NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Norra Vings kyrka

Norra Vings kyrka är en kyrkobyggnad i Axvall i Skara stift. Den är församlingskyrka i Valle församling efter att 2010–2018 ha tillhört Axvalls församling och tidigare Norra Vings församling. Kyrkobyggnaden Norra Vings kyrka uppfördes på medeltiden, omkring 1180. Av den ursprungliga kyrkan återstår endast de delar som idag utgör sakristia och murarna öster om predikstolen. På 1700-talet ansågs den gamla kyrkan vara för trång och 1751–1752 förlängdes därför kyrkan med sju meter. Under 1800-talet, bland annat 1834–1835, genomfördes flera genomgripande ombyggnationer då kyrkan fick sitt nuvarande utseende. En ommålning skedde 1842 och klockstapeln ersattes med ett torn med lanternin 1847. Anledningen till att ombyggnationen drog ut på tiden var pengabrist. För att renoveringen skulle kunna slutföras såldes en vinkanna i silver till Stenums kyrka. Klockorna i tornet är gjutna 1630 och 1727. Inventarier Några slitna träskulpturer från 1600-talet, skänkta av guvernör Hästehufvud på Härlingstorp. Ett krucifix som man fann på jungfrun Maria Kafles kista pryder numer kyrkan. Altartavlan av Axel Jungstedt skänktes till kyrkan av J. Almgren år 1891. Orgel År 1859 byggde Carl Johan Fogelberg, Lidköping en orgel med 7 stämmor. 1913 byggdes orgeln om av Eskil Lundén, Göteborg. Den nuvarande orgeln byggdes 1963 av Nordfors & Co, Lidköping och är en mekanisk orgel. Fasaden är från 1859 års orgel. Källor Våra Kyrkor. 1990. sid. 140. ISBN 91-97156108 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation - SKARA VING 24:1 - husnr 1 Skara pastorat Tore Johansson, red (1989). Inventarium över svenska orglar: 1989:I, Skara stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Norra Vings kyrka.
Väsby hage Nature Reserve

Väsby hage Nature Reserve (Swedish: Väsby hage naturreservat) is a nature reserve in Stockholm County in Sweden. The nature reserve lies on Munsö, not far from Munsö Church, and consists of an area of old cultural landscape with meadows, patches of forest and groves. Large contiguous pastures dominated by stands of solitary oaks characterise much of the reserve. It has a rich flora and is also an important habitat for both insects and birds. Birds found here include spotted nutcracker and hawfinch; plants include Polygala comosa, blue moor grass and adder's tongue. It is part of the Natura 2000-network. References External links Media related to Väsby hage Nature Reserve at Wikimedia Commons
Väsby hage naturreservat

Väsby hage är ett naturreservat som ligger på Munsön i Ekerö kommun. Reservatet, som bildades 1981 omfattar totalt 119 hektar, varav 96 hektar utgör land. Väsby hage är även ett Natura 2000-område. Genom reservatet går vandringsleden Ekerö-Munsöleden. Beskrivning Väsby hage ligger längst ut på nordvästra Munsön och gränser till Svinsundet i Mälaren. En del av landskapet har genom slåtter och djurbete formats av människan sedan 1700-talet. Beten och slåtter bidrog till att hålla marken öppen och gynnade ljuskrävande flora och fauna, som numera är riklig förekommande. Fortfarande idag betas större delen av Väsby hage av kor och får, medan slåtter sker också i en mindre del av reservatet. I området finns stora ekar, enar och hassel. Vid Roparhällsudden i Svinsundet ligger badklippor och själva Ropahällen från vilken man kunds ropa efter en båt innan en färjeförbindelse fanns till Adelsön. Ändamålet med reservatet är att behålla områdets öppna karaktär och att bevara förutsättningarna för växter och djur samt att underlätta allmänhetens tillträde till området. Bilder Källor Informationstavla på platsen Länsstyrelsen Stockholm: Väsby hage. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Väsby hage naturreservat.
Dals-Långed Church

Dals-Långed Church (Swedish: Dals-Långeds kyrka) belongs to the Steneby-Tisselskogs parish in the Diocese of Karlstad, Sweden. The church is in the locality of Dals Långed in the Bengtsfors Municipality. History Since 1916, the sermons for the people in Dals Långed had been held in a church hall, previously owned by the Mission Covenant Church of Sweden, in Mustadfors. When the church hall was demolished in 1969, the Steneby parish received one of the houses from the disused Långeds school as a gift from Steneby municipality. The school house was originally built in 1880, and was comprehensively renovated, rebuilt and added to under the supervision of architect Verner Johnsson in Bengtsfors. A new extension to the house was made into a church hall. The new church was inaugurated by bishop Gert Borgenstierna in 1972. The church combined with the parish house is an L-shaped wooden building. The façade is covered with panelling painted with Falu red. The building has a dual-pitched roof covered with eternit. The church hall has an elevated choir in the southeast end. In the northwest end is a folding wall that can be opened and connect the church hall with the parish house. The construction of the hall, based on glued laminated timber is visible on the interior walls and ceiling. A separate wooden bell tower was built in 1976. The tower is an open construction made of tarred beams with a copper-clad roof. Furnishings The organ has seven stops and a front made of varnished pine. It was made by Lindegrens orgelbyggeri from Gothenburg in 1973. The organ is placed on the right side in the choir. The altarpiece is a tapestry made in 1978, by Christina Westman in Gothenburg. The baptismal font is a bowl placed in a stand of varnished wood. The font is designed by principle Erik Rudman at the Steneby design school. Instead of a pulpit there is an ambon of varnished wood. The altar is placed versus populum and consists of table made of varnished wood with a light-colored marble top. References
Dals-Långeds kyrka

Dals-Långeds kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Steneby församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger i Dals Långed i Bengtsfors kommun. Historia Sedan 1916 hade gudstjänster firats i en kyrksal i Mustadfors som tidigare var ägd av missionsförsamlingen. När kyrksalen revs 1969 fick Steneby församling i gåva ett av husen från den nedlagda Långedsskolan. Skolhuset, som ursprungligen var byggt 1880, genomgick en omfattande om- och tillbyggnad efter ritningar av arkitekt Verner Johnsson i Bengtsfors. I en ny vinkelbyggnad inreddes ett kyrkorum. 1972 invigdes den nya kyrkan av biskop Gert Borgenstierna. Kyrkobyggnaden Kyrkan med församlingshem är en vinkelbyggnad av trä. Ytterväggarna är klädda med faluröd locklistpanel. Byggnadsdelarna täcks av sadeltak som är klädda med sinuskorrugerad eternit. Kyrkorummet har ett rakt förhöjt kor i sydost. I nordväst finns en vikvägg som kan öppnas upp till bakomliggande församlingssal. Väggar och tak har en öppen konstruktion av limträbalkar. Klockstapeln av trä, uppförd 1976, har en öppen konstruktion med tjärade stolpar och en kopparklädd huv. Inventarier Altartavlan är en vävnad av textil som är tillverkad 1978 av Kristina Wessmans vävkammare i Göteborg. Dopfunten tillkom 1973 och består av en skål i en fot av lackat trä. Funten är formgiven av rektor Erik Rudman på Stenebyskolan. Istället för predikstol finns en ambo av lackat trä. Altaret är placerat versus populum och består av ett fristående altarbord i lackat trä med altarskiva av ljus marmor. Orgel Den mekaniska kororgeln, med ljudande fasad i lackad furu, har sju stämmor fördelade på manual och pedal. Den är tillverkad 1973 av Lindegren Orgelbyggeri AB, Göteborg och placerad på höger sida av koret. Den har ett tonomfång på 56/30 och manualstämmorna är delade vid b0/h0. Referenser Bergström, Lars (2008). Kyrkor i Karlstads stift inventerade 2002-2005. Del 3, Bengtsfors, Dals-Ed, Färglanda, Mellerud, Vänersborg och Åmåls kommuner. Värmlands museums skriftserie, 0284-3722 ; 34. Karlstad: Värmlands museum. sid. 15-17. Libris 11280681. ISBN 9185224731. https://web.archive.org/web/20100818215922/http://www.varmlandsmuseum.se/1/1.0.1.0/348/Dalsland_.pdf Illerstad, Lennart (1993). Nya svenska kyrkor. Del 2, Götaland. Rapport / Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer, 0348-6826 0348-6826. Stockholm: Riksantikvarieämbetet. sid. 208. Libris 5g5r3cvb30lmbdxl. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:raa:diva-5534 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 587. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Tore Johansson, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1990:I, Västerås stift; Karlstads stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dals-Långeds kyrka. Steneby pastorat.
Flattinge åsar

Flattinge åsar är ett naturreservat i Ljungby kommun i Kronobergs län. Reservatet är en udde i sjön Flåren nordost om orten Lagan. Området är 28 hektar stort och består dels av ett grönstensberg och dels av en rullstensås som bildar en rad öar ut i sjön. Det är skyddat sedan 1994. På berget finns ädellövskog och en rik flora med bland annat gullviva och blåsippa. På rullstensåsen växer tallskog och bärris. Här häckar fiskgjuse, bivråk och mindre hackspett. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Flattinge åsar
Gullmarsbergs naturreservat

Gullmarsberg är ett naturreservat i Skredsviks socken i Uddevalla kommun i Västra Götalands län. Detta naturreservatet ligger strax söder om Gullmarsbergs säteri, vid Gullmarsvik i den inre delen av Gullmarsfjorden. Reservatet består av ett 37 hektar stort lövskogsområde, huvudsakligen bokskog. Området är ett av Bohusläns största sammanhängande bestånd av bokskog. Det har varit avsatt som naturreservat sedan 1976 men ett beslut fattades år 2000. Skogen består inte bara av bok utan det finns även ek, hassel och björk. Till stor del utgörs reservatet av artrik ängsbokskog där fältskiktet domineras av vitsippa och svalört. Vid bäckraviner växer al och där trivs även gullpudra, bäckbräsma och hässleklocka. Reservatet hyser ett stort antal hotade arter av såväl kärlväxter och svampar som lavar och mossor. Skogen har flera intressanta lavar varav flera är rödlistade såsom bokvårtlav, bokkantlav och grynig lundlav. Svampfloran är intressant med bl.a. bronssopp, gulnande spindling, bokvaxskivling och rutkremla. Området har även ett rikt fågelliv varav spillkråka, skogsduva, mindre flugsnappare, mindre hackspett och stenknäck nämns. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000. Det förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Källor Gullmarsberg, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Högströmska gården

Högströmska gården i Örebro, har adress Olaigatan 30. Den byggdes 1840, och ägdes på 1860- och 1870-talen av landskamreraren J.O. Högström. Gården består av en huvudbyggnad och en förrådsbyggnad. Den senare ligger utmed Alnängsgatan. Huset ägdes av Örebro kommun i många år. Det hyrdes under många år av Örebro universitet och utnyttjades bl.a. av dess studentkår. Då ett stort renoveringsbehov förelåg, och dessutom av brandsäkerhetsskäl inte fler än trettio personer får vistas i byggnaden, såldes den till en privatperson under 2012. Referenser Nerikes Allehanda 5/6 2012 Örebro - Sällskapet Gamla Örebros jubileumsskrift 1953-2013, s. 27. ISBN 91-970964-6-6 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Högströmska gården.
Kinesiska paviljongen

Kinesiska paviljongen är en av byggnaderna i Hagaparken i Solna. Den ligger i parkens södra del, inte långt från den Kungliga begravningsplatsen. Kinesiska paviljongen uppfördes år 1787 under Gustav III:s tid efter ritningar av Louis Jean Desprez. Drakhuvudena längst ut över varje pelare var försedda med små klockor som klingade i vinden. I paviljongens mitt stod ett stort åttkantigt bord. Vid renoveringen 1974 byttes de gamla målade trädrakarna ut mot nya av glasfiberarmerad plast och samtidigt togs även de små klockorna bort. Resterna av några av ursprungsdrakarna kan beses i Haga Parkmuseum. Den senaste upprustningen gjordes 1997–1998. Kinesiska paviljongen är statligt byggnadsminne. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kinesiska paviljongen.﻿ SFV Statens Fastighetsverk - Hagaparken
Kleven

Kleven este o arie protejată (arie specială de conservare — SAC, sit de importanță comunitară — SCI) din Suedia întinsă pe o suprafață de 20,2 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Kleven este situat la coordonatele 58.189°N 13.7308°E﻿ ()58.189; 13.7308. Înființare Situl Kleven a fost declarat sit de importanță comunitară în ianuarie 1997 pentru a proteja 2 specii de animale. Situl a fost protejat și ca arie specială de conservare în martie 2011. Biodiversitate Situată în ecoregiunea boreală, aria protejată conține 4 habitate naturale: Păduri caducifoliate de mlaștină fino-scandinave, Mlaștini alcaline, Păduri caducifoliate bătrâne naturale hemiboreale fino-scandinave (Quercus, Tilia, Acer, Fraxinus sau Ulmus) bogate în specii epifite, Pășuni din zone de pădure fino-scandinave. La baza desemnării sitului se află mai multe specii protejate de nevertebrate (2): Vertigo genesii, Vertigo geyeri Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din Suedia
Klevens naturreservat

Kleven är ett naturreservat i Falköpings kommun i Västergötland. Reservatet är 20 hektar stort och skyddat sedan 2005. Det är beläget 7 km öster om Falköping på Gerumsbergets nordvästra sluttning. Redan på 1970-talet bildades Prästängen-Svartarpkärrets och Klevängens naturreservat. Dessa inlemmades i det nya naturreservatet Kleven. Inom område finns vidsträckta lövskogar men också extremrikkärr, rasbranter, sumpskog, bäckraviner och öppna betesmarker. Där kan du hitta växter som blåsippa, skogsbingel, myskmadra, kransrams och vårärt. I de båda extremrikkärren, Svartarpskärret och Klevängen, växer kärrfibbla, vaxnycklar, luktsporre, tvåblad, flugblomster, gräsull och dvärglummer. I Svartarpskärret finns de hotade snäckorna kalkkärrsgrynsnäcka, och otandad grynsnäcka. Området ingår i EU:s ekologiska nätverk av skyddade områden, Natura 2000. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Kleven Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Klevens naturreservat.
Kärnås sumpskog

Kärnås sumpskog är ett naturreservat i Ulricehamns kommun i Västra Götalands län. Reservatet ligger nordöst om Ulricehamns tätort, väster om sjön Jogen, cirka 3 km nordost om Knätte kyrka. Det är skyddat sedan 2004 och omfattar 17 hektar. Skogen består mest av gran, en del mycket gamla träd. Det finns gott om gammal ved i form av torrakor och lågor. Längs ett bäckdrag finns inslag av al och björk. Floran i sumpskogen utgörs till viss del av blåsippa, dvärghäxört, skärmstarr, korallrot, spindelblomster, ögonpyrola och repestarr. De två senare är ovanliga. Nära bäcken förekommer kalkkammossa och guldspärrmossa. Bland förekommande fåglar kan spillkråka, stjärtmes och järpe nämnas. Området förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Källor Kärnås sumpskog, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter
Lilla Bommens torg

Lilla Bommens torg är ett torg i stadsdelen Gullbergsvass i centrala Göteborg. Torget är numrerat 2, 6 och 10, med fastighetsbeteckningarna Gullbergsvass 703:48, 703:49 respektive 703:45. Vid torgets östra del finns huvudsakligen tilläggsplatser för passagerarfärjor. Historia Torget fick sitt namn 1883 efter läget vid Lilla Bommens hamn. Namnet förekommer i Göteborgs Adress- och Industrikalender första gången 1884, "--, mellan Lilla Bommens hamn, Göta elf och Bergslagsbanans område." Det kom till genom att vallgraven från Fattighusån till Lilla Bommen fylldes igen år 1878, då ett större område nordost om hamnen skapades. År 1843 utarbetades den hamnplan som omfattade Stora och Lilla Bommens hamnar med sina strandområden. En ny hamnplan tillkom 1857, främst på grund av järnvägarnas framväxt och Västra stambanan beräknades medföra stora trafikökningar för Göteborg. Här ingick en fortsatt utbyggnad kring Stora- och Lilla Bommens hamnar, från Järnvågen strax väster om Vallgraven, till den västra delen av Gullbergskajen i öster, direkt norr om Lilla Bommens torg. Dessa arbeten var klara kring 1874. Järnvägen Bergslagsbanan medförde att Gullbergskajen byggdes ut åt öster och den nya banans hamnspår förlades dit. Hamnbanan på Gullbergskajen stod klar 1879, då Bergslagsbanan invigdes i sin helhet. För Västgötabanan uppfördes ett stationshus vid torgets södra del. Det stod klart i juli år 1900 efter ritningar av Adrian C. Peterson. Byggnaden revs 1965, efter att bland annat ha varit polisstation på 1930-talet. Från omkring 1880 och fram till sent 1950-tal gick järnvägsspår över området. Barken Viking Sedan 1994 ligger Barken Viking förtöjd längs Gullbergskajen, vid torgets norra del med nummer 10 som adress. Kajskjulen Kajskjul 205 heter det södra av torgets två äldre magasinsbyggnader, uppförda någon gång mellan 1925 och 1927. Det norra heter Kajskjul 207, och innehåller numera en cirka 400 kvadratmeter stor eventlokal. De båda byggnaderna är cirka 40 meter långa och 15 meter breda. Källor Göteborgs gatunamn : 1621 t o m 2000, Greta Baum, Tre Böcker Förlag, Göteborg 2001 ISBN 91-7029-460-7, s. 190 Externa länkar hitta.se, Lilla Bommens torg Göteborgs stadsmuseum. Foto: Lilla Bommens torg med de båda kajskjulen (1952).
Långasjön (Rödeby socken, Blekinge)

Långasjön är en sjö i Karlskrona kommun i Blekinge och ingår i Lyckebyåns huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,168 kvadratkilometer och ligger 72,1 meter över havet. Delavrinningsområde Långasjön ingår i det delavrinningsområde (624047-149056) som SMHI kallar för Utloppet av Värmasjön. Medelhöjden är 91 meter över havet och ytan är 18,99 kvadratkilometer. Räknas de 38 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 704,66 kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Lyckebyån mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (71 %), öppen mark (11 %) och jordbruk (11 %). Avrinningsområdet har 0,96 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 5 %. Se även Lista över insjöar i Karlskrona kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Långasjön på VISS
Norrnäs udde

Norrnäs udde är ett naturreservat i Ljungby kommun i Kronobergs län. Reservatet är beläget på en udde i sjön Bolmen, 5,5 kilometer nordost om Byholma. Den äldre bokskogen på yttersta delen av udden avsattes som domänreservat redan 1937 men omvandlades till naturreservat 1996. Området utökades 2010 med ett område med blandskog av bok och ek. Det omfattar 20 hektar. Inom området finns sällsynta arter av lavar och mossor. Bland de rödlistade lavarterna nämns bokvårtlav, bokkantlav och lunglav. Här finns även ett rikt fågelliv och man kan få se nötskrika, storskrake och spillkråka. Hela udden är rik på fornlämningar. Där finns cirka 300 röjningsrösen och lämningar av en stenåldersboplats. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Norrnäs udde
Norrsjön (Frötuna socken, Uppland, 662320-166899)

Norrsjön är en sjö i Norrtälje kommun i Uppland och ingår i Norrtäljeån-Åkerströms kustområde. Se även Lista över insjöar i Norrtälje kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Notholmens naturreservat

Notholmen är ett naturreservat i Nordanstigs kommun i Hälsingland. Reservatet ligger utanför Mellanfjärdens fiskeläge, ca 6 km sydost om Jättendal. Det är 45 ha stort och bildades 1978. Området består av en ö med omkringliggande vatten. Skogsmarken på ön består främst av tall och gran, med lövträd längs stränderna. Marken är blockrik och innehåller en stor mängd död ved i form av torrakor och granlågor. Längs öns kust finns klipphällar, klapperstensfält och sandstränder. På ön växer örtaggsvamp och tallört. I fågellivet märks fisktärna, häger och svärta. På ön finns ett litet gravfält med spår från järnåldern. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Notholmen
Nybohovsstationen

Nybohovsstationen är en tidigare transformatorstation i stadsdelen Liljeholmen, södra Stockholm. Stationen uppfördes för dåvarande Stockholms Gas- och Elektricitetsverk och invigdes 1914. Idag finns olika kontor i byggnaden. Historik I samband med att Brännkyrka landskommun inkorporerades i Stockholm år 1913 hade staden förbundet sig att bland annat leverera elektricitet till hushåll, industrier och för gatubelysning samt till Södra Förortsbanan. Redan 1911 hade en provisorisk överföring av kraft till Södra Förstadsbanan ordnats, man ville därmed hinna före ett privat alternativ. Därefter uppfördes en permanent anläggning på nordöstra sluttningen av Nybohovsberget (dagens adress Nybohovsbacken 23), som stod färdig 1914. Byggnaden är uppförd i rött murtegel med enkel utsmyckning. Över entrédörren finns Stockholms vapen med Sankt Erik. Vem som var arkitekt för anläggningen är svårt att fastställa. Vid den tiden var Ferdinand Boberg chefsarkitekt vid Stockholms elektricitetsverk och hans närmaste medarbetare var Gustaf de Frumerie. Troligen har båda medverkat vid utformningen. Nybohovsstationen påminner en hel del om Enskedestationen (invigd 1911) och Lillsjöstationen (invigd 1913). Den senare hade ritats av Gustaf de Frumerie. Nybohovsstationen lades ner på 1970-talet och blev sedan ombyggd till kontor. Bland annat påbyggdes transformatorhallen med en våning. Källor ”Ljus och Kraft” i de södra förstäderna av David Nilsson. Björn Hallerdt (redaktör) (1992). Stockholms tekniska historia, del V. Ljus kraft värme. Stockholmsmonografier. ISBN 91-7031-035-1 , s. 103 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nybohovsstationen.
Nyhammars spannmålsmagasin

Nyhammars spannmålsmagasin, även kallat Stora sjömagasinet, är en byggnad i Grangärde, Ludvika kommun. Det välbevarade magasinet vid Bysjön är en viktig del av historien om den i Bergslagen speciella metoden att bygga med slagg. Byggnaden uppfördes på 1850-talet och är sedan december 2009 ett byggnadsminne. Byggnadsbeskrivning Omkring år 1850 skaffade Nyhammars bruk två magasin belägna vid stranden av Bysjön i Grangärde kyrkby. Ett befintligt brygghus, kallat Olaussonska magasinet, byggdes om till förvaring av spannmål och söder därom uppfördes en ny byggnad, Nyhammars spannmålsmagasin. Båda byggnaders ytterväggar består av slaggsten, respektive slaggflis (ibland kallad bergslagssten). Olaussonska magasinets fasader är putsade, men inte Nyhammarsmagasinets. Det är Nyhammarsmagasinet som är den intressanta av dessa båda byggnader. Nyhammars spannmålsmagasin byggdes i två våningar och är täckt av ett valmat sadeltak. Byggnaden står delvis i vattnet för att underlätta lastning och lossning till och från båtar. Det finns lastportar både på sjö- och på landsidan. På långsidorna och södra gaveln märks ett flertal symmetrisk placerade ventilationsgluggar som är täckta av luckor. I långsidornas centrum finns en lyftanordning. Nyhammarsmagasinet gestaltades i en medveten arkitektur, den Forsgrenska stilen. Stilen är uppkallad efter ingenjören Olof Forsgren, som var disponent vid Grängshammars bruk åren 1816-1855. Istället för att putsa fasaderna och på det viset dölja den ojämna slaggstenen, lät Forsgren byggnadens fasader vara obehandlade med undantag av lister och omfattningar som fick vit, slät puts. Genom att det bärande materialet i konstruktionen lämnades synligt, som ett estetiskt uttrycksmedel, skilde sig Forsgrens slagghus från de flesta andra samtida slagghus. Idag finns ett femtiotal byggnader i Västerbergslagen som är gestaltade i den Forsgrenska stilen. Nyhammars spannmålsmagasin representerar därmed ett säreget inslag i den svenska byggnadstradition. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nyhammars spannmålsmagasin.
Näs naturreservat

Näs är ett naturreservat i Myckleby socken i Orusts kommun i Bohuslän. Reservatet är skyddat sedan 1991 och är 5 hektar stort. Det är beläget på östra delen av Orust och består av gran- och tallskog. Skogen som även innehåller en del björk har stått orörd sedan lång tid. Orkidén knärot växer i området. Sjön Grindsbyvattnet ligger strax öster om naturreservatet. I den norra delen finns en ansenlig hägerkoloni. Området förvaltas av Västkuststiftelsen. Referenser Källor Näs, Länsstyrelsen i Västra Götalands län Noter