NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Îles Koster

Les îles Koster ou plus simplement Koster sont un archipel situé non loin de Strömstad dans la commune du même nom, sur la côte ouest de Suède, près de la frontière norvégienne. L'archipel est composé des îles habitées Nordkoster et Sydkoster, des îles Ursholmen et Ramsö, avec des phares anciennement habités, et de plusieurs petits îlots. Il s'agit de la zone habitée la plus à l'ouest de Suède. Le nombre d'habitants est d'environ 300 personnes, principalement sur Sydkoster. Les îles sont séparées du pays par le fjord de Koster. Une grande partie des grandes îles de l'archipel est classée réserve naturelle, tandis que les îlots et la mer environnante sont comprises dans le parc national de Kosterhavet. La pêche, en particulier au crustacés, est depuis longtemps la principale ressource économique de l'archipel, mais depuis peu, le tourisme l'a dépassée. Les îles sont en effet une destination populaire pour les Suédois mais aussi les Norvégiens. Les îles sont desservies par un service de ferry depuis Strömstad. Liens externes Portail de la Suède Portail des îles
Ilhas Koster

As ilhas Koster (em sueco: Koster ou Kosteröarna; pronúncia) são duas ilhas no estreito de Escagerraque, localizadas ao largo da província sueca da Bohuslän, perto da fronteira com a Noruega. Estão localizadas a uns 10 km a sudoeste da cidade de Strömstad. Koster Sul (Sydkoster) tem uma área de uns 8 km² e Koster Norte (Nordkoster) uns 4 km². Contam com 300 habitantes permanentes, 240 deles na ilha Sul. A ilha Norte é rochosa e a ilha Sul tem vegetação. Muito turísticas, constituem as ilhas suecas habitadas mais ocidentais. Estão circundadas pelo Parque Marinho de Kosterhavet, que inclui o mar e a costa em redor das ilhas, excluindo todavia a superfície das próprias ilhas. São referidas no poema "An Eluardian Instance" de Of Montreal. Referências Ligações externas Koster: Ilhas no Escagerraque
Bryggholmen

Bryggholmen är en ö i Mälaren cirka 12 km sydost om Enköping. Ön är cirka 3 km lång och 500 m bred och har en yta av 2,97 kvadratkilometer. På den västra delen finns cirka 100 fritidsfastigheter där även några är fastboende. Den östra delen är naturreservat, Bryggholmens naturreservat sedan 2006 och har en rik flora, typisk för Mälarregionen. Ädla lövträd och mistel är vanliga. Ön har varit bebodd åtminstone sedan vikingatiden. Namnet skrevs 1551 Bryttieholmen och kommer av ordet bryte, möjligen har ön varit kopplad till Husby i Vallby socken, Uppland. Johan III fick ön som förläning och vistades ofta där. Ett glasbruk anlagt av tyska glasmästare fanns på 1500-talet, glasbruket var i drift fram till 1630-talet. 1939 köptes Bryggholmen av Enköpings kommun i syfte att skapa ett fritidhusområde för stadens invånare 102 tomter styckades av på öns nordvästra del. 2009-2011 anslöts området till kommunalt vatten och avlopp. Ett antal av husen är sedan slutet av 1900-talet permanentbostäder, 2012 fanns 10 permanentboende på ön. Bryggholmens gård drevs fram till juni 2014 av Stiftelsen Bryggholmen. Idag är gården i privat ägo men drivs vidare i stiftelsens anda, med bland annat vandrarhem, stuguthyrning samt gästhamn, färja och kafé under sommarhalvåret. Källor Externa länkar Bryggholmen - Officiell webbplats
Vinga (Gothenburg)

Vinga is a small island 10 nautical miles (19 km; 12 mi) outside Gothenburg's harbour entrance in Sweden. The 19th century Vinga Lighthouse is noted, not only as a beacon in the waterway of the Swedish west coast, but also as the place where the Swedish poet laureate Evert Taube grew up. Today Vinga is a tourist attraction, with boats to and from Gothenburg harbour. Geology The bedrock of Vinga is mostly made up of porphyrite (porfyrit), a volcanic rock with less Silicon dioxide, SiO2, than porphyry. The rock has a fine-grained structure, dark with lighter grains of feldspar and other minerals. The mineralogical composition of the Vinga porphyry classifies it as a monzogranite or quartz diorite. The northern part of the island contains orthopyroxene. The Vinga porphyry was created about 950 million years ago, when it penetrated the surrounding older gneiss rock. References
Vinga

Vinga​ es una pequeña isla a diez millas náuticas fuera de la entrada del puerto de Gotemburgo en Suecia. En el siglo XX el faro de Vinga era famoso no sólo como un faro en el canal de la costa occidental de Suecia, sino también como el lugar donde creció el reconocido poeta sueco Evert Taube. Hoy Vinga es una atracción turística, con barcos que van hacia y desde el puerto de Gotemburgo. Etimología Se discuta el significado del nombre. Explicaciones más or menos fantásticas han sido propuestas, pero la más probable es la derivación "Vinga" del verbo "hvinge" en danés antiguo. Esta palabra significa "girar, envolver" y además "rabiar, hacer ruido". Vinga sería entonces la isla donde el viento rabia y las ondas giran y envuelven. El nombre ha sido escrito en maneras diferentes: en sueco antiguo Hwynggæ (1496), Huingen (1603), y Wingarne (1749). Véase también Geografía de Suecia Geografía de Europa Referencias
Vinga (eiland)

Vinga is een klein eiland voor de kust van de stad Göteborg in Zweden en behoort tot de gemeente Göteborg in de provincie Västra Götalands län. Het eiland ligt op tien zeemijl buiten de ingang van de haven van Göteborg. Het eiland ligt aan de oostzijde van het Kattegat met aan de overzijde van dit water de plaats Skagen op het Deense eiland Vendsyssel-Thy. Op het eiland staat de bekende Vuurtoren van Vinga. Tevens bevinden zich een rood piramidevormig dagmerk uit 1857 (een kaap) en een uitkijktoren (de oudste vuurtoren) met een grijze romp en een rood bovendeel op het eiland. Het eiland is een toeristische attractie en wordt aangedaan door boten vanuit de haven van Göteborg. Op het eiland worden rondleidingen gegeven. De Zweedse dichter en musicus Evert Taube groeide als kind op op het eiland toen zijn vader hier werkzaam was. Zie ook Lijst van Zweedse eilanden
Винга (остров)

Винга (швед. Vinga) — небольшой остров в Швеции, находится в 19 км от входа в гавань Гётеборга. Маяк Винга, построенный в XIX веке, известен не только как маяк на водном пути западного побережья Швеции, но и как место, где вырос шведский поэт-лауреат Эверт Тоб. В настоящее время Винга является туристической достопримечательностью, откуда отправляются лодки в гавань Гётеборга и обратно. География Винга — самый западный остров архипелага Гётеборг. Всего в нескольких метрах к югу находится остров Кохольмен, к северо-западу — небольшой архипелаг Винга-унгар. Этимология Название острова не имеет однозначного происхождения. Были предложены более или менее необычные объяснения, но наиболее вероятным является происхождение «Винга» от глагола «hvinge» («хвинге») в древнедатском языке. Это слово означает «вертеть, заворачивать, шуметь». Геология Коренная порода Винги в основном состоит из порфирита, вулканической породы с меньшим содержанием двуокиси кремния SiO2, чем порфир. Порода имеет мелкозернистую структуру, тёмную с более светлыми зёрнами полевого шпата и других минералов. Минералогический состав порфиров Винги классифицирует их как монцограниты или кварцевые диориты. Северная часть острова содержит ортопироксен. Порфир Винги образовался около 950 миллионов лет назад, когда он проник в окружающие более старые гнейсовые породы. Примечания
Vaxholms rådhus

Vaxholms rådhus är en tidigare rådhusbyggnad vid Torget i Vaxholm. Det fick sitt nuvarande utseende i en ombyggnad på 1920-talet. Idag fungerar byggnaden som kommunhus och turistbyrå. Historik Vaxholm erhöll stadsrättigheter 1647. Stadens första rådhusbyggnad låg i det kvarter som idag benämns Rådhuset. De äldsta delarna dateras till 1600-talet, men i huvudsak uppfördes byggnaden under 1700-talet. Då ett nytt rådhus skulle anläggas i slutet av 1800-talet vid den södra sidan av torget fick arkitektbröderna Axel och Hjalmar Kumlien uppdraget att upprätta ritningarna. Mittpartiet försågs med en portik med fyra kolonner som bar upp en glasveranda. Det kröntes av en fronton med urverk. Fasaderna var klädda med liggande panel. Rådssalen placerades i bottenvåningen, tillsammans med polisstation häkte. På den andra våningen återfanns borgmästarens bostad. På 1920-talet blev lokalbristen påtaglig, och staden fick hyra in sig i andra lokaler. 1924 fattades därför beslut om en tillbyggnad. Cyrillus Johansson, som redan ritat Vattentornet i Vaxholm, fick i uppdrag att utforma ritningarna. Mittaxeln bevarades men huset förlängdes vid gavlarna och höjdes en våning. Trästommen försågs med puts och fönstren placerades i liv med fasaden, och på det hela fick byggnaden en stramare karaktär. Invändigt flyttades rådssalen till andra våningen och fick dubbel takhöjd. De försågs med målningar av Filip Månsson. Rådhuset har genomgått flera ombyggnader sedan 1925, men rådssalen är i stort intakt. Byggnaden fungerar idag som kommunhus och turistbyrå. Se även Vaxholms stad Källor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vaxholms rådhus.
Gränsö Slott

Gränsö Slott (English: Gränsö Castle ) is a manor house located near Västervik in Kalmar County, Sweden. Today, Gränsö is operated as a resort. History The original building consisted of a main hall made in wood, which was built in 1807 by Olof Johan Risselskiöld. The castle was extended many times during the 19th century. In 1992, the castle was subject to an extensive renovation. In 1993, when the renovation was nearly finished, a devastating fire destroyed the whole building. The castle was rebuilt again in 1994, in only four months. Today, the building is classified as a resort and is privately owned by Per Johansson. Prior to Johansson, Robert Fleetwood was the last owner, within whose family Gränsö had been inherited since 1886. References External links Gränsö Slott official webpage
Castillo de Gränsö

El Castillo de Gränsö (en sueco: Gränsö slott) es una mansión localizada en las cercanías de Västervik en el condado de Kalmar, Suecia. En la actualidad, Gränsö es operado como resort.​ Historia El edificio original consiste de un hall principal hecho e madera, que fue construido en 1807 por Olof Johan Risselskiöld. El castillo fue ampliado muchas veces a lo largo del siglo XIX.​ En 1992, el castillo fue objeto de una extensa renovación. En 1993, cuando la renovación estaba casi terminada, un devastador incendio destruyó por completo el edificio. El castillo fue reconstruido de nuevo en 1994, en solo cuatro meses.​ En la actualidad, el edificio esta clasificado como resort y es una propiedad privada de Per Johansson.​ Antes que Johansson, Robert Fleetwood fue el último propietario, dentro de cuya familia Gränsö había sido heredado desde 1886.​ Referencias Enlaces externos Gränsö Slott official webpage
Gränsö slott

Gränsö slott är en herrgård i Västerviks kommun. Byggnaden ligger på Gränsö, cirka 4 kilometer utanför Västervik. Platsen har medeltida anor. Det ursprungliga slottet bestod av en huvudbyggnad i trä, byggd 1807 av Olof Johan Risselskiöld. Slottet byggdes till flera gånger under 1800-talet. I kommunal ägo från 1969 förföll slottet men användes under en rad år som fast punkt för Västerviks sommarsatsning för barn och ungdom, kallad "Kul i sommar". Efter en renovering i början av 1990-talet blev större delen av slottet förstört i en brand 1993. Byggnaden återställdes till ett något förändrat skick och återinvigningen ägde rum 1994. Anläggningen är idag ett populärt utflyktsmål med servering, båtbrygga, konserter och utställningar. Vid flera tillfällen var Gränsö slott platsen för förre folkpartiledaren Lars Leijonborgs sommartal. Gränsös siste private ägare var friherre Robert Fleetwood (född 1924), inom vars släkt Gränsö hade ärvts sedan 1886. Efter millennieskiftet har en omfattande utbyggnad skett under den nuvarande ägaren Per Johanssons ledning. Den engelska parken har återställts, hotell och spa har tillkommit. Idag klassas Gränsö slott som en resort. Externa länkar Gräntsö i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882–1883 Gränsö slotts webbplats
Gamla kyrkogården, Ljungby

Gamla kyrkogården är en kyrkogård i centrala Ljungby. Man vet inte när kyrkogården grundades, men dess stenkyrka byggdes någon gång mellan 1100-talet och 1200-talet. Stenkyrkan, som i byggnadsstil och form var identisk med Kånna kyrka, revs i samband med att Ljungby kyrka byggdes mellan 1858 och 1859. Användningen av Gamla kyrkogården avtog alltmer sedan Skogskyrkogården anlades 1921, och idag anläggs inga nya gravar. Kyrkogården är rektangulär till formen med en korsgång och är indelad i sex kvarter. I korsgångens mitt intar Märta Ljungbergs grav en hedersplats. Spritt över kyrkogården finns lönn, hagtorn, pil och tuja planterad. Kyrkogården omges av en stödmur i natursten och ett staket i järnsmide. Söder om kyrkogården ligger den gula panelklädda, före detta, prästgården. Alldeles intill väster ligger Märta Ljungbergsparken, och på den norra och östra sidan omges kyrkogården av Ljungby sjukhus. Referenser
Gässlösa

Gässlösa is a nature reserve in Varberg Municipality, Sweden. It's situated close to Rolfstorp. The reserve has an area of 34.5 hectares. It was established in 1977. Description Gässlösa consists of beech forest. Inside the reserve, there is a hill called Böstesberget. On the hill, there is also oak. In clear weather, the Kattegat is visible from the top of the hill. A small stream, Stenån, runs through the reserve in a ravine. In the spring, species such as European wood anemone, common wood sorrel and false lily of the valley are blooming. In the summer, when the canopy blocks out a lot of the sunlight, the ground is covered of less light-demanding species, such as various ferns. In addition, there are many different species of lichens in the nature reserve. The wildlife in the nature reserve is rich. Elk and deer sometimes seek out to the stream to drink the water. There are also smaller mammals, such as badger, mink and stoat. Also hazel dormouse has been observed. The population of red fox has become smaller because of scabies. Various species of birds live in the nature reserve, such as European pied flycatcher, Eurasian nuthatch, great tit, marsh tit, blue tit, green woodpecker, black woodpecker and great spotted woodpecker. In the river, there are brown trout. There are also insects like ground beetles and Geotrupes stercorarius. Mills Throughout history, several watermills have existed at the stream. In 1844, some smaller mills were replaced by one larger mill. There are still ruins of this mill in the nature reserve. It was used to extract linseed oil, but also to grind grain. After two years, the mill was taken out of service because of the low pressure on the water. It was replaced by a new watermill at Hovgård in the western part of the current nature reserve. By damming up the stream and lead the water through a canal and a wooden tube, a drop height of 31.9 meters, one of the highest in southern Sweden, was created. The mill was used until the 1990s. Because of the dam at Hovgård, salmon and brown trout were prevented from reproducing in the stream. The dam was demolished in 2006 and the old riverbed was restored. In the fall it was clear that the salmon had reproduced again at the original areas, which was not possible for hundreds of years because of the dams. References "Naturreservatet Gässlösa". Halland County Council. Archived from the original on April 28, 2010. Retrieved April 18, 2010. Carlén, Thomas. Gässlösa. Västkuststiftelsen and Halland County Council.
Gässlösa naturreservat

Gässlösa är ett naturreservat i Rolfstorps socken i Varbergs kommun i Halland. Närmaste tätort är Rolfstorp. Reservatet har en yta på 34,5 hektar. Det inrättades 1977. Beskrivning Gässlösa består av bokskog. Inom reservatet ligger Böstesberget. På berget finns även ek. Från dess topp kan man vid klart väder se Kattegatt, 17 kilometer bort. Stenån rinner genom området i en djup ravin. Inom reservatet finns på våren, innan träden fullt slagit ut, arter som vitsippa, harsyra och ekorrbär. På sommaren, när trädkronorna stänger ute mycket av ljuset, finns i stället mindre ljuskrävande arter, som olika ormbunkar. Nära Stenån finns lundstjärnblomma. Dessutom finns många arter av mossor och lavar, såsom blemlav, jaguarfläck och mussellav. Även djurlivet är rikt. Älg och rådjur söker sig ibland till ån för att dricka. Bland mindre däggdjur inom reservatet kan nämnas grävling, mink och hermelin. Vid enstaka tillfällen har hasselmus iakttagits. Det har finns också räv inom området, även om populationen minskat på grund av rävskabb. Bland fågelarter kan nämnas svartvit flugsnappare, nötväcka, talgoxe, entita, blåmes, gröngöling, spillkråka och större hackspett. I Stenån finns havsöring och bäcköring. Talrika insektsarter är jordlöpare och tordyvel. Kvarnar Genom historien har det funnits flera kvarnar vid Stenån. Flera mindre kvarnar ersattes av en större 1844. Ruinerna av denna finns kvar. Den användes för att utvinna linolja, men även för att mala säd. Kvarnen togs dock ur bruk efter två år, på grund av det dåliga fallet. Den ersattes av en ny, Hovgårds kvarn, ett stycke västerut. Även denna låg inom det som idag är naturreservat. Genom att dämma upp Stenån och leda vattnet genom en grävd kanal och en trätub åstadkom man en fallhöjd på 31,9 meter, en av de högsta i södra Sverige. Kvarnen var i drift fram till 1990-talet. Fördämningen vid Hovgårds kvarn hindrade lax och öring från att leka. Fallrätten vid Hovgård löstes in av länsstyrelsen 2005. Dammen revs 2006, och den gamla fåran återställdes. På hösten kunde man konstatera att laxen återigen lekt på ursprungliga områden, där detta inte varit möjligt på flera hundra år på grund av dammarna. Referenser ”Gässlösa”. Länsstyrelsen i Hallands län. https://www.lansstyrelsen.se/halland/besok-och-upptack/naturreservat/varberg/gasslosa.html. Läst 19 september 2009. Carlén, Thomas. Gässlösa. Västkuststiftelsen i samarbete med Länsstyrelsen i Hallands län Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gässlösa naturreservat.
Flugplatz Gävle-Sandviken

Der Flugplatz Gävle-Sandviken (schwedisch: Gävle Flygplats auch Rörberg; IATA-Code: GVX, ICAO-Code: ESSK) ist ein öffentlicher Flugplatz, 3 km südwestlich von Gävle und 2 km östlich von Sandviken in der schwedischen Provinz Gävleborgs län entfernt. Der Luftverkehr besteht derzeit aus Foto-, Taxi-, Geschäfts-, Transport- und Ambulanzflügen, Flugschulbetrieb und der Allgemeinen Luftfahrt. Flugplatzdaten Der Flugplatz hat eine Asphaltpiste mit 2000 m Länge und 45 m Breite. Die Seehöhe beträgt 224 m. Geschichte Der Flugplatz wurde 1971 eröffnet. In den 1970er Jahren wurde der Inlandsverkehr nach Bromma und Arlanda betrieben, es gab auch Charterverkehr. Im Zeitraum 1988 bis 1990 hatte der Flughafen höchstens über 26.000 Passagiere pro Jahr. Als 1997 der Zugverkehr nach Arlanda eröffnet wurde und gleichzeitig das Straßennetz nach Stockholm verbessert wurde, hatte der Inlandsverkehr zunehmend Schwierigkeiten, sich zu behaupten. Im Jahre 2000 wurde der kommerzielle Flugverkehr am Flughafen eingestellt. Im Laufe der Jahre verfügte der Flughafen über Flugrouten unter anderem nach Stockholm/Arlanda, Stockholm/Bromma, Göteborg und Sundsvall. Mehrere Fluggesellschaften haben den Flughafen angeflogen, darunter: Linjeflyg, AMA-Flyg, Skyways of Scandinavia, Salair, Avia Express, Air Hudik, Holmstroem Air und Swedeways. Linjeflyg flog zwischen 1971 und 1977 mit den Flugzeugtypen Convair CV-440 Metropolitan und Nord 262, ihre Tochtergesellschaft Crownair Aero Commander 500, Twin Otter, später als Swedair mit Twin Otter und Cessna 402/404. AMA-Flyg setzte auf der Strecke nach Stockholm/Arlanda Short Skyvan ein. Holmstroem Air nutzte Shorts 360. Im Zusammenhang mit der Zuganbindung des Flughafens Arlanda im Jahr 1999 ging die Zahl der Flugreisenden stark zurück und im Jahr 2001 wurde der letzte Abflug nach Arlanda geflogen und der reguläre Passagierverkehr am Flughafen Gävle eingestellt, als die Fluggesellschaft Swedeways die Verbindung nach Stockholm/Arlanda einstellte. Siehe auch Liste der Flughäfen und Flugplätze in Schweden Weblinks Website des Flugplatzes (schwedisch) Einzelnachweise
Gävle–Sandviken Airport

Gävle–Sandviken Airport, also called Gestrike Airport, is a public airport in Sweden, with a single runway 2,000 metres (6,600 ft) long and 45 metres (148 ft) wide. The taxiway is 200 metres (660 ft) long and 15 metres (49 ft) wide. The airport is used for taxi flights, ambulance flights, photo flights for Lantmäteriet (Swedish National Land Survey), and private planes. The airport sells jet fuel from 8:00 am to 4:00 pm CET. History Gävle Airport was built and opened in 1971 for Sweden's military. Between 1971 and 2000, there was scheduled passenger traffic to Stockholm. There has also been traffic to Gothenburg and some charter destinations. The traffic was never really profitable, and better roads and railways have taken over the traffic. In 1999, Sweden's defense ministry transferred ownership and responsibility of the airport to the Gävle municipality. Flying Clubs Three flying clubs operate out of Gävle Airport: Gavle District's Flying Club, Valbo Flying Club, and Western Gastrikeleden Flying Club. Additionally, Wermlandsflyg Operations AB has operated a flying shop in Gävle Airport since 2015. References
Aeroportul Gävle-Sandviken

Aeroportul Gävle-Sandviken (IATA: GVX, ICAO: ESSK) este un aeroport din Comuna Gävle, Regiunea Gävleborg, Suedia ce deservește zona Gävle. A fost deschis în 1971. Situat la o altitudine de 68 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Gävle University College

University of Gävle (Swedish: Högskolan i Gävle) is a university college (högskola) located in Gävle, Sweden. It uses the name "University of Gävle" in English, although it is officially a 'University College'. The university was established in 1977 and is currently organized into three academies and nine departments. The university offers around 45 masters- and bachelor's degrees and 800 courses in technology, social- and natural sciences and the humanities. The university's postgraduate education at the Ph.D level is through the KTH research school, a collaboration between the university and the Royal Institute of Technology Stockholm. Currently the KTH research school is directed by Professor Christer Sjostrom with several professorships specializing in different subjects including geographic information systems or GeoInformatics. In June 2010, the University of Gävle was granted the right to award a PhD degree in the area of "Built Environment" ("Byggd miljö") and in 2012 "Health in working life" ("Hälsofrämjande arbetsliv") The facilities of the campus consist of various buildings used by the Swedish infantry since 1909. The military stopped utilizing the buildings in 1993 after which, in 1997, the university's new campus was inaugurated. In 2006 a new library was added to the campus. Notable alumni Alan Kabanshi, engineer and researcher References and notes External links University of Gävle - Official site
Gåstorget

Gåstorget er et meget lille torv i Gamla stan i Stockholm. Pladsen blev anlagt i 1790'erne, da den blev anvendt som vendeplads for brandvæsnets hestevogne. Pladsen ligger mellem kvartererne Pomona större og Pomona mindre, og måler ca. 10 x 10 meter. Historie Fra 1730 blev der efter forslag fra byarkitekt Johan Eberhard Carlberg (1683-1773) anlagt pladser i byen, hvor brandvæsnet kunne vende med hest og vogn, og i 1796 blev der oprettet en plads på stedet, hvor Gåstorget ligger i dag. En lignende lå allerede i 1783 på Tyska Brunnsplan. Vejen mellem Gåsgränd og Överskärargränd fik ikke et officielt navn, men blev ofte omtalt som Gåsplan eller Gåstorget. I 1981 blev det foreslået at opkalde torvet efter Evert Taube, men forslaget blev forkastet, og i stedet blev det nuværende navn officielt. På pladsen står en bronzestatuen Tungviktare af Sven Lundqvist fra 1967. Se også Sven Vintappares torg Referencer Eksterne henvisninger