NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lappland (naturreservat)

Lappland är ett naturreservat i Skinnskattebergs kommun och -socken i Västmanland, beläget mellan Skinnskatteberg och Gunnilbo. Reservatet är 968,4 hektar stort och inrättades 1996, men redan 1943 blev områdets centrala delar domänreservat. 1998 fick området SPA-klassning inom Natura 2000, 2005 även klassningen SCI och 2011 SAC. Ekologi Lappland ligger på en högplatå av svallat urberg. På denna finns ett system av omväxlande våtmarker och hällmarksskogar, båda dominerade av tall. Huvudsakligen består områdets myrar av rismossar bevuxna med skvattram, ljung och kråkbär; samt fattigkärr med ingen eller svag lutning, vars flora till största del består av vitmossor, starr och tuvull. Gräsmossen och Kyrkmossen, i områdets sydvästra del, är troligen Sveriges sydligaste aapamyrar. På dessa aapamyrars strängar växer gräs och örter, såsom blåtåtel, blodrot och jungfrulin, medan flarkarna saknar vegetation eller är sparsamt bevuxet med låga starrarter eller brun- och vitag. I området finns den för länet sällsynta klockljungen i stort antal. Även andra västliga växter, som blåmossa, finns i reservatet. Flera kärlväxtarter finns också i Lappland som annars vanligen har en nordligare utbredning, till exempel dvärgbjörk, klotstarr, mossviol och tuvsäv. Detsamma gäller för vissa lavar och mossor som vinterlav, vedlav och nordraggmossa. I hällmarksskogarna kan man även finna tallört och bergglim. Fåglar som förekommer i området inkluderar bland andra bivråk, nattskärra, tretåig hackspett och törnskata. Enligt informationstavlor i reservatet häckar tjäder, orre, slaguggla, fiskgjuse och ljungpipare här. Även tranor besöker reservatet. Bland ovanliga insekter märks reliktbocken som behöver gammal solexponerad tall och dessa träd blir allt färre i dagens skogar. I Lappland ligger två mindre sjöar - Håvtjärnen och Bladtjärnen. Naturvårdsbränning I den östra delen av Lappland har planerade naturvårdsbränningar genomförts år 2014 och år 2016. Det har gjort att skogen har blivit öppnare och ljusare än innan. År 2015 fick 14 av Sveriges länsstyrelser i uppdrag av EU - genom projektet Life Taiga - att använda eld som skötselmetod i vissa naturreservat, varav Lappland var ett. Genom området går en 3,5 km lång markerad slinga med flera informationstavlor om naturvårdsbränningar. Nedre delen av träden är där svarta av sot, men blåbärsris, lingonris och skvattram har hämtat sig och täcker redan marken. I Sveriges skogar finns ett stort antal växter, svampar och insekter som är beroende av att det brinner i skogen med jämna mellanrum. Naturvårdsbränningar görs för att hjälpa arter som är hotade eller riskerar att hotas av utrotning, då det på många håll stor brist på sådana miljöer som de brandgynnade arterna behöver. Referenser Noter
Laxtjärnen (Nås socken, Dalarna, 668278-140941)

Laxtjärnen är en sjö i Vansbro kommun i Dalarna och ingår i Göta älvs huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,115 kvadratkilometer och ligger 319,9 meter över havet. Vid provfiske har abborre, gädda och mört fångats i sjön. Delavrinningsområde Laxtjärnen ingår i det delavrinningsområde (667452-141027) som SMHI kallar för Mynnar i Gullspångsälven. Medelhöjden är 320 meter över havet och ytan är 45,3 kvadratkilometer. Räknas de 11 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 141,59 kvadratkilometer. Svartälven (Yngtjärnsälven) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 407 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (80 procent). Avrinningsområdet har 0,36 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 0,8 procent. Se även Lista över insjöar i Vansbro kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Laxtjärnen på VISS
Ledsjö kyrka

Ledsjö kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2017 tillhör Husaby församling (tidigare i Ledsjö församling) i Skara stift. Den ligger på Ledsjövallen utanför Lundsbrunn i Götene kommun. Kyrkobyggnaden Natten mellan 5 och 6 december 2004 totalförstördes den medeltida kyrkan vid en anlagd brand. Församlingen beslutade att återuppbygga kyrkan och den nya kyrkan invigdes 2009 av biskop Erik Aurelius. Den uppförd inom de medeltida murarna efter ritningar av Barup och Edström Arkitektkontor och har öppen takkonstruktion samt fokus på koret med fristående altare, ambo, orgel och körplats. Ovanför hänger det räddade triumfkrucifixet. Den brunna kyrkan Kyrkan som brann var huvudsakligen från 1776, då en äldre stenkyrka ska ha blivit riven och tillökt, enligt en minnestavla. En restaureringen utfördes 1947 och vid omputsning 1973 påträffade man sandstenskvadrar, vilka kan ha härstammat från medeltidskyrkan. Den kraftiga järnbeslagna dörren som ledde till sakristian var från 1200-talet. Storklockan var av en tidig medeltida typ. Inventarier Man lyckades rädda triumfkrucifixet från 1100-talet samt en dopfunt från 1700-talet. Orgel Kororgeln är byggd vid Ålems Orgelverkstad 2009 och har tolv stämmor fördelade på två manualer i pedal. Fasaden är ljudande. Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 100. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Vidare läsning Antbring, Stig (1980). Ledsjö kyrka och socken. [Götene]: [Förf.]. Libris 211308 Berglund, Anders (2008). Ledsjö kyrka under mark : ett mångtydigt fragment - arkeologisk undersökning 2008. Rapport / Västergötlands museum ; 2008 :35. Skara: Västergötlands museum. Libris 11641596 Berglund, Anders (2010). ”Ledsjö kyrka återbesökt 2009”. Västergötlands fornminnesförenings tidskrift 2009/2010,: sid. 238-242 : ill. 0347-4402. ISSN 0347-4402. Libris 12073654 Sigsjö, Ragnar (2008). ”Mordbrand avslöjar Ledsjö kyrkas medeltidshistoria”. Västergötlands fornminnesförenings tidskrift 2007/2008,: sid. 217-224 : ill. 0347-4402. ISSN 0347-4402. Libris 11488615 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ledsjö kyrka.
Lekvad

Lekvad är ett naturreservat i Marks kommun i Västra Götalands län. Reservatet är skyddat sedan 2002 och omfattar 10 hektar. Lekvadsområdet är belaget där Viskan passerar Berghem. Dalgången nedströms Kinna karaktäriseras av åns meandrande lopp genom jordbruksbygd. Där vid Lekvad strömmar Viskan fram med ädellövskog på angränsande brinkar. Skogen där består till stor del alm, ask och lind. Där finns även lågor, högstubbar, torrakor och gamla grova träd. Denna del av Viskan har tidigare varit uppdämt. I ån finns arter som lax, havsöring och havsnejonöga. Bland häckande fåglar finns forsärla och kungsfiskare. Bland växterna finns t.ex. skogsbingel, blåsippa, lundstjärnblomma och trolldruva. Där finns platt fjädermossa och trubbfjädermossa. Naturreservatet förvaltas av Marks kommun. Referenser Källor Lekvad, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Lena kyrka, Västergötland

Lena kyrka är en kyrkobyggnad i västra delen av Vårgårda kommun. Den tillhör Lena församling i Skara stift. Kyrkobyggnaden Nuvarande kyrka i empirestil uppfördes 1835 efter ritningar av arkitekt Johan Abraham Widelius. Den uppfördes som en gemensam gudstjänstlokal även för Bergstena och Fullestads församling. Kyrkan har en stomme av sten och består av ett långhus med rakt kor i öster av samma bredd som långhuset. Öster om koret finns en smalare rak sakristia. Vid långhusets västra kortsida finns ett kyrktorn med ingång. Långhus och kor har ett gemensamt sadeltak som täcks av enkupigt lertegel. Samma takbeläggning finns på sakristians halva tälttak. Tornet har ett fyrkantigt kopparklätt takfall som kröns med en fyrkantig kopparklädd lanternin. Ineriören är ljus och enkel. Inventarier Altaruppsättningen med mantelkors i en absid är idag ovanligt och sällan bevarat. Dopfunten från 1953 är byggd efter ritningar arkitekt Adolf Niklasson. Bänkarna tillkom 1909 och är ritade av Torben Grut Orglar På läktaren i väster står ett mekaniskt orgelverk med nitton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Det är, liksom den ljudande modernistiska fasaden, tillverkat 1957 av Hammarbergs Orgelbyggeri AB. Fem stämmor från tidigare orgel ingår. På golvet i kyrkans södra del står en orgel tillverkad av Robert Gustavsson Orgelbyggeri för donerade medel. Den har fem stämmor fördelade på manual och pedal. Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 101. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 222. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lena kyrka, Västergötland.
Lersjön, Blekinge

Lersjön är en sjö i Karlshamns kommun i Blekinge och ingår i Mörrumsåns huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,0871 kvadratkilometer och ligger 124,6 meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gädda och mört fångats i sjön. Delavrinningsområde Lersjön ingår i det delavrinningsområde (624812-143355) som SMHI kallar för Ovan VDRID = 622563-143423 i Mörrumsåns vattendra*. Medelhöjden är 117 meter över havet och ytan är 49,2 kvadratkilometer. Räknas de 196 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 3 293,89 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Mörrumsån (Åbyån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (79 procent). Avrinningsområdet har 0,96 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 1,9 procent. Fisk Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön: Abborre Braxen Gädda Mört Sarv Se även Lista över insjöar i Karlshamns kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lesjöfors museum

Lesjöfors museum i Lesjöfors visar ortens och det nedlagda brukets historia. Lesjöfors museum som öppnade 1990–1992 har samlat in originalobjekt från samhällets olika delar. Här återfinns bland annat återskapade miljöer som hemmet, fabriken och kontoret. Här visas också bandyn i Lesjöfors historia (Lesjöfors IF). Museet tog form efter att bruket lagts ned 1985 och friställt ytor och i samband med detta kom konstnären Larseric Vänerlöf med idén om ett bruksmuseum. Kulturföreningen Rikoschetten är en drivande kraft i museet. På museet finns det en egen paviljong med dragspelaren Signe Gustafssons samlingar. Källor Externa länkar Lesjöfors museum
Liagärde

Liagärde är ett naturreservat i Marks kommun i Västra Götalands län. Reservatet är skyddat sedan 2003 och omfattar 14 hektar. Liagärdesberget ligger på norra sidan av Stora Hålsjön, nordväst om Kinna. I söder och öster sluttar berget brant ner mot sjön och omgivningen. Inom området finns småskaligt mönster av åker- och betesmarker. Där finns små lövdungar, bäckdråg och större skogspartier. Barrskogen dominerar men inom områden med lövträd finns de mer värdefulla miljöerna med gamla träd. Bl.a. domineras rasbranterna av olika ädellövträd, främst alm, lind och ek. På de gamla ädellövträden och på lodytorna finns en lång rad rödlistade arter av mossor och lavar. Det finns en lundflora med arter som lundelm, skogsbingel och desmeknopp. Inom området växer även glansnäva och rödkörvel. Ställvis hittar man blåsippa och stinksyska. En rik flora av hänglav finns i granskogen. I området finns ett antal hotade arter enligt den nationella rödlistan, fågelfotsmossa, örtlav, narrtagging och hasselsnok. Naturreservatet förvaltas av Marks kommun. Galleri Referenser Källor Liagärde, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Liagärde.
Lidbergsgrottorna

Lidbergsgrottorna är ett naturreservat som ligger ungefär 8 kilometer sydväst om Nordmaling och 3 kilometer väster om Aspeå. Inom reservatet finns precis som vid Storrisbergsgrottornas naturreservat ett flertal sprickgrottor (eller tunnelgrottor), som uppkommit genom rörelser i jordskorpan för flera miljoner år sedan, eller vid jordbävningar i samband med den senaste inlandsisens avsmältning. Referenser
Lidhultsåsen

Lidhultsåsen är ett naturreservat i Ljungby kommun i Kronobergs län. Några hundra meter söder om samhället Lidhult ligger detta område som är 18 hektar stort och skyddat sedan 1980. Det är till stor del bevuxet av tallskog och ligger vid sjöarna Ältasjön och Askaken. Reservatet består av åskullar efter isälvsavlagringar omgivna av kärr och myrmark. Lidhultsån rinner genom reservatet. Nära samhället i norr ligger en badplats. Därifrån utgår en stig som leder runt reservatet i en slinga. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Lidhultsåsen
Lill-Blekvattnet

Lill-Blekvattnet är en sjö i Ragunda kommun i Jämtland och ingår i Indalsälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,108 kvadratkilometer och ligger 361,9 meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Mörtån (Blekån). Delavrinningsområde Lill-Blekvattnet ingår i det delavrinningsområde (702672-148767) som SMHI kallar för Inloppet i Erlandssjön. Medelhöjden är 386 meter över havet och ytan är 16,96 kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Mörtån (Blekån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 197 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (66 procent) och sankmarker (15 procent). Avrinningsområdet har 0,69 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 4,1 procent. Se även Lista över insjöar i Ragunda kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Lill-Blekvattnet på VISS
Lill-Gåstjärnen, Hälsingland

Lill-Gåstjärnen är en sjö i Hudiksvalls kommun i Hälsingland och ingår i Nianåns huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Hudiksvalls kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lilla Gransjön, Uppland

Lilla Gransjön är en sjö i Norrtälje kommun i Uppland och ingår i Norrtäljeåns huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,107 kvadratkilometer och ligger 17,2 meter över havet. Delavrinningsområde Lilla Gransjön ingår i det delavrinningsområde (662923-164351) som SMHI kallar för Utloppet av Syningen. Medelhöjden är 27 meter över havet och ytan är 12,95 kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 112,35 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Norrtäljeån (Ålderskärrån) mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (52 procent), öppen mark (12 procent) och jordbruk (24 procent). Avrinningsområdet har 1,3 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 10,1 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,08 kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet. Se även Lista över insjöar i Norrtälje kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Lilla Gransjön på VISS
Lilla Gravtjärnen (Floda socken, Dalarna)

Lilla Gravtjärnen är en sjö i Gagnefs kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Gagnefs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lilla Hemmet

Lilla Hemmet, även Welanderhemmet, var ett vårdhem på Kungsholmen i Stockholm för hereditär-syfilitiska barn, det vill säga barn med medfödd syfilis. Hemmet låg i hörnet av Sankt Göransgatan och Welanders väg. Fastigheten Glaven 6 är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt". Historik Syfilis var en utbredd sjukdom under 1800-talet. Barn som blivit smittade med syfilis från föräldrarna vid födseln drabbades ofta av neurologiska skador där behandling ofta sågs som utsiktslös. Deras sjukdom var dessutom smittsam. Den som kom att ändra på dessa förhållanden var Edvard Welander. Welander var professor i syfilidologi vid Karolinska institutet och överläkare vid Sankt Görans sjukhus i Stockholm. Han lyckades genom flerårsbehandlingar med olika kvicksilverpreparat bota barn från deras sjukdom. Då barnens behandlingstid var längre än mödrarnas framhölls behovet av en egen asyl för dessa barn, både för att kunna isolera deras smitta och för att erbjuda en bättre miljö än de vanliga sjukhusens. Den 3 december 1900 öppnades Lilla Hemmet i gamla tullhuset vid Fridhemsplan med plats för tio barn. Det visade sig dock snart otillräckligt. Arkitekten Frithjof Svensson, utformade 1908 kostnadsfritt ritningarna till ett nytt hem i Stadshagen, med plats för 100 barn. Staden hade skänkt tomten och byggkostnaden på 110.000 kr hade finansierats genom gåvor och ett lotteri. Barnen bodde i allmänhet på hemmet fram till skolåldern och blev efter behandlingen friska. Hemmet lydde formellt under Sankt Görans sjukhus och följdes sedermera av liknande Welanderhem i Malmö, Göteborg, Kristiania, Köpenhamn, Wien och Berlin. Efter att penicillinet på 1950-talet började användas för att bota syfilis kunde dock sjukdomen botas på några dagar, och därmed fanns inte längre något behov för hemmet, som stängdes. Idag rymmer byggnaden Barn- och ungdomspsykiatrin för Kungsholmen. Media Med hjälp av arkivmaterial följer författaren Eva F Dahlgren i boken Vad hände med barnen? Hur de minsta blev handelsvara (2017) några av barnen som behandlats på Lilla Hemmet, från tiden som fosterbarn fram till deras död. Referenser Noter Vidare läsning Welander, Edvard (1916). Lilla hemmet 1900–1915. Stockholm: Marcus. Libris 1660677 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lilla Hemmet. Stockholmskällan har media som rör Lilla Hemmet
Lillfladen

Lillfladen är en sjö i Norrtälje kommun i Uppland och ingår i Norrtäljeån-Åkerströms kustområde. Se även Lista över insjöar i Norrtälje kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lillsjön (Vilhelmina socken, Lappland, 718192-151434)

Lillsjön är en sjö i Vilhelmina kommun i Lappland och ingår i Ångermanälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,27 kvadratkilometer och ligger 360,9 meter över havet. Delavrinningsområde Lillsjön ingår i det delavrinningsområde (718049-151441) som SMHI kallar för Ovan Gransjöbäcken. Medelhöjden är 423 meter över havet och ytan är 41,02 kvadratkilometer. Räknas de 4 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 119,4 kvadratkilometer. Lavabäcken (Skogbäcken) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 296 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (72 procent) och sankmarker (17 procent). Avrinningsområdet har 0,27 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 0,7 procent. Se även Lista över insjöar i Vilhelmina kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Linden 3

Linden 3 är en fastighet på Villagatan 6 i Villastaden på Östermalm i Stockholms innerstad. Byggnaden uppfördes ursprungligen 1879 som privatbostad åt konsul Oscar Ekman efter ritningar av Ernst Jacobsson. Villan köptes senare av konsul Erik Brodin, som var skeppsredare och ägare av Erik Brodins Varvs AB i Gävle och av Gefle Porslinsfabrik. Erik Brodin initierade 1917 en total ombyggnad av villan under ledning av arkitekt Ivar Tengbom. Under byggnadens sadeltak putsades de tidigare rusticerade murytorna släta i terrasit och fönsterraderna steninfattades med vit kalksten från Ignaberga i Skåne. Huvudingången flyttades från gatufasaden till en med portvalv överbyggd sidogång. Samtidigt revs en äldre köksflygel. En ny uthuslänga uppfördes längs tomtens östra gräns, och bakom en liten mur anlades en rosengård mellan gångar belagda med grova kalkstenshällar i rutmönster. Den inre omdaningen var fullständig. Kring ett stort förrum i bottenvåningen och en central, glastäckt trapphall i den övre grupperade sig de flesta av husets 16 rum, med matsal och salong i nedre och vardagsrum och sovrum i övre våningen. Trappans räcken var skurna i ek med figurgrupper av Carl Milles. De finare snickerierna levererades av Enköpings möbelfabriker. I källaren inreddes en välvd pelarförsedd vinstuga, med backanaliska muralmålningar av Filip Månsson och tegelgolv med figurativa inläggningar. Det Brodinska huset kontoriserades på 1950-talet och är idag huvudkontor åt Axel Johnson Gruppen. Den är blåklassad av Stockholms stadsmuseum vilket innebär att det kulturhistoriska värdet anses motsvara fordringarna för byggnadsminne. Bilder Se även I kvarteret Linden finns två andra byggnader som vid denna tid ombyggdes enligt Tengboms ritningar: Polens ambassad i Stockholm Malaysias ambassad i Stockholm Referenser Blom, Tarras (1983). ”Villastaden vid Humlegården.”. Stadsvandringar (Stockholm : Stockholms stadsmuseum, 1976-) 1983 (6),: sid. 80-95 : ill.. ISSN 0349-1870. ISSN 0349-1870 ISSN 0349-1870. https://stockholmskallan.stockholm.se/post/8206. Libris 3384505 Stockholms stads byggnadsnämnds årsberättelse 1916-1920 (1921) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Linden 3.
Lindtjärnen, Dalarna

Lindtjärnen är en sjö i Gagnefs kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Gagnefs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Lindåsabäcken

Lindåsabäcken är ett kommunalt naturreservat i Borås kommun i Västra Götalands län beläget sydöst om Borås. Beskrivning Naturreservatet omfattar ett 9 hektar stort område längs Lindåsabäcken i Målsryd. Lindåsabäcken betraktas som unik i det stora antalet förekommande flodpärlmusslor och hur de lyckas föröka sig där. Dessutom förekommer andra sällsynta snäckor, dag- och bäcksländor. I bäcken återfinns även öring vilket fodras för musslornas fortlevnad. Infrastruktur för besökare, såsom vandringsleder, grillplatser och parkering, saknas då det enligt Borås kommun är önskvärt att besök här undviks.> Historia Naturreservatet invigdes av Ulrik Nilsson den 2 oktober 2008. Syftet med reservatet är att bevara ett livskraftigt bestånd av flodpärlmussla och säkerställa fortsatt föryngring av arten genom att skydda musslans livsmiljö. Bilder Referenser Källor Lindåsabäcken, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Lindåsabäcken Naturreservat, Borås kommun Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lindåsabäckens naturreservat.﻿
Lissel Sundtjärnen

Lissel Sundtjärnen är en sjö i Gagnefs kommun i Dalarna och ingår i Norrströms huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Gagnefs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Kraftwerk Ljusne Strömmar

Das Kraftwerk Ljusne Strömmar ist ein Wasserkraftwerk in der Gemeinde Söderhamn, Provinz Gävleborgs län, Schweden, das am Fluss Ljusnan etwas flussaufwärts der Ortschaft Ljusne liegt. Es wurde von 1945 bis 1949 errichtet. Das Kraftwerk ist mehrheitlich im Besitz von Fortum (92,6 %; 7 % Holmen). Absperrbauwerk Das Absperrbauwerk besteht aus einem Maschinenhaus auf der rechten Flussseite und einer sich daran anschließenden Wehranlage. Von 2016 bis 2019 wurde die Wehranlage überarbeitet, um das sichere Abführen von Hochwasser zu gewährleisten; die Kosten dafür werden mit 80 (bzw. 110) Mio. SEK angegeben. Kraftwerk Das Kraftwerk Ljusne Strömmar verfügt über eine installierte Leistung von 36,4 MW. Die durchschnittliche Jahreserzeugung liegt bei 250 (bzw. 252,7) Mio. kWh. Siehe auch Liste von Wasserkraftwerken in Schweden Weblinks Einzelnachweise