NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Liareds kyrka

Liareds kyrka är en kyrkobyggnad i byn Liared i Ulricehamns kommun. Den tillhör sedan 2006 Redvägs församling (tidigare Liareds församling) i Skara stift. Kyrkobyggnaden Nuvarande stenkyrka i empirstil uppfördes åren 1843-1845 av byggmästare J. A. Bergström, Slöta socken, efter ritningar av arkitekt Johan Carlberg och invigdes i september 1845. Kyrkan består av ett långhus med rundat kor i öster och torn i väster. Mitt på långhusets norra sida finns en vidbyggd sakristia. Tidigare fanns församlingskyrkor även i Brunsered och Igelsered. Interiören är ljus och monumental och altaret inramas av kolonner. Vid en omfattande restaurering 1956 togs den ursprungliga färgsättningen av predikstolen och pelarna vid altaret fram, liksom de äldre muralmålningarna av Anders Gustaf Ljungström kring predikstolen och altaret. På läktaren tillkom målningar utförda 1957 av Viking Lanje. En handgjord järnkrona från 1600-talet som påträffats, renoverades och återfick sin plats. Vid 1977 års renovering kompletterades kyrkans textilier och flera gamla inventarier iståndsattes. Inventarier Dopfunt av sandsten huggen under 1200-talet i en del med höjden 69 cm. Cuppan är krukformad med konkav undersida och skaft med en kraftig vulst på mitten. Uttömningshål saknas. Den står på en modern rund platta av gråsten. Även ett triumfkrucifix från omkring 1300 är bevarat från den tidigare medeltidskyrkan. Altaruppsatsen (1799) med motiv från korsfästelsen och dopängeln är utförda av bildhuggaren Jöns Lindberg. Predikstolen är ett empirarbete av snickaren J. Pettersson i så kallad Mjöbäcksmodell och samtida med kyrkan. Klockor Storklockan är gjuten i Borås 1726. Lillklockan har en hög och smal campanulaform och saknar inskrift. Den anses vara gjuten på tidigt 1200-tal. Orgel Kyrkans orgel, placerad på läktaren i väster, tillverkades 1855 av orgelbyggare Sven Nordström. Den byggdes om 1916 av Levin Johansson i Liared samt renoverades och ombyggdes 1965 av Liareds orgelbyggeri då antalet stämmor utökades till sjutton, fördelade på två manualer och pedal. Pipmaterial från äldre orglar blandades med nya stämmor vid den senaste ombyggnaden 1965. Den delvis ljudande fasaden från 1855 är bevarad. Den har inskriptionen Orgeln skänkt af drängen Sven Petersson i Liared år 1855. Exteriörbilder Interiörbilder Referenser Kyrkor i Skara stift / red.: Johnny Hagberg ; [foto: Sture Björnson ; text: Robin Gullbrandsson]. Skara stiftshistoriska sällskaps skriftserie, 1401-7725 ; 67. Skara: Skara stiftshistoriska sällskap. 2012. sid. 103. Libris 12922511. ISBN 978-91-86681-09-8 Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 318-319. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 205. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Församlingen informerar om kyrkan Externa länkar Redvägs församling Wikimedia Commons har media som rör Liareds kyrka.
Liaängen

Liaängen (ibland även stavad Lia-ängen) är ett naturreservat i Svalövs kommun i Skåne län. Reservatet består som namnet antyder till största delen av ängsmark. Flora och fauna Växtarter som växer inom reservatet är klasefibbla, svinrot, slåtterblomma, majviva, kärrknipprot, ängsskära, smörbollar och ängsmyskgräs. Referenser Länsstyrelsen Skåne sida
Lida idrottskyrka

Lida idrottskyrka är en kyrkobyggnad som ligger på Lida friluftsområde i Botkyrka kommun. Kyrkan är belägen på en sluttning ned mot sjön Getaren. Kyrkan drevs ursprungligen av Friluftsfolkets Gudstjänstkommitté i samarbete med Botkyrka församling, men ägs i dag helt av Botkyrka församling. Lida idrottskyrka har ingen kontinuerlig gudstjänstverksamhet, men öppnas upp i samband med andra aktiviteter på friluftsområdet. Kyrkan är dock populär för dop och vigslar. Klockstapeln År 1947 restes en klockstapel på friluftsområdet för att ringa in till gudstjänster som hölls ute i det fria. Ritningarna till stapeln var gjorda av Ralph Erskine som även ritat Lida friluftsgård. Kyrkobyggnaden Tio år senare byggdes en kyrka bredvid klockstapeln på slänten ner mot sjön Getaren. Med hjälp av frivilliga krafter uppfördes kyrkan på sex månader och invigdes 17 november 1957 av biskop Helge Ljungberg. Ritningarna var gjorda av arkitekt Ebbe Lidemark. En omfattande renovering genomfördes vid mitten av 1990-talet. En ny klockstapel uppfördes 2006 efter ritningar av Ebbe Lidemark med gamla stapeln som förebild. Kyrkan är byggd av betong och brun tjärad trä och har ett brant sadeltak som sträcker sig nästan ända ned till marken. Kyrkorummets golv sänker sig stegvis ned mot koret. Korväggen är ett stort glasfönster där den omgivande naturen med vy över Getaren får utgöra altartavla. Inventarier Ett fristående altare av trä har ett silverkors på en träsockel. Till höger om altaret finns en fyrkantig predikstol av trä. På predikstolen finns en metallrelief på trä som skildrar hur Jesus instiftar nattvarden. Konstnären är okänd. Till vänster om altaret står dopfunten som består av en korsformad fot som bär upp en mässingsplatta där en dopskål av glas står. Orgel 1957 byggde I Starup & Sön, Köpenhamn en mekanisk orgel. En digitalorgel är på 27 stämmor. Referenser Tryckta källor Christina Nilsson: Kyrkguiden: vägledning till kyrkorna i Stockholms stift, sidan 82, Svenska kyrkan, Stockholms stift, ISBN 978-91-975146-5-1 Kyrkor kring Stockholm, sidan 180, Stig Haglund (red.) & Rolf Arensberg (ill.), Förlaget Kulturkonst 1981 Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Lida idrottskyrka på Botkyrka församlings webbplats Lida friluftsgård Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lida idrottskyrka. Botkyrka församling
Lidhults kyrka

Lidhults kyrka är en kyrkobyggnad i Lidhult som tillhör Lidhults församling i Växjö stift. Den tidigare kyrkan År 1721 stod en ny träkyrka av liggande bilat timmer klar i Lidhult och den användes fram till dess Lidhults nuvarande kyrka togs i bruk 1879. Altaruppsatsen var 1747 tillverkad av Sven Segervall, Växjö. Det allra mesta av Lidhults gamla kyrkas inredning, utsmyckning, plank, bräder med mera auktionerades bort och såldes. En stor del av virket användes av en bonde till ett nytt boningshus i Prosteköp, Lidhult. På 1940-talet arbetade dåvarande landsantikvarien i Halland, Erik Salvén, hårt för att föra tillbaka och återsamla kyrkans alla inventarier. Boningshuset i Prosteköp inköptes med insamlade medel och monterades ner. Andra delar av Lidhults gamla kyrka återfanns både inom landet och utomlands. 1949 återuppstod kyrkobyggnaden som S:t Olofs kapell, Tylösand. Kyrkobyggnaden Nuvarande kyrka invigdes 1880 och uppfördes enligt Johan Adolf Hawermans ritningar . Kyrkan som är byggd i sten i historieserande blandstil består av ett rektangulärt långhus med kor och en bakomliggande halvrund sakristia. Tornbyggnaden är försedd med en svängd huv med infällda urtavlor. Den slutna åttakantiga lanterninen avslutas med en spira som kröns av ett kors. Kyrkan har genomgått 3 större renoveringar, den senaste 1992–1993. Vid renoveringen 1929-30 som utfördes efter förslag av arkitekt Paul Boberg förändrades koret radikalt. Den förut vida koret som tidigare varit rikt utsmyckat med en altaruppställning samt en skärm som avgränsade mot den bakomliggande sakristian förminskades. Ett absidliknande kor byggdes. Altaruppställningen ersattes av ett medeltida triumfkrucifix. Inventarier Triumfkrucifix daterat till mitten av 1300-talet.Krucifixet har sin plats i koret. Dopfunt med medeltida fot. Sankt Olofs bild från medeltiden. Primklocka. Predikstol i nyklassicistisk stil. Den har en sexsidig korg prydd med förgyllda symboler och försedda med ljudtak. Tidigare altartavla utförd av Ludvig Frid. Bänkinredning med dörrar mot mittgången. Orgelläktare med utsvängt mittstycke. Orglar 1879 byggdes en orgel av Johannes Andersson i Långaryd med 18 stämmor. Den nuvarande mekaniska orgeln är byggd 1960 av Troels Krohn på Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark. Den renoverades 1988 av samma firma. Fasaden är från 1879 års orgel. Se även Lidhults socken Lidhults församling Referenser Noter Tryckta källor Heidi Vassi (1998). Kyrkobyggnader i Kronobergs län. Växjö: Länsstyrelsen i Kronobergs län. sid. 124-125. ISBN 91-89285-00-X Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Historiska museet: Medeltidens bildvärld 910620S6 Riksantikvarieämbetet. Bilder av Lidhults kyrkor Wikimedia Commons har media som rör Lidhults kyrka.
Lidingö centrum

Lidingö centrum är Lidingö kommuns största centrumområde beläget i kommundelen Hersby. Bebyggelsen utgör ett kombinerat köpcentrum och fastighetskvarter med bostadsrättslägenheter. Det byggdes under 1990-talet och invigdes 1995. Historik Omgivningen stadsplanerades redan 1913 som ett slags centrum för den 1906 bildade Lidingö villastad. Villastaden gav inte bara plats åt villor på stora tomter utan man planerade också för en mera stadsmässigt bebyggelse med flerbostadshus och affärslokaler i anslutning till Norra Lidingöbanans dåvarande hållplats "Vasavägen". Här byggdes bland annat Villa Fornboda (1907), Centralpalatset (1913) och Vasaborgen (1923) med butiker och servicefunktioner för villastadens boende. Allt sedan 1960-talet fördes diskussioner om ett modernt centrum i Lidingö. 1967 anordnades en arkitekttävling som vanns av arkitekterna Sten Samuelson och Fritz Jaenecke där även Lidingö stadshus ingick. Deras förslag var storskalig och skulle ha inneburit omfattande och okänsliga rivningar i kvarteren längs med och runt Stockholmsvägen. Stadshuset byggdes, centrumanläggningen däremot inte. Det dröjde till början av 1990-talet innan ett nytt centrum blev verklighet. En ny stadsplan upprättades i augusti 1989 och vann laga kraft i mars 1991. Anläggningen fick nu en betydlig mera lågmält utformning och ritades av Lolle Lundqvist på Lundqvist‐Carrier arkitekter. JM Byggnads och fastighets AB var totalentreprenör och första spadtaget togs 1992. ”Jag är övertygad om att det är just så som Lidingöborna vill ha det. Ska man bygga ett köpcentrum på ön så ska det vara småskaligt och innehålla bostäder.” Så sade Lolle Lundqvist i en intervju i Dagens Nyheter 1994. Han berättar vidare ”att det viktigaste i hans arbete har varit att försöka få fastigheterna att smälta in i den omkringliggande bebyggelsen”. Bebyggelsen Nästan alla byggnader uppfördes på 1990-talet. Fasadmaterialet är övervägande rött murtegel. Gamla posthuset från 1952, ritat av Einar Rudskog, sparades och integrerades i den nya bebyggelsen. Ytterligare en byggnad härrör från äldre tid. Det är den gulputsade byggnaden som idag inrymmer bland annat Restaurang Jernet Bar & Matsal. Ursprungligen ägdes huset av Lidingö Järn- & Färghandel, ritad 1926 av arkitekt Jacob Gate. Vid planeringen för Lidingö Centrum beslöts att det vackra huset från 1920-talet skulle sparas för sitt byggnadshistoriska värdes skull. Det gick dock inte på grund av markföroreningar som måste saneras. Problemet löstes genom att riva byggnaden och efter saneringen uppföra ett exteriört likadant hus på den ursprungliga platsen. Lidingö centrum ägs sedan april 2018 av Grosvenor Group. Anläggningen omfattar 42 butiker på en total butiksyta om 12 280 m². Bostadsbeståndet med 83 lägenheter såldes hösten 2014 till en bostadsrättsförening. Torget smyckas av fontänskulpturen "Människan i centrum" av Sven Lundqvist. I området finns också Lidingö stadshus, Ansgarskyrkan och Lidingö museum. Centrumbebyggelsen har enligt kommunen ett stort kulturhistoriskt värde. Bildgalleri Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lidingö centrum. Lidingö centrums egen webbplats.
Lidingö Cemetery

Lidingö Cemetery (Swedish: Lidingö kyrkogård) is a cemetery located adjacent to Lidingö Church in Stockholm County, Sweden. It is centrally located on the island of Lidingö at an elevation adjacent to Kyrkviken's southern shore. South-west of the church is Hersbyholm and south on the other side of Ekholmsnäsvägen is one of Lidingö's well-known townhouse areas, Hersby Gärde. History Lidingö Church appears for the first time on a map from 1661. Also marked on the map are some of the farms and dwellings that were on the island at that time. Around the church and the cemetery an arched wall was built in 1755, which is partly preserved. The wreath of lime trees around the oldest part of the cemetery was planted around 1810. The cemetery was expanded south and east in 1854 and was then supplemented with new rows of lime trees. The cemetery continued to expand in turns both south and east in 1905 and in 1909. Then the so-called Kyrkbacken was added. From 1945 to 1952, the areas called Bakom kolumbariet ("Behind the Columbarium"), De övre terrasserna ("The Upper Terraces") and Halvmånen ("The Crescent") were built. All are located south of the columbarium. In 1952, the newer parts of the cemetery and the columbarium were inaugurated. In 1964, the first stage of the Åsen area was built, designed by Inger Wedborn. In 1965 the Nedanför kranskullen area was designed by Inger Wedborn. Wedborn also drew up the basic proposals for the continued eastward expansion, which for some reason later changed. The areas east and north were inaugurated in turns during the 1970s and 1980s. The memorial grove in the middle of the cemetery was built in 1974 and was adorned with the statue Ängel ("Angel") by Carl Milles in 1999. The most recently added areas are the Vilokullen and the block north of Norra gångsvägen towards Kyrkviken. These were inaugurated during the 1990s and 2000s. Notable burials Gallery, gravestones See also Lidingö Municipality References External links Lidingö Parish website (in Swedish)
Lidingö kyrkogård

Lidingö kyrkogård är en kyrkogård belägen i anslutning till Lidingö kyrka vid det inre av Kyrkviken på Lidingö. Beskrivning Vid en vandring på kyrkogården ser man spåren av tidens gång. De gamla träden och 1700- till 1800-tals arkitekturen med gångar och häckar i räta rader ger en tydlig förankring i det förflutna. Kyrkogården liksom kyrkan ligger högt med utsikt över Kyrkvikens vatten som avgänsar kyrkogården mot norr. Vår modernare tid speglas av de långa svepande linjerna i landskapet, förstärkt av de olika kvarterens gravstenar. En av minneslundarna med anonym gravsättning togs i bruk 1974. Den andra, Vilokullen, som är unik för Lidingö kyrkogård och är en minneslund med mindre anonym karaktär, invigdes 1996. Dessa skilda områden på kyrkogården bildar tillsammans en värdefull kulturmiljö. En gång per år anordnas guidad visning av kyrkogården. Guiderna visar olika gravområden och berättar om kända och okända Lidingöbor. Datum för detta annonseras i församlingens tidning Kyrkonytt och i Lidingö Tidning. Gravsatta personer (i urval) Bildgalleri, gravstenar (urval) Se även Gravsatta på Lidingö kyrkogård - en fullständigare förteckning (kategori) Lidingö kyrka Lidingö kommun Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lidingö kyrkogård. Lidingö församlings webbsida Find a grave, Lidingö Kyrkogård
Agadepån, Lidingö

Agadepån, även känd som AGA-depån eller Lidingödepån, är en av Storstockholms Lokaltrafiks depåer för spårvagnar och är belägen i anslutning till hållplatsen AGA i stadsdelen Skärsätra på Lidingö. Den nuvarande anläggningen togs i bruk år 2015 och är dimensionerad för 30 vagnar. Så länge som sammankopplingen mellan Lidingöbanan och Spårväg City inte färdigställts är endast de nio vagnar som trafikerar Lidingöbanan stationerade där. Historik Den första depån Den första vagnhallen, en 50 meter lång träbyggnad inkluderande kontor, verkstad och omformarstion för eldriften, togs i bruk vid Södra Lidingöbanans öppnande 1914. Den uppfördes av Trafikaktiebolaget Stockholm-Södra Lidingön. Anläggningen byggdes sedermera ut successivt; en särskild maskinhall för två motorgeneratorer byggdes 1916. Ett stationshus i tegel med plats för trafikledning, personallokaler, pressbyråkiosk, väntsal med mera togs i bruk år 1946. Natten till den 19 september 1949 totalförstördes vagnhallen av en våldsam brand. Elva vagnar, samtliga nylevererade, förstördes. Många äldre vagnar, som förvarades utomhus klarade branden. För att klara trafiken efter branden lånades även vagnar in från Stockholms Spårvägar. Den andra depån Efter branden påskyndades det redan planerade arbetet med en ny vagnhall. Byggnadsarbetena kunde påbörjas sommaren 1950 och i slutet av 1951 kunde man börja ta anläggningen i bruk. Hallen var en 100 meter lång och drygt 30 meter bred tegelbyggnad under ett flackt sadeltak och innehöll uppställningshall, skötselhall och bussgarage. Den 21 juni 2013 tömdes anläggningen på samtliga spårvagnar och rivningsarbetena påbörjades. I stort sett samtliga byggnader på området, inklusive stationshuset från 1946, revs. Bussverksamheten fortsatte fram till sommaren 2014, då resterande del av den äldre hallen revs. För busstrafiken planerades en ny depå i Stockby. Dessa planer ändrades dock och bussarna i Lidingötrafiken utgår i stället från Frihamnsdepån. Den tredje depån Omedelbart efter Lidingöbanans avstängning röjdes området inför byggandet av en helt ny och större depåanläggning med plats för 30 spårvagnar . Den nya anläggningen kommer att bli en ren spårvagnsdepå. Det planerades tidigt att bygga en ny bussdepå i Stockby. 2012 beslutade man dock att istället stationera bussarna avsedda för trafik på Lidingö i Frihamnsdepån. Trafikstart på den upprustade Lidingöbanan skedde hösten 2015. Hela den nya depån stod inte klar vid trafikstarten, utan arbeten pågick fram till år 2017. Inom anläggningen finns trafikledningen för såväl Lidingöbanan som Spårväg City. Anläggningens byggnader ritades av BBH Arkitektur & Teknik. Formspråket har sitt ursprung i gamla banhallar med valvformade tak. I anläggningen finns även trafikledningen för såväl Lidingöbanan som Spårväg City. Bilder (nya Agadepån) Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Agadepån, Lidingö. Lidingö stads webbplats
Lidingövallen

Lidingövallen, vid den inre delen av Kyrkviken, är en idrottsanläggning på Lidingö med friidrottsplats, fotbollsplan, konstgräsplan, tennishall och ishockeyrink. Beskrivning Lidingövallen Lidngövallen började anläggas 1936 och har sedan dess ombyggds och utökats. Lidingövallen är hemmaarena för IFK Lidingö FK. Lidingövallens anläggning stängdes sommaren 2021 för renovering. Den utökades avsevärd och "nya Lidingövallen" invigdes den 11 september 2021. Vallen är nu en fullstor idrottsanläggning, anpassad för samtliga friidrottsgrenar. Löparbanan är 400 meter lång, mot tidigare 369 meter. Fotbollsplanen är en fullstor 11-mannaplan, med måtten 105x65 meter och uppbyggd enligt de senaste rekommendationerna från Svenska Fotbollförbundet. Den får ett automatiskt bevattningssystem. Investeringen med tillhörande infrastrukturåtgärder beräknades till 35 miljoner kronor. Tennishallen Vid Lidingövallen ligger även tennishallen som innehas av Lidingö tennisklubb. En äldre tennishall fanns på Lidingövallen till dess att den brann ner den 23 maj 1997. Mats Hinze dömdes för att ha anlagt branden. Den nedbrunna byggnaden ersattes av en ny, liknande, tennishall. Hallen byggdes till med ytterligare två spelplan 2018-2019. En intern gång förbinder gamla med nya hallen. Totalkostnad är 32 miljoner kronor och Lidingö stad går i borgen för ett lån på 28 miljoner kronor. Egna medel och bidrag från Riksidrottsförbundet täcker resten. Byggherre är klubbens helägda bolag, Lidingö tennisklubb AB. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Lidingövallen.
Aeroporto de Lidköping-Såtenäs

O Aeroporto de Lidköping-Såtenäs (em sueco: Lidköping-Såtenäs flygplats; IATA: -, ICAO: ESIB) é um aeródromo da Força Aérea da Suécia situado na localidade de Såtenäs, a 32 km a oeste da cidade de Lidköping, no município de Lidköping. É a principal base do Esquadrão de Skaraborg, uma unidade da Força Aérea da Suécia. Ver também Lista de aeroportos da Suécia Referências Ligações externas «Página oficial» (em sueco e inglês)
Lidköping-Såtenäs flygplats

Lidköping-Såtenäs flygplats (IATA: -, ICAO: ESIB) är en flottiljflygplats i Såtenäs, 32 kilometer väster om Lidköping i Lidköpings kommun i Västergötland. Historik Skaraborgs flygflottilj (F 7) kom till genom 1936 års försvarsbeslut. Såtenäs var inte det första alternativet för lokalisering av den nya flottiljen. Bland annat diskuterades Mariestad, Trollhättan, Karlstad. Möjligheten att bygga bomb- och skjutmål i flottiljens omedelbara närhet avgjorde placeringen. Det sägs att dåvarande kungen Gustaf V hade sett Såtenäs från luften och pekat och sagt att där ska flottiljen ligga. Staten köpte godset Såtenäs 1938 för närmare 700 000 kr. Namnet Såtenäs sägs härröra från namnet Såten (fiskeplatsen) på Näset. Vid årsskiftet 2006/2007 togs ett nytt flygledartorn i bruk vid flygplatsen. I samband med en ceremoni den 18 januari 2007 överlämnade Fortifikationsverket flygledartornet till Försvarsmakten och Skaraborgs flygflottilj. Flygledartornet är cirka 35 meter högt och ger en sikthöjd tretton meter högre än det gamla tornet. Flygplatsens huvudbana 01/19 stängdes våren 2017 efter att rullbanan uppvisat omfattande skador. Hösten 2017 påbörjades en omfattande renovering av flygplatsens bansystem, då rullbanor fick ny beläggning, nya banljus och nya taxibanor. Sommaren 2018 stängdes hela flygplatsen, då bankorset 01/19-11/29 revs upp och stabiliseras. Flygplatsen beräknades öppnas återigen i oktober 2018. Flygbasen har ingått i Bas 60 och Bas 90. Vid utbyggnaden till Bas 90 slogs basen samman med Råda flygbas och bildade därmed en så kallad parbas, och blev därmed Råda-Såtenäs. Verksamhet Flygplatsen är en militär flygplats och nyttjas som huvudbas för Skaraborgs flygflottiljs tre JAS 39 Gripen divisioner och en TP 84-division. Vidare utbildas utländska piloter till Saab 39 Gripen vid flottiljen och flygplatsen. Totalt är 900 personer anställda på flygplatsområdet, där F 7 är den största arbetsgivaren med cirka 700 anställda och de resterande fördelade bland annat på LFV, FMLOG och Fortifikationsverket. Se även Lidköping-Hovby flygplats, en civil flygplats söder om Lidköping, förut men inte längre med reguljär passagerartrafik. Skaraborgs flygflottilj Heavy Airlift Wing F 7 Gårds- och flottiljmuseum Lista över flygplatser i Sverige Referenser Andersson, Lennart. Svenska Flygbaser. Svensk Flyghistorisk Förening (SFF), 2008. ISSN 0345-3413 Noter Externa länkar Luftfartsverket Såtenäs hämtat från the Wayback Machine (arkiverat 11 maj 2009). Skaraborgs flygflottilj