NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stadion (Malmø)

Ikke at forveksle med Swedbank Arena. Stadion er et fodboldstadion i Malmø som har været Allsvenskanholdet Malmö FFs hjemmebane siden 2009. Byggeriet af stadionet blev påbegyndt 23. april 2007, og det blev indviet ca. to år senere, den 13. april 2009. Stadionet ligger i Stadionområdet i Malmø mellem Stadiongatan og det gamle Malmö Stadion. Stadionet var spillested for finalen ved U21-EM 2009 for herrer mellem Tyskland og England 29. juni 2009. Det er 27 meter højt og rummer 21.000 siddepladser eller alternativt 18 000 siddepladser + 6 000 ståpladser samt 144 pressepladser. Stadions navn Den 12. juli 2007 offentliggjorde Malmö FF, at navnerettighederne var solgt til Swedbank og Sparbanksstiftelsen Skåne, som bandt sig til at betale mindst 5 millioner svenske kroner årligt gennem ti år, for at stadion skal hedde Swedbank Stadion. Swedbank udlånte desuden 300 mio. kr. til byggeriet. Under ungdoms-EM i sommeren 2009 fik stadion tilfældigt navnet Malmö New Stadium. Ejerforhold Stadion ejes af Peab AB, 50 procent, Erling Pålsson Teknik & Fastighets AB, 25 procent, og Malmö FF, 25 procent. Byggeriet kostede cirka 695 millioner svenske kroner. Referencer Se også Malmö Arena Eksterne henvisninger Sydsvenskan – Malmös nya stadion Arkiveret 27. september 2006 hos Wayback Machine, samlat med artiklar om station på Sydsvenskans webbplats. The Stadium Guide – Nya Malmö Stadion Sydsvenskan Sport – Första spadtaget för MFF-arenan Arkiveret 27. april 2007 hos Wayback Machine Peab bygger Swedbank Stadion i Malmö Arkiveret 26. august 2007 hos Wayback Machine
Eleda Stadion

Das Eleda Stadion ist ein Fußballstadion in der schwedischen Stadt Malmö. Die Heimspielstätte des Fußballvereins Malmö FF trägt u. a. den Spitznamen Häxkittel (deutsch Hexenkessel). Es wurde am 13. April 2009 mit der Partie Malmö FF gegen Örgryte IS eröffnet. Hintergrund Mit dem Bau des Stadions wurde am 6. November 2007 begonnen. Die Fertigstellung war im April 2009. Das Stadion weist bei internationalen Spielen eine Kapazität von 21.000 Sitzplätzen auf. Bei nationalen Spielen ist es für 24.000 Besucher – davon 18.000 Sitzplätze und 6.000 Stehplätze – zugelassen. Es ist die Heimstätte von Malmö FF, einem der renommiertesten schwedischen Fußballvereine. Das Bauwerk hat eine Länge von 215 Meter, eine Breite von 150 Meter und eine Höhe von 27 Meter. Das Stadion, das ein Restaurant für 2.000 Personen beinhaltet, hat eine Ehrenloge für 60 Personen und 53 Logen für jeweils zwölf Personen. Darüber hinaus werden auf beiden Längsseiten Club-Stühle in drei Kategorien angeboten, wo ebenfalls Speisen und Getränke serviert werden. Des Weiteren bietet es 100 Behinderten samt ihren Begleitpersonen Platz. Es hat 330 Herren-Toiletten und Urinale, 120 Damen-Toiletten sowie sechs Toiletten für Rollstuhlfahrer. Neben Fußball wird das Stadion ebenso für Kongresse, Konferenzen, Ausstellungen und Konzerte genutzt. Der Name des Stadions begründete sich darin, dass am 12. Juli 2007 die Swedbank Namenssponsor der Anlage wurde. Die Swedbank und die Stadt Malmö waren auch die Investoren des neuen Stadions. Die Gesamtinvestitionssumme betrug 695 Millionen SEK (das sind rund 76,14 Millionen €). 2017 endete der auf zehn Jahre ausgelegte Namensvertrag mit der Swedbank. Dafür wurde die Bank offizieller Partner des Malmö FF. Bis auf Weiteres trägt die Spielstätte den einfachen Namen Stadion, bis ein neuer Namensgeber gefunden ist. Am 20. Dezember 2019 gab der Verein bekannt, dass das Unternehmen Eleda Group neuer Namensgeber der Spielstätte der Malmö FF wird. Die Partner haben eine langfristige Vereinbarung abgeschlossen. Galerie Panoramabild Weblinks mff.se: Das Stadion auf der Website von Malmö FF (schwedisch) stadionwelt.de: Ausführliche Bildergalerie europlan-online.de: Eleda Stadion – Malmö stadiumguide.com: Swedbank Stadion (englisch) Website des Stadions (Memento vom 29. Januar 2011 im Internet Archive) (schwedisch) Korta fakta (Memento vom 5. Oktober 2013 im Internet Archive) (schwedisch) Einzelnachweise
Eleda Stadion

Het Eleda Stadion is een Zweeds voetbalstadion in de stad Malmö, waar Malmö FF haar thuiswedstrijden speelt. Het stadion telt of 21 000 zitplaatsen of 18 000 zitplaatsen en 6 000 staanplaatsen, en is gebouwd tegenover het oude stadion van de ploeg, het Malmö Stadion. De bouw van het stadion kostte ruim 52,5 miljoen euro. Het stadion was eerder bekend onder de naam Swedbankstadion. Het stadion werd op 13 april 2009 ingehuldigd met een wedstrijd tegen Örgryte IS die Malmö FF won met 3-0. Tijdens het Europees kampioenschap voetbal onder 21 - 2009 ging de openingswedstrijd Zweden - Wit-Rusland (5-1) op 16 juni en de finale Duitsland - Engeland (4-0) op 29 juni in dit stadion door. Tijdens het toernooi waren de 21 000 zitplaatsen opgesteld. Na het toernooi werden 3 000 zitplaatsen verwijderd voor de competitieopstelling met 18 000 zitplaatsen en 6 000 staanplaatsen. Interlands
Swedbank Stadion

Swedbank Stadion – stadion położony w Malmö w Szwecji. Jest drugim co do pojemności (po Råsundzie) stadionem w Szwecji. Rozgrywa na nim swoje mecze Malmö FF, klub piłkarski grający w Allsvenskan. Z powodu ograniczeń co do nazw stadionów, w rozgrywkach UEFA stadion nosi nazwę Malmö New Stadium. Nosi 4 gwiazdki w systemie punktacji stadionów piłkarskich w Europie. Stadion zastąpił Malmö Stadion, dawny stadion Malmö FF. Koszt budowy stadionu wyniósł około 695 milionów koron szwedzkich. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona stadionu
Eleda stadion

Eleda Stadion é um estádio de futebol localizado em Malmö, no sul da Suécia. Foi construído em 2009, a sul do antigo Malmö Stadion, e teve inicialmente o nome de Swedbank Stadion até 2018, altura em que foi rebatizado para o seu atual nome Eleda Stadion. Tem capacidade para receber 22 500 pessoas em jogos nacionais e 20 500 em jogos internacionais, e é o campo do clube Malmö FF. A partir da sua inauguração em 2009, substituiu o antigo Malmö Stadion. Ver também Malmö FF Referências Ligações externas
Сведбанк (стадион)

Сведбанк (швед. Swedbank stadion) — футбольный стадион в Мальмё (Швеция). Используется для проведения футбольных матчей с участием футбольного клуба «Мальмё» и заменил стадион «Мальмё». Стадион сможет вместить 24 000 человек: 18 000 сидячих и 6 000 стоячих мест или 21 000 только сидячих мест в международных матчах. 12 июля 2007 года футбольный клуб «Мальмё» объявил, что они продали права на название новой арены шведскому банку «Swedbank». Открыт 13 апреля 2009 года матчем «Мальмё» — «Эргрюте», на игре присутствовали 23 347 зрителей. Первый гол на новом стадионе забил полузащитник «хозяев» Лабинот Харбузи. Арена принимала гостей Молодёжного чемпионата Европы (до 21 года) 2009. На «Сведбанке» проходили три матча группы A, а также финальный матч. На время чемпионата был переименован в «Мальмё Нью Стэдиум» (англ. Malmö New Stadium). Ссылки Сайт стадиона (швед.) Примечания
Сведбанк (стадіон)

«Сведбанк» (швед. Swedbank stadion) — футбольний стадіон у Мальме, Швеція. Використовується для проведення футбольних матчів за участю футбольного клубу Мальме ФФ і замінив стадіон «Мальме». Стадіон зможе вмістити 24 000 глядачів 18 000 сидячих і 6 000 стоячих місць або 21 000 тільки сидячих місць у міжнародних матчах. Історія 12 липня 2007 року футбольний клуб Мальме ФФ оголосив, що вони продали права на назву нової арени шведському банку «Swedbank». Відкритий 13 квітня 2009 року матчем Мальме ФФ — «Ергрюте», на грі були присутні 23 347 глядачів. Перший гол на новому стадіоні забив півзахисник «господарів» Лабінот Харбузі. Арена приймала гостей Молодіжного чемпіонату Європи (до 21 року) 2009. На «Сведбанку» проходили три матчі групи A, а також фінальний матч. На час чемпіонату був перейменований у «Мальме Нью Стедіум» (англ. Malmö New Stadium). Галерея Посилання Сайт стадіону (швед.) Примітки
Alströmergymnasiet

Alströmergymnasiet, tidigare Alströmerskolan, är Alingsås kommunala gymnasieskola, uppkallad efter Jonas Alströmer. Gymnasiet hade vid vårterminen 2025 cirka 1400 elever, fördelade på 11 nationella gymnasieprogram. Skolan har också en tydlig idrottsprofil med tre olika sporter i sitt NIU-idrottsgymnasium, handboll, fotboll och gymnastik. Skolan tar emot elever från Kiruna i norr till Halland i söder. Gymnasiesärskolan är förlagd till lokaler i Alströmergymnasiet. Alströmergymnasiet invigdes 1969. Skolans program Barn- och fritidsprogrammet Byggprogrammet Elprogrammet Estetiska programmet Handels- och administrationsprogrammet Restaurang- och livsmedelsprogrammet Individuella programmet Naturvetenskapsprogrammet Vård- och omsorgsprogrammet Samhällsvetenskapsprogrammet Teknikprogrammet Källor Externa länkar https://www.alingsas.se/utbildning-och-barnomsorg/alstromergymnasiet/ Alströmergymnasiet]
Härnösands Stift

Härnösands stift er et stift i Svenska kyrkan i Sverige, der blev udskilt fra Uppsala Ærkestift da Johannes Canuti Lenaeus tiltrådte som ærkebiskop i 1647. Stiftet bestod da af området fra Medelpad det det nordligste Norrland. I 1904 blev stiftet delt ved dannelsen af Luleå Stift. Härnösands stift omfatter Jämtlands län og Västernorrlands län, og består i dag af 10 provstier opdelt i 113 sogne. Biskop siden 2001 er Tony Guldbrandzén. Ekstern henvisning Svenska kyrkan: Härnösands stift Arkiveret 7. december 2018 hos Wayback Machine
Bistum Härnösand

Das Bistum Härnösand (schwedisch Härnösands stift) ist eine der dreizehn Diözesen innerhalb der evangelisch-lutherischen Schwedischen Kirche. Es wurde 1647 gegründet, als der nördliche Teil des Erzbistums Uppsala der Aufsicht eines eigenen Superintendenten unterstellt wurde. Seit 1772 tragen die geistlichen Leiter den Titel eines Bischofs. 1904 wurde wiederum der nördliche Teil abgetrennt, um das Bistum Luleå zu bilden. Geografisch erstreckt sich das Bistum über die historischen Provinzen Jämtland, Härjedalen, Medelpad und Ångermanland. Es gliedert sich in 5 Kirchenkreise (kontrakt) und 98 Kirchengemeinden (församlingar); jeweils mehrere kleinere Gemeinden sind zu insgesamt 25 Pastoraten zusammengefasst (Stand 2024). Das Bistum hatte am 31. Dezember 2022 238.373 Mitglieder, was 63,4 % der Bevölkerung entspricht. Bischofssitz ist die Stadt Härnösand mit dem Dom zu Härnösand als Bischofskirche. Von 2009 bis 2014 war Tuulikki Koivunen Bylund Bischöfin des Bistums, als erste Frau in diesem Amt und insgesamt vierte Bischöfin in der Schwedischen Kirche. Ihre Nachfolgerinnen waren Eva Nordung Byström (2014–2024) und Teresia Boström (seit 2024). Siehe auch Liste der Bischöfe von Härnösand Weblinks Das Bistum Härnösand bei der Schwedischen Kirche (schwedisch) Einzelnachweise
Diocese of Härnösand

The Diocese of Härnösand (Swedish: Härnösands stift) is a division in the Church of Sweden in Västernorrland County. The Cathedral is located at Trädgårdsgatan in Härnösand. History The diocese was established in 1647. In 1904, the diocese of Luleå was formed, breaking away from the diocese of Härnösand. Between 1994-2004, several churches of the diocese experienced a series of thefts. Parishes The diocese is divided into 10 deaneries with 113 parishes, these among others: Anundsjö Åre Härnösand Offerdal Örnsköldsvik Östersund Sidensjö Sollefteå Tännäs Torsåker Ytterlännäs Bishops Petri Erici Steuchius (1647-1683) Mathias Steuchius (1683-1694) Julius Micrander (1695-1702) Georgius Nicolai Wallin (1703–1723) Petrus Jonæ Asp (1723–1726) Nicolaus Sternell (1728–1744) Olof Kiörning (1746–1778) Eric Hesselgren (1779–1803) Carl Gustaf Nordin (1805–1812) Erik Abraham Almquist (1814–1830) Frans Michael Franzén (1832–1847) Israel Bergman (1848–1864) Anders Fredrik Beckman (1865–1875) Lars Landgren (1876–1888) Martin Johansson (1888–1908) Ernst Frithiof Lönegren (1910–1934) Torsten Bohlin (1935–1950) Gunnar Hultgren (1951–1958) Ruben Josefson (1958–1967) Arne Palmqvist (1967–1975) Bertil Werkström (1975–1983) Bengt G. Hallgren (1983–1991) Karl-Johan Tyrberg (1991–2001) Tony Guldbrandzén (2001–2009) Tuulikki Koivunen Bylund (2009–2014) Eva Nordung Byström (2014–present) References External links Official website
Diocèse de Härnösand

Le diocèse de Härnösand est l'un des diocèses de l'Église luthérienne de Suède. Son siège épiscopal se situe à la Härnösand de Härnösand. Son territoire s'étend sur les comtés de Jämtland et de Västernorrland. Notes et références Liens externes Site officiel Voir aussi Église de Suède Vibyggerå nya kyrka Portail du protestantisme Portail de la Suède
Diecezja Härnösand

Diecezja Härnösand (szw. Härnösands stift) – jedna z 13 diecezji ewangelicko-luterańskiego Kościoła Szwecji. Obejmuje obszar regionów administracyjnych (län) Västernorrland i Jämtland. Siedzibą biskupa jest Härnösand, kościołem katedralnym katedra w Härnösand. Kancelaria diecezjalna ma swoją siedzibę także w Östersund. Biskupem od 2009 jest Tuulikki Koivunen Bylund. Diecezję Härnösand powołano w 1647 dla wzmocnienia obecności szwedzkiej w przyłączonych w 1645 po traktacie w Brömsebro prowincjach Jämtland i Härjedalen. W 1904 od diecezji Härnösand odłączono jej północną część i powołano nową diecezję Luleå. Diecezja podzielona jest na 98 parafii (församlingar), tworzących 5 dekanatów (kontrakt). Biskupi diecezjalni Przypisy
Diocese de Hernosândia

A Diocese de Hernosândia (em latim: Diocesis Hernosandiensis; em sueco: Härnösands stift) é uma das treze dioceses constituintes da Igreja da Suécia e está sediada na Catedral de Hernosândia, na cidade de Härnösand. Abrange as províncias de Jemtlândia, Herdália, Medelpádia e Angermânia. Referências Bibliografia «Det här är Härnösands stift» (em sueco). Igreja da Suécia – Diocese de Hernosândia. 2019
Диоцез Хернёсанда

Диоцез Хернёсанда — диоцез Церкви Швеции в Вестерноррланде, сформированный в 1647 году. Насчитывает 52 прихода. Кафедральным собором является Кафедральный собор Хернёсанда. 14 мая 2024 года епископом была избрана Тересия Бустрём. В 1904 году от диоцеза Хернёсанда отделился диоцез Лулео. В период с 1994 по 2004 год несколько церквей епархии подверглись серии краж. См. также Список кафедральных соборов Швеции Примечания Ссылки SvenskaKyrkan.se:Диоцез Хернёсанда Архивная копия от 12 апреля 2020 на Wayback Machine (швед.)
Ljungbergshallen

Ljungberghallen var en fabriksbyggnad på Kvarnsvedens pappersbruk inom Stora Enso i Borlänge. Den hade sitt namn efter Erik Johan Ljungberg, som var chef för Stora Kopparbergs Bergslags AB 1888–1913. Hallen uppfördes ursprungligen i Stockholm 1897. Den demonterades senare och återuppfördes i början av 1900-talet i Borlänge, för att slutligen rivas i februari 2023. Historik Hallen, som ritades av arkitekten Ferdinand Boberg och ingenjören Fritz Söderbergh, uppfördes som "Maskinhallen" på Allmänna konst- och industriutställningen på Djurgården i Stockholm 1897. I hallen visades produkter med en tyngdpunkt i mekanisk verkstadsindustri, bland andra ångmaskiner, generatorer, lokomotiv, ångturbiner från ASEA och AB de Lavals Ångturbin, velocipeder, telefonapparater och separatorer. Den största enskilda avdelningen var J & C. G. Bolinders Mekaniska Verkstads AB:s, och stort utrymme ägnades också åt elektricitet. Den uppfördes som en då modern konstruktion av stål från Domnarvets järnverk, som vidarebearbetats av Motala verkstad och Bergsunds mekaniska verkstad till en smäcker stålkonstruktion med en utformning enligt den rådande dominerande jugendstilen. Stålskelettet täcktes av glas och en genomskinlig juteväv som var rosa på utsidan och blå på insidan. Hallen monterades ned efter utställningen och återuppfördes som pappersmaskinhall på Kvarnsvedens pappersbruk i Borlänge. Därvid grävdes hallen ned några meter för att medge utrymme för ångmaskiner i en källarvåning för att driva pappersmaskinerna. Det installerades också ett mellanbjälklag. Senare har också hallen försetts med nya väggar av betong och mursten. Hallen innehöll tidigare Kvarnsvedens pappersbruks pappersmaskiner PM1 - PM7, men var sedan 1992 inte längre i bruk som maskinhall. Planer om rivning växte fram, men dessa ifrågasattes 2007 då hallen togs upp på World Monuments Fund lista över "100 mest hotade platser" med platser med hotad industriarkitektur. Olika alternativ utreddes, bland annat att flytta hela hallen till ett annat markområde. Oklarheter om skick och status för över hundra år gamla stålkomponenter kombinerat med höga kostnader gjorde att hallen slutligen revs i februari 2023. Källor Anders Houltz: ”Borlänges eget Eiffeltorn” – men framtiden för maskinhallen är osäker i Veckans Affärer den 26 juli 2019. Artikeln har också tidigare publicerats i Företagshistoria 2019:2. Noter
Triangeln (köpcentrum)

Triangeln eller Triangelns köpcentrum är ett köpcentrum beläget på Triangeln i delområdet Rådmansvången, centrala Malmö. Triangeln är Malmö citys största köpcentrum. Det stod färdigt den 21 september 1989 och invigdes på nytt efter ombyggnation och utökning i juni 2013. Triangeln har för närvarande över 80 butiker, 15 restauranger och caféer samt 1 livsmedelsaffär. I direkt anslutning till köpcentrat finns hotellkedjan Scandic, Skånetrafikens hållplatser samt Citytunnelns underjordiska station. Bildgalleri Referenser Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör Triangeln.
German Church, Gothenburg

The German Church (German: Deutsche Kirche, Swedish: Tyska kyrkan), also called Christinae Church (Christinae kyrka, Christinenkirche), is church located in the city centre of Gothenburg, Sweden. Named after Queen Christina, it was inaugurated in 1748, and used by the German and Dutch congregation in Gothenburg. The church contains a 42-bell carillon, which was cast by the Bergholtz Bellfoundry in 1961. References External links Official website
Igreja Alemã de Gotemburgo

A Igreja Alemã (em sueco: Tyska kyrkan), oficialmente chamada Igreja de Cristina (Christinæ kyrka) é uma igreja luterana situada no centro histórico da cidade sueca de Gotemburgo, a um quarteirão de distância da Praça Gustaf Adolfs torg, o centro político e administrativo da cidade. Está localizada na rua Norra Hamngatan, junto ao Grande Canal de Gotemburgo (Stora Hamnkanalen). Foi edificada em tijolo amarelado, com o seu corpo principal em estilo clássico, e a sua torre em rococó. Foi construída originariamente em 1648, mas foi destruída pelo fogo em 1669 e 1746, tendo sido inaugurada na sua forma atual em 1748. Recebeu o seu nome em referência à então princesa Cristina, filha do rei Gustavo II Adolfo. Os seus 42 sinos tocam diariamente às 8, 12, 15 e 18 horas. Aos domingos, a missa é celebrada em alemão. Referências Ligações externas «Página oficial da Igreja da Suécia – Igreja Alemã de Gotemburgo» (em sueco)
Archidiocèse d'Uppsala

L'archidiocèse d'Uppsala ou d'Upsal est le seul archidiocèse de l'Église luthérienne de Suède. Son siège se situe à la Cathédrale d'Uppsala. Son territoire s'étend sur les comtés d'Uppsala et de Gävleborg, ainsi qu'une partie de ceux de Stockholm et de Västmanland. Avant la réforme, il est érigé en archidiocèse chrétien en 1164 afin d'avoir autorité sur les diocèses de Sigtuna (en), Skara, Linköping, Strängnäs, Växjö et Västerås. Le nom d'Uppsala est préservé par symbolisme en écho au site païen de Gamla Uppsala. Notes et références Voir aussi Église de Suède Liste des archevêques d'Uppsala Portail du protestantisme Portail de la Suède
Arcidiocesi di Uppsala

L'arcidiocesi di Uppsala è un'arcidiocesi luterana svedese con sede a Uppsala. L'arcivescovo di Uppsala è il primate della Chiesa di Svezia. A tale carica si sono succeduti ininterrottamente ecclesiastici dal 1164, prima durante l'era cattolica, poi durante il luteranesimo dopo gli anni 1530. Visione storica Ci sono stati vescovi ad Uppsala dai tempi del Re Ingold il vecchio, nell'XI secolo. Essi erano governati dall'arcivescovo di Amburgo-Brema, prima che Uppsala divenisse arcidiocesi nel 1164. L'arcivescovo di Lund (che all'epoca apparteneva alla Danimarca) fu dichiarato primate di Svezia, il che significava che aveva il diritto di scegliere e ordinare l'arcivescovo di Uppsala porgendogli il pallio. Allo scopo di ottenere l'indipendenza, Folke Johansson si recò a Roma nel 1274 per essere ordinato direttamente dal Papa. Il ricorso a questa pratica andò aumentando, al punto che nessun arcivescovo di Uppsala si recò a Lund dopo Olov Björnsson, nel 1318. Nel 1457, l'arcivescovo Jöns Bengtsson ottenne di poter dichiarare se stesso primate di Svezia. Uppsala, che all'epoca era un villaggio, si trovava a due miglia a nord della città attuale, in quella che attualmente è conosciuta come Gamla Uppsala (in svedese, la "vecchia Uppsala"). Nel 1273, l'arcidiocesi fu trasferita presso la città mercantile di Östra Aros, da allora denominata Uppsala, e con essa le reliquie del sovrano Erix il Santo. Nel 1531, Laurentius Petri fu nominato arcivescovo da re Gustavo I Vasa, che sottrasse il privilegio al Papa, rendendo, di fatto, protestante la Svezia. L'arcivescovo fu allora definito primus inter pares. L'arcivescovo è anche vescovo della sua diocesi. Non ha maggiore autorità rispetto a quella di altri vescovi, sebbene le sue parole abbiano una eco più ampia. Nel 2000, l'arcivescovo di Uppsala fu affiancato nella diocesi da un vescovo di Uppsala. Arcivescovi Le opere degli arcivescovi si estendevano in tutte le direzioni. Alcuni erano semplici pastori, come Jarler; altri furono canonisti di rilievo, come Birger Gregersson e Olov Larsson; altri ancora furono statisti, come Jöns Bengtsson Oxenstierna, o capaci amministratori, come Jakob Ulvsson, che si distinse come principe della Chiesa, consigliere del re, mecenate dell'arte e dell'apprendimento, fondatore dell'Università di Uppsala e promotore dell'introduzione della stampa in Svezia. C'erano anche studiosi, come Giovanni Magno, che scrisse la "Historia de omnibus Gothorum sueonumque regibus" e la "Historia metropolitanæ ecclesiæ Upsaliensis", e suo fratello Olaus Magnus, che scrisse la "Historia de gentibus septentrionalibus" e fu l'ultimo Arcivescovo cattolico di Uppsala. Anche Nathan Söderblom si distinse, vincendo il premio Nobel per la pace nel 1930. Voci correlate Antica arcidiocesi di Uppsala Diocesi, decanati e parrocchie della Chiesa di Svezia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su arcidiocesi di Uppsala Collegamenti esterni (EN) Storia della sede arcivescovile di Uppsala, su newadvent.org. URL consultato il 14 gennaio 2008.
Архидиоцез Уппсалы

Архидиоцез Уппсалы (швед. Uppsala stift, лат. Dioecesis Upsaliensis) — главный диоцез Церкви Швеции, включающий в себя Уппсалу, Евлеборг и часть Стокгольмского лена. В диоцезе 167 приходов, объединённых в 85 пасторатов (швед. pastorat), которые, в свою очередь, образуют 12 контрактов (швед. kontrakt). В диоцезе Уппсалы два епископа: Мартин Модеус — архиепископ, глава Церкви Швеции, епископ Уппсалы, Сигтуны и Энчёпингского контракта, и Карин Юханнессон — епископ остальных частей диоцеза. Кафедральным собором диоцеза является Кафедральный собор Уппсалы. Епископы Уппсалы См. также Архиепархия Уппсалы (католическая) Список архиепископов Уппсалы Церковь Норрсунда Ссылки SvenskaKyrkan.se:Диоцез Уппсалы Архивная копия от 10 декабря 2009 на Wayback Machine (швед.)