NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Totalförsvarets forskningsinstitut

Totalförsvarets forskningsinstitut (FOI) är en statlig förvaltningsmyndighet som sorterar under Försvarsdepartementet och bedriver forskning, utveckling och analys inom försvar och säkerhet. Historik Myndigheten bildades den 1 januari 2001 genom sammanslagning av de två tidigare myndigheterna Flygtekniska försöksanstalten (FFA) och Försvarets forskningsanstalt (FOA). Verksamhet FOI bedriver forskning och analys inom försvar och säkerhet till stöd för det militära och civila försvaret i Sverige. Verksamheten omfattar undervattensteknik, cyberförsvar, rymdsystem, elektronisk krigföring, sensorer, civilt försvar, CBRNE-området (kemiska, biologiska, radiologiska, nukleära och explosiva hot), militära plattformar, vapen- och skyddssystem samt säkerhetspolitiska analyser. FOI deltar i Europeiska försvarsfonden (EDF) och i flera samarbeten inom Nato. FOI har verksamhet i Stockholm (bland annat i Kista och vid Grindsjön), Linköping och Umeå. I Umeå samverkar myndigheten med Totalförsvarets skyddscentrum (SkyddC) och Europeiska CBRNE-centret vid Umeå universitet. Myndigheten medverkar i den årliga säkerhetspolitiska konferensen Pax Nordica. FOI övervakar kärnvapenprov inom ramen för det fullständiga provstoppsavtalet genom en seismisk station utanför Hagfors samt genom radionuklidmätningar i Stockholm. Ekonomi och personal FOI finansieras huvudsakligen genom uppdragsintäkter. År 2025 utgör anslag cirka 27 procent av intäkterna, medan resterande intäkter kommer från uppdrag, främst från Försvarsmakten. Intäkterna från Försvarsmakten, Försvarets materielverk och andra svenska myndigheter uppgår 2025 till cirka 2,5 miljarder kronor. Intäkter från svenskt näringsliv, EU och övriga utländska uppdragsgivare är cirka 100 miljoner kronor. FOI har cirka 1 700 anställda (2025). Generaldirektörer 2001–2003: Bengt Anderberg 2003–2009: Madelene Sandström 2009–2019: Jan-Olof Lind (tillförordnad 2009–2010) 2019: Anna-Lena Österborg (tillförordnad 25 januari–11 augusti) 2019–: Jens Mattsson Se även Försvarets forskningsanstalt (FOA) Försvarshögskolan (FHS) Försvarets radioanstalt (FRA) Försvarets materielverk (FMV) Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Totalförsvarets forskningsinstitut.﻿
Trelleborg (vikingeborg)

Denne artikel omhandler den svensk beliggende vikingeborg. For den navne-identiske danske vikingeborg, se Trelleborg (Slagelse). I slutningen af 1980'erne blev der i Trelleborg i Skåne fundet rester af en borg, der hvor Svenstorpsgatan og Bryggaregatan mødes. Byen er formentlig oprindelig navngivet efter borgen. Borgen i Skåne var et træbygget borganlæg fra vikingetiden, der ofte fejlagtigt bliver nævnt som et anlæg, der skal ses i sammenhæng med de danske ringborge Trelleborg ved Slagelse, Aggersborg ved Limfjorden, Fyrkat ved Hobro, Nonnebakken i Odense og Borrering ved Køge. Sammenligning med de øvrige borge Den indre diameter for Trelleborg i Skåne er ca. 112 m. Den indre diameter for Trelleborg på Sjælland er 136 m. Trelleborgen i Skåne havde fire portåbninger, hvis retning afviger ca. 20 grader fra verdenshjørnerne. Ringvolden er mod vest fladtrykt og ikke symetrisk i modsætning til de danske borge. Den er bygget i mindst to faser. Dateringen af borgen bygger på kulstof 14-datering gennem analyse af forkullet træ. Der er en vis usikkerhed forbundet med denne metode, men de forskellige fund tyder på, at den er bygget ca. 800 e. kr. Den skånske borg adskiller sig derfor væsentligt fra de danske borge, der alle blev opført ca. 980, formentlig af Harald Blåtand. Hvor de danske anlæg alle er forladte omkring år 1000, så fortsætter Trelleborg i Skåne med at være i funktion langt ind i 1000-tallet. Typologiske er den skånske borg også væsentlig forskellig fra de danske anlæg, som alle er cirkulære med præcise portåbninger i verdenshjørnerne og karakterisk bebyggelse inde på borgpladsen bestående af langhuse placeret i firelængede karreer. Trelleborg i Skåne har aldrig haft fast bebyggelse på borgområdet, og anlægget er ikke cirkelrundt, ligesom også portåbningerne har væsentlige forskydninger i forhold til verdenshjørnerne. Endelig har de danske anlæg alle en V-formet voldgrav, mens den skånske borg har en trugformet voldgrav, der betegner en fladbundet bueform. Arkæologer formoder, at den skånske borg har været en såkaldt tilflugtsborg, som ikke har været permanent beboet, men kun taget i funktion, når befolkningen har været truet af fjender, der kom fra østersøområdet . I 1998 påvistes rester af en cirkelborg af Trelleborgtypen ved Borgeby nord for Lund. Trivia Natten mellem d. 13. og 14. september 2014 blev flere brande antændt i den genopførte kopi af Trelleborgen, og det hus, der kaldes langhuset, blev svært beskadiget. Se også Trelleborg fæstningsanlægning Aggersborg ved Aggersund på nordsiden af Limfjorden Borgeby ved Kävlinge i Skåne Borrering ved Køge Fyrkat ved Hobro Nonnebakken i Odense Trelleborg ved Slagelse Harald Blåtand Referencer Litteratur Harald Andersen: "Cirkelborg" (Skalk 1989 nr. 6; s. 25-26)
Forte de Trelleborg

A fortificação de Treleburgo (em sueco: Trelleborgen) é um dos fortes circulares erigidos pelos viquingues durante a Era Viquingue, em Treleburgo. Seus vestígios foram achados em 1988, durante a exploração de um distrito da cidade na parte ocidental da cidade. Pode ter sido construída na década de 980, quiçá por ordens do rei da Dinamarca Haroldo Dente Azul (r. 958–986). Sua localização estratégica na costa era provavelmente importante à defesa e controle territorial. Foi reconstruída em 1995. Um quarto do castelo foi construído em seu lugar original, no meio da cidade moderna, que também abriga uma casa medieval reconstruída. Nas cercanias do castelo há uma fazenda viquingue com seus edifícios anexos. Referências Bibliografia
Трибериа (крепост)

Трибериа (на шведски: Triberga borg) е кръгова крепост, разположена на около село Трибериа (на шведски: Triberga), в югоизточната част на шведския остров Йоланд в рамките на община Мьорбюлонга, лен Калмар. Това е една от деветнадесетте крепости от подобен тип, открити на острова. Едва четири от тези укрепления разполагат с двойна крепостна стена – Екеторп, Гробори, Борбю и Трибериа. Счита се, че това дострояване е станало през ранното Средновековие, когато крепостите са били обитавани и използвани за защита. Крепостта е разположена в близост до блатото „Трибериа мосе“ (на шведски: Triberga mosse), като в по-ранни времена това е била голяма блатиста местност. Именно непроходимостта около крепостта е използвана за допълнителна защита. Формата на крепостта „Трибериа“ е слабо елиптична, с вътрешен диаметър от около 60 m. Разкопките показват наличие на външна крепостна стена, построена около по-ранна защитна стена. Външната крепостна стена има отвор на юг. Вътрешната стена е широка около 5 m и е изцяло построена от варовик. При нея входа е разположен на югоизток. В близост до крепостта са намерени редица златни и сребърни предмети. През 1960 година около „Трибериа“ е намерено най-голямото сребърно съкровище за остров Йоланд, състоящо се от 660 арабски сребърни монети, от времето на викингите. Това съкровище се съхранява в музея на град Калмар. Други предмети, намирани във и около крепостта, са върхове на стрели, накити, монети и перли. Източници Stein-Borg, M Triberga fornborg på sydöstra Öland. Tidskrift – Arkeologi i sydöstra Sverige nr 2 2002. Högskolan i Kalmar. PDF Вижте също Екеторп Гробори Исманторп 56.471389, 16.562222
Hradiště Triberga

Hradiště Triberga či hrad Triberga, švédsky Triberga fornborg či Triberga borg, je zaniklé prehistorické kruhové hradiště a archeologická lokalita východně od mokřadu Triberga mosse u vesnice Triberga v okrese Mörbylånga na ostrově Öland v kraji Kalmar v jižním Švédsku. Hradiště je s jistotou datováno do doby stěhování národů (400-550 po Kr.) a nebo je ještě starší pravděpodobně ze 3. století. Vykopávky kolem roku 2000 odhalily jednu z bran, vodní cisternu/studnu a také pozůstatky staveb z doby železné a středověku. Další informace Svým uspořádáním a funkcí se hradiště Triberga podobá blízkému rekonstruovanému hradišti Eketorp, ale je menší. Vnější hradba je částečně zachovalá a brána hradiště se nachází na jihovýchodní straně. Hradiště mělo pravděpodobně význam v souvislosti se starou (částečně dlážděnou) cestou, která tudy procházela. Význam mělo jako obrana a útočiště při vnějších útocích, či jako obchodní stanice. Výška hradeb byla asi 5 m. Prohlubeň uvnitř hradu je pozůstatkem vodní cisterny. Mimo hradiště se nachází několik pravěkých hrobů a sídlišť. Galerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hradiště Triberga na Wikimedia Commons
Triberga borg

Triberga borg (deutsch Burg von Triberga) ist eine prähistorische Burg auf der schwedischen Ostseeinsel Öland. Lage Die nur in Resten erhaltene Burganlage liegt westlich des Dorfes Triberga, in der kargen Landschaft des Stora Alvaret im südöstlichen Teil der Insel. Weiter östlich befindet sich das Moor Triberga-Alby-mosse. Anlage In seiner Anlage und Funktion ähnelt Triberga der rekonstruierten Burg Eketorp, die südlicher liegt. Triberga borg ist jedoch mit einem inneren Durchmesser von etwa 60 Metern und einem äußeren Durchmesser von 110 Metern relativ klein. Die äußere verstürzte Mauer hat heute eine Stärke von sechs bis neun Metern. Sie ist bis in eine Höhe von etwa zwei Metern relativ gut erhalten geblieben ist. Die ursprüngliche Höhe dürfte vier bis fünf Meter betragen haben. Das Tor befindet sich an der südöstlichen Seite. Die Burg hatte früher vermutlich eine Bedeutung im Zusammenhang mit einem hier vorbeiführenden alten Weg über das Stora Alvaret in Richtung Resmo, der jedoch heute nur noch in Teilen besteht. Bedeutung Die Bedeutung als Befestigung oder Fluchtburg haben Anlagen in ganz Europa erhalten, deren Merkmal die runde Form und eine wie immer gestaltete Abgrenzung vom Umraum ist. Die Fornborgen Schwedens kommen nur im Gebiet der heidnischen Svear vor und zwar in solch einer Zahl (1100), dass ihre fortifikative Einstufung unhaltbar ist. Manche dieser Anlagen sind winzig klein und waren bereits strategisch nicht haltbar (Wassermangel). Grabanlagen Außerhalb der Burg befinden sich mehrere prähistorische Gräber. Auf einer Länge von 350 Metern befinden sich elf Steinsetzungen und ein Gräberfeld. Weiterhin besteht eine Röse mit einem Durchmesser von 31 Metern und einer Höhe von 1,50 Meter. Siehe auch Burgen auf Öland Weblinks Triberga borg – Eintrag in der Datenbank „Fornsök“ des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Informationen zur Burg (schwedisch) Ölands fornborgar (PDF; 1,3 MB)
Antnäs-Börstskäret

Antnäs-Börstskäret is een Zweeds eiland behorend tot de Lule-archipel. Het ligt ten zuidwesten van Germandön. Het eiland is ontstaan doordat door de postglaciale opheffing diverse eilanden aan elkaar groeiden. Het Norrskäret is door Reften (rif verbonden met Sörskäret. Daaraan vast zin nog Stämpeln. Het totale eiland steekt nog geen 20 meter boven de zeespiegel uit. Men dient het eiland zelf per boot te benaderen, want er gaat geen geregelde lijnboot naartoe. De beste plaats om aan te leggen is de baai in het westen. Aldaar is ook het strand. Het eiland is geschikt voor wandeltochten, verspreid over het noordelijke en zuidelijke deel staan overnachtingshuisjes. De eilanden zij bebost behalve het kleine verbindigsstuk.
Stora Karlsö Lighthouse

Stora Karlsö Lighthouse (Swedish: Stora Karlsö fyr), is a Swedish lighthouse on Stora Karlsö island off Gotland in the Baltic Sea. It was built in 1887 and resulted in the first permanent settlement on the island in modern times. A house for the lighthouse keeper was built in the 1930s. In 1974, the lighthouse became fully automated when a cable for electricity was laid to the island and the last permanent residents left the island. In 2010, the lighthouse was decommissioned and replaced by a solar cell powered lamp on a mast next to the lighthouse. References External links Stora Karlsö Lighthouse
Phare de Stora Karlsö

Le phare de Stora Karlsö (en suédois : Stora Karlsö fyr) est un phare situé sur l'île de Stora Karlsö, appartenant à l'unique commune de Gotland, dans le Comté de Gotland (Suède). Le phare de Stora Karlsö est inscrit au répertoire des sites et monuments historiques par la Direction nationale du patrimoine de Suède . Histoire Stora Karlsö est une petite île inhabitée sur la côte sud-ouest de Gotland. C'est une réserve naturelle. Le phare, construit en 1887, a été électrifié et automatisé en 1974 quand il a été relié à un câble sous-marin. Sa lentille de Fresnel de 4e ordre d'origine est toujours dans la lanterne. Le phare a été désactivé en 2010 et sa lumière, fonctionnant désormais avec des panneaux solaires, est positionnée sur un mât à côté du phare. Description Le phare est une tour octogonale de 18 mètres de haut, avec une galerie et une lanterne, attachée à une maison de gardiens en pierre de deux étages. Le dôme de la lanterne est vert. Il émet, à une hauteur focale de 20,6 mètres, deux longs éclats (blanc et rouge) selon différents secteurs toutes les 12 secondes. Sa portée nominale est de 16 milles nautiques (environ 30 km) pour le feu blanc et 13 milles nautiques (environ 24 km) pour le feu rouge. Identifiant : ARLHS : SWE-371 ; SV-4250 - Amirauté : C7224 - NGA : 9772 . Caractéristique du feu maritime Fréquence : 12 secondes (W-R) Lumière : 2 secondes Obscurité : 2 secondes Lumière : 2 secondes Obscurité : 6 secondes Voir aussi Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Stora Karlsö Lighthouse » (voir la liste des auteurs). Lien connexe Liste des phares de Suède Liens externes University of North Carolina at Chapel Hill's : Lighthouses of Sweden: Gotland (en) Online List of Lights - Sweden (en) Sweden Liste ARLHS - Finland (de) Carte d'implantation des phares suédois (en) Stora Karlsö Light - Lighthouse Explorer Portail des phares Portail de la mer Baltique Portail de la Suède
Orminge vattentorn

Orminge vattentorn är ett vattentorn i Nacka kommun, beläget i Orminge. Tornet är täckt av aluminiumpaneler och har formen av en svamp. Det är 32 meter högt och rymmer 12 300 kubikmeter vatten. Det stod klart 1971. Arkitekt var Ulf Gillberg. Externa länkar artikel i Stockholms Fria
Pitsundet

Pitsundet is een zeestraat binnen de Zweedse gemeente Piteå. De zeestraat moet ervoor zorgen dat het rivierwater van de Pite älv en de Kleine Piterivier naar de Botnische Golf kan stromen. Het zorgt er tevens voor dat de binnenhaven van Piteå kan worden bereikt. De ongeveer één kilometer lange waterweg ligt tussen Pitsund en het voormalige eiland Pitholmen. Over de waterweg voert een brug en er is een camping gevestigd op de zuidkust.
Uggarde rojr

Die Uggarde rojr (auch Uggårda rojr) ist das höchste Steinhügelgrab (Röse) auf der schwedischen Insel Gotland. Es liegt zwischen der Kirche von Rone und Ronehamn im Norden des Gansviken nahe der Südspitze Gotlands. Beschreibung Der bronzezeitliche (1800–500 v. Chr.) Steinhügel hat einen Durchmesser von fünfzig und eine Höhe von sieben Metern. Damit gehört er zu den so genannten Storrösen, von denen sich etwa 400 Exemplare auf Gotland finden. Um den Steinhügel verläuft ein Kreis aus verhältnismäßig großen Blöcken. In der Nähe liegen einige weitere Röser. Die Röse wurde etwa 250 m von der damaligen Strandlinie entfernt errichtet. Heute befindet sie sich wegen der Landhebung, etwa einen Kilometer von der Küste entfernt. Die hauptsächlich aus Feldsteinen aufgeworfene Röse wurde bisher nicht untersucht. Bei 2009 durchgeführten Ausgrabungen in ihrem Umfeld wurden unter anderem Tierknochen, Steinabschläge und Siedlungsspuren entdeckt. Die Angantyrs rojr und die Lejsturojr sind Rösen bei Rone bzw. Ronehamn. Nach der Fundstätte wurde der 1993 entdeckte Asteroid (10807) Uggarde benannt. Literatur Erik Nylén: Gotländische Bodendenkmäler. Gotlandskonst, Visby 1976. S. 27 Siehe auch Angantyrs rojr Weblinks Uggarde rojr – Eintrag in der Datenbank „Fornsök“ des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Kulturstig Uggarde rojr (deutsch, englisch, schwedisch) Uggarde Rojr auf Grosssteingraeber.de Einzelnachweise
Uggarde rojr

Uggarde rojr (Uggårda rojr, Uggarde röjr) vid gården Uggårda i Rone socken är Gotlands största gravröse. Det är daterat till äldre bronsåldern (1500-1000 f.Kr) och är 7 meter högt och 50 meter i diameter. I området ligger flera mindre gravrösen. Röset ligger på en glest bevuxen hed cirka 200 meter från den forna havsstranden på öns sydöstra kust. Det väldiga gravkumlet har en imponerande höjd, det saknar krater och är jämnt rundat. Anläggningens bas är omsluten med en kantkedja av stora stenblock och en stensträng, som förmodligen markerat en fägata för betande boskap, kantar vägen som leder in mot röset. I det öppna, ödsliga hedlandskapet ger gråstenskumlet ett mäktigt intryck. Norr om röset ligger ett område med fornåkrar, i regel omkring 30 x 40 meter stora, omfattande en yta av ungefär 100 hektar. Arkeologiska undersökningar på 1970-talet har visat att åkrarna var i bruk från sen bronsålder fram till mitten av romersk järnålder. Rojr, roir och rör är gotländska ord för röse. Referenser Noter Källor Riksantikvarieämbetets Fornsök, Rone 10:1. Gotland, Svenska turistföreningens årsskrift 1966. Gotländska fornminnen, av Erik Nylén. Med arkeologen Sverige runt, kap. Gotland av Erik B. Lundberg och Erik Nylén, ut. av Bokförlaget Forum 1987. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Uggarde rojr. Uggarde rojr i Riksantikvarieämbetets community Platsr Uggarde rojr med text och bilder
Norrbottens Museum

Norrbottens Museum is the county museum for Norrbotten County, Sweden, and is located in the Luleå city center with an associated archive and library in Björkskatan. One of Sweden's 24 county museums, the Norrbottens Museum aims to preserve and transmit the cultural history of Norrbotten. Its collection includes archeology, ethnology, art, history, and culture. The museum covers the entire county, which covers a quarter of Sweden, and museum experts work throughout the region to help manage cultural projects, exhibitions, archaeological research and pedagogical activities. The museum was founded in 1886, and has a large collection of images and objects associated with Norrbotten. The museum's image archive contains more than 2 million images. Many of the objects and photographs from the museum's collect can also be viewed online via its Carlotta database. History As early as 1878, J.A. Wikström, company manager for the New Gellivara Co. timber and mining company, began collecting and storing objects from Norrbotten. On 20 September 1886, city leaders in Luleå established the Norrbottens Museiförening to curate and expand the Gellivara collection into a full museum. The collection was initially housed in borrowed space, but in July 1936 the museum moved into a new dedicated building designed by the architect Eberhard Lovén. Norrbottens Museum was a pioneer in pan-Scandinavian cooperation among museums, working as early as the late 1960s with the Tromsø Museum in Norway and the Northern Ostrobothnia Museum in Oulu, Finland, to mount joint exhibitions and tours. This effort led to the founding in the late 1970s of the Nordkalottmuseet (Arctic Museum of the Nordic Countries) cooperative effort. References External links Norrbottens Museum website
Museo di Norrbottens

Il Museo di Norrbottens è il museo della contea di Norrbotten, in Svezia, e si trova nel centro di Luleå con un archivio e una biblioteca associati a Björkskatan. Uno dei 24 musei di contea della Svezia, il Museo di Norrbottens mira a preservare e trasmettere la storia culturale di Norrbotten. La sua collezione comprende archeologia, etnologia, arte, storia e cultura. Il museo copre l'intera contea, che copre un quarto della Svezia, e gli esperti museali lavorano in tutta la regione per aiutare a gestire progetti culturali, mostre, ricerche archeologiche e attività pedagogiche. Il museo è stato fondato nel 1886 e ha una grande collezione di immagini e oggetti associati a Norrbotten. L'archivio di immagini del museo contiene più di 2 milioni di immagini. Storia Già nel 1878, J.A. Wikström, direttore dell'azienda New Gellivara Co. società di legname e estrazione mineraria, ha iniziato a raccogliere e immagazzinare oggetti da Norrbotten. Il 20 settembre 1886, i leader della città di Luleå fondarono il Norrbottens Museiförening per curare ed espandere la collezione Gellivara in un museo completo. La collezione era inizialmente ospitata in uno spazio preso in prestito, ma nel luglio 1936 il museo si trasferì in un nuovo edificio dedicato progettato dall'architetto Eberhard Lovén. Il Museo di Norrbottens è stato un pioniere nella cooperazione pan-scandinava tra i musei, lavorando già alla fine degli anni '60 con il Museo Tromsø in Norvegia e il Museo dell'Ostrobotnia settentrionale a Oulu, in Finlandia, per organizzare mostre e tour congiunti. Questo sforzo ha portato alla fondazione alla fine degli anni '70 dello sforzo cooperativo Nordkalottmuseet (Museo Artico dei Paesi Nordici). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo di Norrbottens Collegamenti esterni (SV, EN, FI) Sito ufficiale, su norrbottensmuseum.se.
Norrbottens museum

Norrbottens museum ligger i Luleå, och är länsmuseum för Norrbottens län. Museet grundades år 1886, och har sedan dess samlat in och förvaltat föremål och fotografier från hela Norrbotten. I bildarkivet finns över 2 miljoner bilder, varav cirka 70 000 av bilderna finns att se på nätet. Många av föremålen går också att beskåda online. Källor Externa länkar Norrbottens museums webbplats