Ödeshögs nya kyrkogård

Ödeshögs nya kyrkogård är en begravningsplats i Ödeshög, omkring en kilometer nordöst om Ödeshögs kyrka. Kyrkogården togs i bruk 1928. På området finns Ödeshögs gravkapell. Anläggningen präglas av en symmetrisk och klassicistisk plan med raka gångar, tydligt avgränsade kvarter, trädkrans, häckar och planterade träd som skapar siktlinjer och rumslighet. På kyrkogården finns kistgravplatser, askgravplatser och en minneslund. Historia Anläggandet av begravningsplatsen Beslutet att anlägga en ny begravningsplats i Ödeshög fattades 1923 eftersom kyrkogården vid Ödeshögs kyrka hade blivit fullbelagd. Det dröjde dock till den 14 januari 1928 innan den första gravsättningen genomfördes. Enligt uppgift var familjen Engvalls grav den första som anlades på platsen. Begravningsplatsen fick inledningsvis endast den mest nödvändiga planeringen. När den äldre kyrkogården vid kyrkan senare lades om kom flertalet begravningar åter att ske där och den nya begravningsplatsen började förfalla. Omgestaltningen 1953 Under början av 1950-talet började kyrkogården vid kyrkan åter bli fullbelagd och behovet av den nya begravningsplatsen ökade. År 1953 genomfördes därför en omfattande omgestaltning efter ritningar av trädgårdskonsulenten Erik Lind från Linköping. Arbetet utfördes av kyrkogårdsanläggaren C. O. Lindblad från Mjölby. Begravningsplatsen delades in i fyra kvarter som avgränsades med häckar och plattsatta gångar. Gravområdena såddes med gräs och äldre gravvårdar flyttades för att passa in i den nya planen. Framför begravningskapellet anlades en spegeldamm och kalkstensplattor lades vid entrén. Utvidgningen 1984 År 1984 utvidgades begravningsplatsen mot väster. I samband med utvidgningen anlades kvarter G och en minneslund. Det nya området fick en modern karaktär med låga gravvårdar, rygghäckar av idegran och gångar som anslöt till den äldre symmetriska planen. Klockstapeln En fristående klockstapel invigdes 1987. Den placerades i begravningsplatsens västra del nära minneslunden och den yngre utvidgningen. Klockstapeln utgör tillsammans med kapellet ett viktigt arkitektoniskt inslag i anläggningen. Läge och omgivning Begravningsplatsen ligger norr om den äldre riksvägen genom Ödeshög. Söder om vägen finns villabebyggelse. Norr om begravningsplatsen ligger ett område med odlingsmark och längre bort ytterligare bostadsbebyggelse. Prästgården ligger nordöst om begravningsplatsen. Västerut finns mark som vid inventeringen framstod som obrukad och bortanför denna olika trafikanläggningar. Läget knyter begravningsplatsen till både det äldre jordbrukslandskapet och Ödeshögs senare tätortsutveckling. Begravningskapellet Begravningskapellet uppfördes i samband med att den nya begravningsplatsen anlades. Byggnaden ritades av arkitekten Göran Pauli från Stockholm och uppfördes av byggmästaren C. A. Johansson från Ödeshög. Kapellet är vitkalkat och har ett brant brutet tak täckt med träspån. Taket kröns av en lanternin. Byggnaden har en central placering och fungerar som anläggningens arkitektoniska och visuella mittpunkt. Renoveringen 1976 År 1976 genomfördes en renovering av begravningskapellet. Interiören målades då enligt Göran Paulis ursprungliga färgsättningsförslag, som av ekonomiska skäl inte hade genomförts vid byggnadstiden. Det konstnärligt utformade fönstret över altaret tillverkades av glaskonstnären Winfried Baier från Tranås. Begravningsplatsens utformning Begravningsplatsen är indelad i nio kvarter, A–I. Kvarteren C–G utgör självständiga gravområden med tydliga gränser, medan kvarteren A och B omsluter kvarteren H respektive I. Planen är symmetrisk och klassicistiskt utformad med begravningskapellet centralt placerat. Gångar av stenmjöl delar upp området och skapar siktlinjer mot kapellet. Trädkransen, rader av björkar och kastanjer samt häckar i kvarterens ytterkanter förstärker uppdelningen och ger begravningsplatsen en parkartad karaktär. Omgärdning Begravningsplatsen omges huvudsakligen av klippta häckar. I sydväst, nordöst och sydöst består omgärdningen främst av hagtorn, medan en oxbärshäck avgränsar den nordvästra sidan. I sydöst finns även en idegranshäck längs begravningsplatsens gräns. Häckarna fungerar både som yttre avgränsning och som en del av den regelbundna parkplanen. Ingångar Sydöstra huvudingången Huvudingången ligger i sydöst och består av en dubbelgrind av järn. Grindstolparna är murade och spritputsade med slätputsade hörn samt vit avfärgning. De pyramidformade krönen är plåtklädda och avslutas med klot och kors. År 2005 flyttades grindstolparna omkring tre meter mot norr på grund av ändrade markägoförhållanden och framtida planering av den angränsande riksvägen. Sydvästra ingången I sydväst finns en enkel järngrind mellan grindstolpar av järn. Ingången ansluter till parkeringsplatsen och gångsystemet i begravningsplatsens västra och södra delar. Nordöstra ingången Den nordöstra ingången har en dubbelgrind av järn mellan vitputsade grindstolpar. Stolparna täcks av gjutna skivor med avfasade hörn och kröns av kors. Ingången ansluter till gångsystemet längs begravningsplatsens norra och östra delar. Trädkrans och vegetation Trädkransen består huvudsakligen av lindar. Nio lindar står längs den sydvästra sidan, tolv i nordväst och åtta i nordöst. I sydöst finns ingen lika tydlig sammanhängande trädkrans, men flera olika träd står mellan begravningsplatsen och den gamla riksvägen. Från huvudentrén leder en alléliknande gång mot kapellet, flankerad av höga tujor och rader av kastanjer. Vid spegeldammen står ytterligare tujor. I kvarterens inre ytterkanter växer björkar och i kvarteren H och I finns olika ädelbarrträd. Växtligheten är viktig för den symmetriska planen och skapar tydliga rum mellan kvarteren. Gångsystem Från huvudentrén i sydöst leder en rak gång av stenmjöl fram till begravningskapellet. Gången fortsätter på båda sidor om kapellet och ansluter till en yttre gång som löper längs begravningsplatsens omgärdning. Två tvärgående gångar löper i sydvästlig–nordöstlig riktning norr och söder om kapellet. Gångsystemet är symmetriskt och utgör en grundläggande del av anläggningens klassicistiska utformning. Spegeldammen Framför begravningskapellets huvudentré ligger en spegeldamm som anlades vid omgestaltningen 1953. Dammen är placerad i begravningsplatsens centrala siktlinje och omges av kalkstensplattor, tujor och kastanjer. Den förstärker kapellets betydelse som anläggningens arkitektoniska centrum. Gravvårdar och gravtradition Eftersom begravningsplatsen invigdes 1928 saknas riktigt gamla gravvårdar. Låga och breda gravstenar från 1940- till 1970-talen dominerar. Längs omgärdningen och i kvarterens ytterkanter finns dock flera äldre och mer påkostade gravar med stenramar. Några är fortfarande täckta med grus, medan andra senare har besåtts med gräs. Därutöver förekommer en obelisk samt kors av sten, järn, gjutjärn och trä. Köpegravar och stenramar De mer påkostade familjegravarna är huvudsakligen placerade längs begravningsplatsens ytterkanter. Flera har bevarade stenramar och visar ett gravskick som var vanligt från slutet av 1800-talet och under första hälften av 1900-talet. Gravstaket av järn hör till en äldre form av omgärdning, medan stenramarna främst blev vanliga från 1920-talet. Även om endast ett fåtal omgärdade gravplatser är bevarade ger de viktig information om äldre gravtraditioner och sociala skillnader. Kvarter A Kvarter A ligger söder om begravningskapellet och bildar en fyrkant omkring kvarter H. Området innehåller främst kistgravar men även ett mindre område med urngravar. De flesta gravvårdarna är från 1980-talet och senare och är därför låga och relativt breda. Längs kvarterets yttre sidor löper gångar av stenmjöl. Rader av björkar och kastanjer förstärker kvarterets regelbundna struktur. Gravvårdar i kvarter A Bland de äldre gravvårdarna finns en obelisk över familjen Bremer från 1931. I kvarteret finns även en gravvård med titeln lantbrevbärare. Titeln har lokalhistoriskt värde genom att den berättar om äldre yrken och samhällets servicestruktur. Kvarter B Kvarter B ligger sydöst om kapellet och omsluter kvarter I. Längs kvarterets ytterkant finns flera gravar med stenramar. I övrigt domineras området av gravvårdar från 1980-talet och senare. Kvarteret är gräsbevuxet och genomkorsas av stenmjölsbelagda gångar. Björkar och kastanjer står i rader och bidrar till den symmetriska planen. De första gravsättningarna I kvarter B finns gravarna över makarna Dahl från Stora Kulltorp och familjen Engvall. Makarna Dahl uppges ha skänkt marken där begravningsplatsen anlades. Hustrun avled 1926 och begravdes först på kyrkogården vid Ödeshögs kyrka, men flyttades senare till den nya begravningsplatsen. Familjen Engvalls grav anges som platsens första gravsättning från 1928. Båda gravanläggningarna har därför ett stort lokalhistoriskt värde. Kvarter C Kvarter C ligger sydväst om begravningskapellet. Det präglas av rygghäckar i nordvästlig–sydöstlig riktning och låga gravvårdar från mitten av 1900-talet och senare. Kvarteret omges av gångar och innehåller björk, lind och kastanj. I den nordvästra delen står en större gravvård av svart granit med stenram, som genom sin storlek dominerar området. Titlar i kvarter C På gravvårdarna förekommer bland annat titlarna överlärare, inspektor, kantor, smidesmästare, mjölnare och rörmontör. Titlarna visar både äldre offentliga tjänster, hantverk och industriella yrken i Ödeshögsområdet. Kvarter D Kvarter D ligger nordöst om kapellet och har en regelbunden karaktär med rygghäckar i nordvästlig–sydöstlig riktning. Gravvårdarna är huvudsakligen låga och breda och tillkom från mitten av 1900-talet och framåt. Två kastanjer står i kvarterets sydvästra del och gångar av stenmjöl omger området. Titlar i kvarter D Bland gravvårdarnas titlar finns skomakarmästare, hemmansägare och kyrkvärd. De ger en bild av traktens hantverk, jordbruk och kyrkliga förtroendeuppdrag. Kvarter E Kvarter E ligger nordväst om kapellet och gränsar mot prästgården och jordbruksmarken. Området är gräsbevuxet och indelat av rygghäckar. Gravvårdarna består huvudsakligen av låga och breda stenar från mitten av 1900-talet och senare. Lindarna i trädkransen ansluter till kvarteret och förstärker dess inramning. Titlar i kvarter E Bland titlarna i kvarteret finns provinsialläkare, ingenjör och före detta lantbrukare. Gravvårdarna ger därmed upplysningar om både yrkesliv och samhällsutveckling. Kvarter F Kvarter F ligger norr om begravningskapellet och präglas av gräsytor, rygghäckar och låga gravvårdar. Enstaka gravar i ytterkanterna har kvar sina stenramar, men är numera gräsbevuxna. I kvarteret finns även kors av gjutjärn och trä. Ösjökungen På en av gravvårdarna i kvarter F finns den ovanliga titeln ”Ösjökungen”. Därutöver förekommer titlar som skorstensfejarmästare och hemmansägare. Den särpräglade titeln har ett särskilt lokalhistoriskt värde. Kvarter G Kvarter G anlades vid utvidgningen 1984 och ligger väster och nordväst om kapellet. Gravvårdarna är moderna och härrör från 1984 och framåt. Rygghäckar av idegran löper i nordvästlig–sydöstlig riktning och ger området en enhetlig och stram karaktär. Några yrkestitlar förekommer inte på gravvårdarna. Kvarter H Kvarter H ligger söder om kapellet och omsluts av kvarter A. Området är avsett för urngravar och har mindre gravvårdar placerade omkring större barrträd. Träden är starkt karaktärsskapande och ger kvarteret en mer naturpräglad utformning än de omgivande delarna. Kvarter I Kvarter I ligger sydöst om kapellet och omges av kvarter B. Det är utformat som en asklund med flera olika trädslag, bland annat barrträd och kastanjer. Femkantiga namnplaketter är ordnade i cirklar och har ett enhetligt utseende. Träden och den cirkelformade placeringen ger området en avskild och tydligt modern karaktär. Minneslund Minneslunden ligger väster om begravningskapellet i området som tillkom 1984. Den är anlagd där berget går i dagen och innehåller en bänk samt anordningar för blommor, vaser och ljus. Naturberget och den begränsade planteringen ger platsen en enkel och stillsam utformning. Klockstapeln Klockstapeln invigdes 1987 och ligger i anslutning till minneslunden och den västra utvidgningen. Den är ett viktigt inslag i begravningsplatsens yngre historia och kompletterar begravningskapellets funktion vid ceremonier och minnesstunder. Undanställda gravvårdar Bakom redskapsboden i begravningsplatsens nordvästra del finns ett antal gravvårdar som har tagits bort från sina ursprungliga gravplatser. Samlingen visar hur äldre vårdar har bevarats efter omläggningar, men stenarna har samtidigt förlorat delar av sitt ursprungliga sammanhang. Titlar och näringsliv Titlarna på gravvårdarna ger en bild av Ödeshögs sociala struktur och yrkesliv under 1900-talet. Bland titlarna finns lantbrevbärare, överläkare, provinsialläkare, rörmontör, smidesmästare, mjölnare, ingenjör, hemmansägare, skomakarmästare och kyrkvärd. Den ovanliga benämningen Ösjökungen förekommer också. Titlarna bidrar till begravningsplatsens lokalhistoriska värde. Kulturhistoriska värden Ödeshögs begravningsplats bildar tillsammans med gravkapellet, grindarna, klockstapeln, träden och häckarna en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Den klassicistiska och symmetriska planen med kapellet i centrum, raka gångar, spegeldamm, siktlinjer och tydligt avgränsade kvarter är välbevarad. Omgestaltningen från 1953 är ett tydligt exempel på efterkrigstidens kyrkogårdsplanering och parkideal. Trädkransen, björk- och kastanjeraderna samt rygghäckarna är avgörande för att kvarterens struktur ska kunna avläsas. De bevarade stenramsgravarna visar ett äldre familjegravskick, medan obelisken och korsen av sten, järn och trä representerar olika tiders gravkonst. Gravarna över makarna Dahl och familjen Engvall har särskilt stora lokalhistoriska värden genom sin koppling till markdonationen och begravningsplatsens första gravsättning. Referenser