Tryserums kyrkogård

Tryserums kyrkogård är en kyrkogård vid Tryserums kyrka i Tryserums socken, Valdemarsviks kommun. Kyrkogården anlades tillsammans med den nuvarande kyrkan under 1700-talets slut och har därefter utvidgats vid flera tillfällen. Den ligger på en höjd i ett kuperat och skogrikt landskap och är indelad i nio kvarter, A–I. Kyrkomiljö och historia Tryserums socken ligger i landskapet Småland men tillhör Östergötlands län. Söder om kyrkan öppnar sig en dalgång, medan en skogklädd sluttning ansluter i norr. Prästgården ligger nordöst om kyrkogården. I öster går landsvägen, där det även finns en parkering och ett äldre kyrkstall. Söder om kyrkogården ligger den tidigare kyrkskolan från 1855. Den nuvarande kyrkan uppfördes på initiativ av greve Gustav Horn på Fågelvik och ritades av arkitekten Jean Eric Rehn. Den första gudstjänsten hölls 1784. Kyrkan är uppförd i gustaviansk stil med symmetriskt placerade rundbågiga fönster, ett indraget absidformat kor och torn i väster. Kyrkan och kyrkogården anlades samtidigt på mark som tidigare tillhörde Snällebo. Området låg i en stenig bergssluttning och behövde terrasseras och jämnas ut. Marken uppges ha skänkts av släkten Klöfverskjöld, vars gravplats ligger söder om kyrkan. Den ursprungliga kyrkogården blev snart för liten och utvidgades 1807–1808. En karta från 1845 visar att kyrkogården då hade vägar och ringmur. Den västra begränsningen motsvarade sannolikt dagens, medan den östra låg ungefär mitt i de nuvarande kvarteren B och C. I början av 1900-talet fanns ett stort antal enkla gravbrädor och träkors i raka rader. Kyrkogården utvidgades västerut från 1929 och norrut under 1960-talet. Vid den senare utvidgningen användes den äldre norra muren som stödmur för en högre terrass. Före 1970 började kyrkogårdens grusytor att besås med gräs, vilket medförde att flera äldre grusgångar och grusgravar försvann. Utformning och gravskick Kyrkogårdens äldre huvuddel omfattar kvarteren A–E väster, söder och öster om kyrkan. Dessa har en strikt karaktär med gravrader och rygghäckar av liguster. Kvarter F ligger på en lägre terrass i väster och innehåller ett bevarat linjegravsområde. Kvarteren G–I ligger på en högre terrass norr om kyrkan och utgör kyrkogårdens yngsta del. Kyrkogården omges huvudsakligen av kallmurade gråstensmurar. Den södra huvudingången nås genom en hög granittrappa där mörkare stenar bildar ett kors. Grindstolparna är murade och putsade och dubbelgrinden är utförd i smidesjärn. I sydöst finns en enklare järngrind mellan granitstolpar. Någon sammanhängande trädkrans finns inte, men längs murarna växer kastanjer, ekar, almar och björkar. Runt kyrkans kor finns klippta buxbomsbuskar. Rygghäckarna i flera av kvarteren bidrar till kyrkogårdens regelbundna utformning. Kvarter A ligger längst i öster och innehåller endast ett mindre antal gravvårdar. Kvarter B har både regelbundna gravrader och mer påkostade familjegravar. Där finns grusgravar som omges av smidesstaket, gjutjärnsstaket eller kätting samt en gravvård från 1790 med anknytning till Fågelvik. Kvarter C innehåller flera ovanliga gravvårdar, bland annat en avbruten kolonn, en obelisk och en marmorvård med medaljong. Kvarter D präglas av ligusterhäckar och innehåller kyrkogårdens donatorsgrav. Kvarter E har huvudsakligen mindre gravvårdar och ett vitmålat gjutjärnskors. Kvarter F är ett välbevarat linjegravskvarter. Gravsättningarna började 1931 längst i väster och fortsatte i ordning mot öster. Vårdarna är små och enkla och omfattar även några trägravvårdar med plåttak. Kvarteren G–I tillkom på den högre terrassen norr om kyrkan. De har raka gravrader mellan ligusterhäckar och innehåller huvudsakligen låga och breda gravvårdar från 1960-talet och senare. Donatorsgrav, minneslund och gravkapell Donatorsgraven ligger söder om kyrkan och är utformad som en konstgjord gravhög. På högen står en stor urna av gjutjärn med vapensköldar. Gravanläggningen har samband med släkten Klöfverskjöld, som uppges ha skänkt marken till kyrkan och kyrkogården. Minneslunden ligger norr om kvarter F i kanten av skogen. Den består av en större gräsyta med en hög tall som centralt blickfång. Framför trädet finns en sten med en plakett och en vers av Johan Olof Wallin. Där finns även planteringar och en särskild plats för blommor. Gravkapellet ligger i kyrkogårdens nordöstra del. Det har en hög sockel, ljusa putsade fasader, runda fönster och ett brutet valmat plåttak som kröns av ett förgyllt kors. Kulturhistoriska värden Tryserums kyrka och kyrkogård bildar en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. Att kyrkan och kyrkogården anlades samtidigt under 1700-talets slut är ovanligt i länet, där många yngre kyrkor annars har uppförts på medeltida kyrkplatser. Den södra huvudentrén, murarna, grindarna och gravkapellet är viktiga delar av anläggningens historiska gestaltning. Donatorsgraven har ett särskilt värde genom sitt samband med kyrkogårdens tillkomst. De äldre familjegravarna med grus, järnstaket och kättingar har mycket höga kulturhistoriska värden. Kvarter F är särskilt betydelsefullt som ett välbevarat linjegravsområde där gravsättningarnas kronologiska ordning fortfarande kan avläsas. Även enskilda gravvårdar har höga värden, bland annat kalkstensvårdar, gjutjärnskors, obelisker, den avbrutna kolonnen, gravvården med medaljong och de enkla trä- och linjegravsvårdarna. Se även Tryserums kyrka Referenser