Vikingstads kyrkogård

Vikingstads kyrkogård är en kyrkogård vid Vikingstads kyrka i Vikingstads socken, Linköpings kommun. Kyrkogården ligger knappt två kilometer sydöst om Vikingstads samhälle och består av en äldre del söder om landsvägen samt en yngre del norr om vägen. Den äldre delen omger kyrkan, medan den yngre kyrkogården består av en öppen, strikt utformad del i söder och en skogskyrkogård i norr. Omgivning Vikingstads kyrkby ligger på en svag höjd längs den äldre landsvägen mellan Linköping och Mjölby och omges av öppna åkrar. Nordväst om kyrkan ligger den tidigare kyrkskolan från 1863 och det före detta kommunalhuset och fattighuset från 1870. Församlingshemmet uppfördes 1958 och prästgården från 1824 ligger omkring en kilometer väster om kyrkan. Bebyggelsen visar kyrkplatsens tidigare betydelse som lokalt sockencentrum. Vikingstads kyrka Vikingstad är en medeltida socken som är belagd sedan 1300-talet. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1765–1768 efter att Vikingstads och Rakereds socknar slagits samman. De båda medeltida kyrkorna revs och material från dem användes vid byggandet av den nya kyrkan, som placerades omkring 30 meter nordöst om Vikingstads gamla kyrka. Kyrkan uppfördes av byggmästaren Anders Hansson och förenar drag av rokoko och nyklassicism. Den har ett rektangulärt långhus, rakslutet kor, sakristia i norr och torn i väster. Historia Kyrkogården har vuxit fram kring den medeltida kyrkplatsen. En karta från 1696 visar Vikingstads kyrka och kyrkogård samt en klockarstuga norr om begravningsplatsen. Äldre flygfoton visar att den gamla kyrkogården ännu under första hälften av 1900-talet till stor del bestod av häckomgärdade grusgravar. Mellan 1950 och 1959 lades området om, de flesta grusgravarna togs bort och rygghäckar anlades. Den nya kyrkogården tillkom sannolikt under 1920-talet och utvidgades successivt. En minneslund anlades nordöst om kyrkan efter tillstånd 1989. Gamla kyrkogården Den gamla kyrkogården omger kyrkan och har en oregelbundet rektangulär form i nord–sydlig riktning. Området saknar formell kvartersindelning och har en öppen men strikt karaktär. Söder om kyrkan ordnas gravarna i nord–sydliga rader med låga rygghäckar, medan den sydöstra delen till stor del består av en öppen gräsyta. Där låg sannolikt tidigare ett område för enklare linjegravar. Norr om kyrkan finns en större gräsyta, minneslunden och gravrader längs muren. Murar och ingångar Den gamla kyrkogården omges av kallmurade gråstensmurar med varierande höjd och läggningsteknik. Murarna är vanligen uppförda i två eller tre skift av stora tuktade block och flera hörn är rundade. Huvudingången i väster har en dubbel smidesgrind med konkavt krön och dekorativa ornament. Grindstolparna är kraftiga och utförda av granit. Norr om sockenmagasinet finns en trappa av granit som leder genom en öppning i muren. Vegetation Trädkransen på den gamla kyrkogården består av lind, lönn, kastanj och björk. Söder om kyrkan finns rygghäckar av bland annat liguster, cotoneaster, ölandstok och rosor. Vid enskilda gravar förekommer prydnadsenar och formklippta tujor. På den öppna gräsytan öster om kyrkan står bland annat bok och tuja. Vegetationen skapar tillsammans med gravraderna en tydlig rumslig struktur. Gångsystem En bred gång av cementstensplattor leder från den västra grinden till kyrkans huvudingång. Därifrån ansluter grusgångar som löper runt kyrkogården och mellan gravområdena. Söder om kyrkan finns flera nord–sydliga gångar som leder mot kyrkans sydportal och torn. Öster om kyrkan går gångar till minneslunden. Gångarna är belagda med fint krossgrus och har i huvudsak bevarat den sträckning som fanns under 1900-talets mitt. Gravvårdar på gamla kyrkogården På den gamla kyrkogården finns en stor variation av gravvårdar. Fem kalkstensvårdar är från 1600-talet och flera kan fortfarande stå på sina ursprungliga platser. Där finns också ett förhållandevis stort antal gravvårdar från 1800-talet, bland annat bautastenar, ett avbrutet livsträd, obelisker, hällar och en vård i form av en uppslagen bok. Några gravar omges av järnstaket eller stenram och två äldre grusgravar är fortfarande bevarade. Lagerfeldtska familjegraven Intill kyrkans sydportal ligger släkten Lagerfeldts familjegrav. Gravplatsen är grustäckt och omges av en hög tujahäck. Placeringen nära kyrkans ingång följer ett äldre mönster där socknens ledande familjer fick framträdande gravplatser i närheten av kyrkobyggnaden. Graven är en av de få bevarade häckomgärdade grusgravarna på kyrkogården. Gravbrädan Efter inventeringen påträffades en välbevarad gravbräda av trä. Den var marmoreringsmålad och försedd med en utförlig gravinskrift. Äldre gravvårdar av trä är ovanliga eftersom materialet sällan bevaras under längre tid, vilket ger gravbrädan ett särskilt kulturhistoriskt värde. Minneslund Minneslunden ligger norr om kyrkans sakristia. Den omges delvis av en ligusterhäck och nås genom grusgångar från kyrkogårdens östra del. På gräsytan finns ett stort träkors, en mindre vattendamm och en putsad upphöjning för blommor och ljus. Där finns också bänkar, mindre sorgeträd, rosor och perenna växter. Sockenmagasinet Vid den gamla kyrkogårdens västra del står ett sockenmagasin från 1814. Byggnaden är uppförd av tegel i två våningar, har vitputsade fasader och ett tegeltäckt sadeltak. Bottenvåningen har använts som bisättningsrum och övervåningen inreddes 1893 till slöjdsal. Sockenmagasinet påminner om den äldre sockenorganisationens ansvar för spannmålsförvaring, understöd vid missväxt och lokal låneverksamhet. Nya kyrkogården Den nya kyrkogården ligger norr om landsvägen och är indelad i kvarteren A, B och C. Kvarteren A och B i söder har en öppen och strikt karaktär med raka gravrader, låga rygghäckar och stora obelagda gräsytor. Kvarter C i norr har i stället karaktär av skogskyrkogård med svängda gravrader bland björkar, barrträd och blandskog. En rundel markerar övergången mellan de öppna kvarteren och skogsdelen. Omgärdning och ingångar på nya kyrkogården Den nya kyrkogården avgränsas främst av hagtornshäckar, buskage och stängsel. Huvudingångarna ligger i söder och öster och har dekorativa dubbelgrindar av smidesjärn. Grindarna är utsmyckade med vegetativa slingor och ett hjärta omgivet av en strålkrans. Granitstolparna liknar dem vid den äldre kyrkogårdens huvudingång. Vegetation på nya kyrkogården Trädkransen består huvudsakligen av almar och björkar. Vid den södra ingången flankeras gången av nio höga granar och i de öppna kvarteren finns kastanjer, mindre prydnadsträd och rygghäckar av liguster, ölandstok, rosor och berberis. Kvarter C har en mer skogslik miljö med björkar, granar och blandad skogsvegetation. Träden är avgörande för skillnaden mellan den öppna södra delen och skogskyrkogården i norr. Gångsystem på nya kyrkogården Kvarteren A och B omges av raka grusgångar och delas av en nord–sydlig mittgång. I kvarter C är gångarna mjukt svängda och följer skogskyrkogårdens mer naturliga utformning. Gångarna ansluter till en öst–västlig huvudgång och den centrala rundeln. Systemet är välbevarat och bidrar starkt till kyrkogårdens skilda karaktärer. Gravvårdar på nya kyrkogården De flesta gravvårdarna är låga och breda och utförda i grå, röd eller svart granit. De äldsta är från 1920-talet och visar när kyrkogården började tas i bruk. Vid mittgången finns enstaka högre vårdar av bautastenstyp. I kvarter A finns mindre gravvårdar som liknar linjegravvårdar, även om de i detta fall utgör familjegravar. Ett sentida smideskors av koppar finns också på kyrkogården. Gravtitlar Gravtitlarna speglar framför allt socknens jordbruksprägel. Lantbrukare och hemmansägare är vanliga titlar på den gamla kyrkogården och där finns även rusthållare, säteriägare och ombudsman. På den nya kyrkogården förekommer bland annat distriktsöverläraren, grenadjären och spannmålshandlaren. Titlarna ger en bild av både äldre jordbrukssamhälle och senare yrkesliv. Kulturhistoriska värden Vikingstads kyrka och kyrkogårdar bildar tillsammans med murarna, grindarna, trädkransarna och sockenmagasinet en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Den gamla kyrkogårdens kalkstensvårdar från 1600-talet, många gravvårdar från 1800-talet, grusgravar, järnstaket och stenramar visar platsens långa kontinuitet och äldre gravskick. På den nya kyrkogården är både den strikta södra delen och skogskyrkogården i norr särskilt värdefulla. De bevarade gångarna, träden och smidesgrindarna tydliggör kyrkogårdens utveckling under 1900-talet. Se även Vikingstads kyrka Referenser