdagsman, kyrkvärd, kantor, komminister, kyrkvaktmästare, lärarinna, löjtnant och kapten. Näringsidkare och akademiker Bland titlar som anknyter till handel, industri och akademiska yrken finns handelsidkerska, köpman, apotekare, fabrikör, ingenjör, arkitekt SAR, förste byråsekreterare, avdelningschef och juris doktor. Gravvårdarna visar därmed att kyrkogården också användes av personer med verksamhet utanför det traditionella jordbrukssamhället. Hantverkare Bland hantverkstitlarna finns smidesmästare, smedmästare, murare, skräddarmästare och verkmästare. De visar på den hantverks- och yrkesmässiga bredd som fanns i Hogstad och dess omgivningar. Kulturhistoriska värden Hogstads kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med kyrkogårdsmuren, grindarna, trädkransen och gravkapellet en kulturhistoriskt värdefull miljö. Muren och smidesgrindarna från 1859, de huvudsakligen bevarade grusgångarna och lindarnas trädkrans representerar det parkideal som präglade landsbygdens kyrkogårdar under 1800-talet. De högresta gravvårdarna längs ytterkanterna visar den äldre kyrkogårdens sociala struktur och har mycket höga kulturhistoriska värden. Omläggningen 1984 förändrade kyrkogårdens inre genom att grusgravarna och den allmänna linjen togs bort, men flera äldre strukturer är fortfarande avläsbara. Den nya kyrkogårdens murar, häckar, oxlar och gångsystem bildar ett välbevarat ramverk från 1980-talet. De äldre kalkstensvårdarna i kyrkan och på den nya kyrkogården är särskilt värdefulla genom sin höga ålder. Se även Hogstads kyrka Referenser