NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Arholma båk

Arholma båk är ett fast sjömärke byggt 1768 på ön Arholma (Arholma S:6) i Stockholms norra skärgård. Båken syns cirka 15 nautiska mil. Den fungerade fram till 1875 som lotsutkik varefter lotsverksamheten flyttades längre ut i farleden på grund av sjötrafikens motorisering. Sedan 1997 är båken öppen för besökare sommartid. Under 1800-talet fungerade också båken som optisk telegrafstation på linjen Stockholm-Gävle-Åland. Båken är statligt byggnadsminne sedan den 25 januari 1935. Båken har också fungerat som signalstation under andra världskrigets beredskapsår. I berget under båken låg då en stridsledningscentral som numera är borttagen. Nedanför båken låg lotsarnas boställen. Kvar från den tiden finns i dag Båkstugan. Intill Båkstugan uppfördes 2007 ett nytt båthus för en av öns gamla seglande lotsbåtar som i dag står uppställd där. Historik För att från norr underlätta insegling i Stockholms norra skärgård uppfördes år 1768 tre känningsbåkar på Simpnäsklubb, Högskär och Arholma. Arbetena utfördes av hovjunkaren Petter Ridderstad. De två förstnämnda båkarna uppfördes som massiva, kvadratiska stentorn, cirka sex meter höga. Båken på Arholma uppfördes som ett runt stentorn, 12,5 meter högt med ett torntak. Båkarna finansierades nu för första gången av Statskontoret genom medel från båkfonden. Ett riksdagsbeslut år 1765 om reglerade och ökade fyr- och båkavgifter underlättade säkert utvecklingen. Båken på Simpnäsklubb revs när en fyrplats anlades där 1869, medan de andra två finns kvar. Bilder Se även Hävringe Rataskär Spårö båk Stångmärket Valen Vinga fyrplats Referenser Noter Vidare läsning Thunman, Dan (2000). Sveriges fyrplatser: en bebyggelsehistorisk dokumentation av f.d. bemannade fyrplatser anlagda under Lotsverkets tid. Norrköping: Sjöfartsverket. sid. 28-30. Libris 8380547. ISBN 9186502190 Externa länkar Officiell webbplats Stockholm Archipelago Trail karta
Arholma kyrka

Arholma kyrka eller Arholma kapell är en kyrkobyggnad belägen på Kvarnberget ovanför Kägelbacken på Arholma i norra Roslagen. Kyrkan tillhör Väddö församling i Uppsala stift och Svenska kyrkan. Kyrkan invigdes 1928. Kyrkobyggnaden Före år 1870 samlades öborna till gudstjänst i Jerk-Larsgårdens storstuga. När ett skolhus färdigställdes på 1870-talet flyttades sammankomsterna dit. År 1917 försågs skolsalen med ett flyttbart skrank som fungerade både som altare och predikstol. Med tiden växte önskemålen om att få en egen kyrka. Under 1926 gjordes upprop i tidningar om medel till en kyrka. Kort därefter skänkte Evangelisk-lutherska missionsförsamlingen ett missionshus (den så kallade Missionshyddan) som låg på Kungsholmen i Stockholm. Missionshuset skulle rivas eftersom en gata skulle dras fram vid Kronobergsparken i Stockholm. Efter nedmontering fraktades virket från kajen i Rålambshov med en Vätöskuta till Arholma. Kapellet återuppbyggdes på sin nuvarande plats och invigdes 30 september 1928 av ärkebiskop Nathan Söderblom, som samma dag även lät inviga Björkö-Arholma kyrka. Eftersom kapellet hade invigts på Den helige Mikaels dag fick det från början heta Mikaelskapellet. Ritningarna till kapellet är utförda av arkitekt Oscar Holm, som var mångårig sommargäst på ön, medan Harald Lindberg som var född Björkö-Arholmabo svarade för den konstnärliga utsmyckningen. Kapellet består av långhus med ett vidbyggt vapenhus vid ena kortsidan. I vapenhusets vägg finns huvudingången och framför denna ligger fem kvarnstenar. Långhuset har tre fönster åt ena hållet och tre fönster åt andra hållet. Väggarna är klädda med vitmålad stockpanel och står under sadeltak. Grunden är murad direkt på klippan. På takets ena sida vilar en takryttare med kyrkklocka och på takets andra sida står en vindflöjel med årtalet 1928. Från kyrkans invigningsår härrör de dekorativa målningarna av Harald Lindberg, som är född och uppvuxen på grannön Björkö. Inventarier Altartavlan är signerad Harald Lindberg 1927 - 1928 och bekostad av dåvarande kronprins Gustaf Adolf samt prins Eugen. Tavlans motiv är en ovädersnatt där Jesus kommer vandrande på havet mot en grupp ängsliga människor på stranden. Dopfunten är av trä och har en dopskål av tenn. Ovanför predikstolen i långhusets främre del hänger ett tremastat votivskepp som är skänkt till kyrkan 1928. En elektrisk orgel är skänkt till kyrkan 1975. tidigare användes ett harmonium i kyrkan. Bilder Referenser Noter Tryckta källor Marianne Koesoemah, Maj-Britt Hildebrandt, Karin Strindberg, Bengt Ingmar Kilström (1981). Björkö-Arholma kyrka och Arholma kapell. Upplands kyrkor, 184, Ärkestiftets stiftsråd. Libris 268807 Våra kyrkor (1990). Klarkullens förlag, Västervik. Sid. 28. ISBN 91-971561-0-8 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Norrtälje kommun Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Arholma kyrka. Webbplats för Väddö och Björkö-Arholma församlingar Stockholm Archipelago Trail karta
Arjeplogs kyrka

Arjeplogs kyrka, Sofia Magdalena, är en kyrkobyggnad i Arjeplog. Den är församlingskyrka i Arjeplogs församling i Luleå stift. Kyrkobyggnaden Den första kyrkan Den första kyrkan uppfördes enligt kyrkoboken mellan juli och augusti 1641. Timringen av kyrkan påbörjades den 28 juni 1641 på uppdrag av drottning Kristina och den 25 januari 1642 invigdes den av landshövding Frans Crusebjörn. Kyrkan hade stampat jordgolv, under vilket man begravde de döda. Man upphörde med detta under 1700-talet. Enligt ett syneprotokoll daterat den 31 januari 1741 var kyrkan uppförd av talltimmer och var inom knutarna - omräknat till dagens måttenheter - drygt 16 meter lång och 8,5 meter bred samt 15 timmervarv hög. En mer utförlig beskrivning av denna kyrka återfinns i Einar Wallquists "Arjepluogs kyrkor" (Arjeplog 1970). Arjeplogs första kyrkoherde, Petrus Turdinus avled troligen vintern 1641/-42. Dennes efterträdare Johannes Olai Hapstadius påbörjade mantalsskrivningen och utsågs år 1661 till kyrkoherde i Råneå. År 1662 tillträdde Johan Nicolai Læstadius kyrkoherdetjänsten i Arjeplog, stamfader till släkterna Læstadius och Læstander. Den nuvarande kyrkan År 1760 började man bygga en ny kyrka, denna byggdes korsformig och rödmålades. Kyrkoherde Johan Öhrling lät smida två korskrank som placerades längst fram i kyrkan. År 1894 byggdes kyrkan ut, bland annat flyttade man koret från den östra till den västra sidan vilket gör Arjeplogs kyrka till en av två sådana i Sverige. I augusti 1896 fick kyrkan sin nuvarande rosa färg. Kyrkan renoverades 1969-1970. Inventarier Predikstolen anses ha tillverkats av Nils Fluur 1694. Altartavlan målades 1770 av Anders Hellberg från Piteå. I mars 2009 invigdes en mässkrud, en stola, ett kalkkläde och en bursa, alla med samiska motiv, bland annat Maria maljan, en kristen symbol vanligt förekommande i samiska silversmycken. Utsmyckningarna gjordes av systrarna Monika och Ulla Britta Unnes . Orgeln byggdes år 1960 av Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstad. Se även Arjeplogs församling Källor
Arkaden

A Arkaden é uma galeria comercial do centro da cidade sueca de Gotemburgo, localizada junto à praça de Brunnsparken, no cruzamento da Östra Hamngatan com a Södra Hamngatan. Dispõe de 24 lojas e restaurantes, em 3 andares. Tem entrada por Brunnsparken, Fredsgatan e Östra Hamngatan. Está vocacionada para os ramos da moda, design e interiores. Referências Ligações externas Página oficial da Arkaden Media relacionados com Arkaden no Wikimedia Commons
Arlöv Church

Arlöv Church (Swedish: Arlövs kyrka) is a church in Arlöv, Burlöv Municipality in the Swedish province Skåne. The Neo-Gothic church was built in 1900 to house a growing congregation. History The church was built in 1900 and was intended to replace Burlöv Old Church, a nearby medieval church which had become to small for the growing congregation. Discussions about building a new church had been initiated already in 1870. When it was inaugurated in 1900, its Neo-Gothic style was already falling out of fashion. Architecture The church was designed by architect Alfred Arwidius in a Neo-Gothic style with some details influenced by Art Nouveau. The building material is yellow bricks and the church consists of a western tower, nave, transepts and a pentagonal choir. The church tower is 58 metres (190 ft) tall. Inside, most of the furnishings including the Neo-Gothic altarpiece date from the time of construction. The north transept houses the organ. The altar is from 1963. The architecture has been described as being of high quality for its time and standards. References External links Media related to Arlöv Church at Wikimedia Commons
Arnö kyrka

Den här artikeln handlar om Arnö kyrka på Arnö i Mälaren. För den kyrka som ligger i stadsdelen Arnö i Nyköping, se Sankta Katarina kyrka, Nyköping. Arnö kyrka är en kyrkobyggnad på Arnö i Mälaren. Den är ingen församlingskyrka utan ägs och förvaltas av Riksantikvarieämbetet sedan 1957. Före 1943 utgjorde Arnö egen församling och socken. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes som gårdskyrka till öns huvudgård Arnöberg. Kyrkans äldsta delar härrör troligen från 1200-talet. Kyrkan består av ett långsträckt långhus med ett vapenhus från 1647 mitt på södra sidan. Vid norra sidan finns en sakristia. Vid långhusets östra sida finns ett tresidigt kor som tillkom vid mitten av 1570-talet. Omkring år 1700 förlängdes kyrkan åt väster med två travéer. Sydost om kyrkan står klockstapeln från 1726. Inventarier Dopfunten är tillverkad på 1400-talet av singömarmor. Altaruppsatsen är skänkt till kyrkan 1736. Predikstolen, som anskaffades 1761, är tillverkad av Olof Gerdman, Stockholm. I kyrkan finns en orgel som än idag drivs av orgeltrampare. Orgel Orgeln byggdes 1828 av Pehr Zacharias Strand, Stockholm. Den är mekanisk med slejflåda och har ett tonomgång på 54/18. Bildgalleri Referenser Tryckta källor Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 44 - 46, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län, 1997, ISBN 91-85618-54-3 Webbkällor Information om Arnö kyrka från Svenska kyrkan i Enköping Noter Externa länkar Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Wikimedia Commons har media som rör Arnö kyrka.
Arrie Church

Arrie Church (Swedish: Arrie kyrka) is a church in Arrie, Vellinge Municipality, in the Swedish province Skåne (Scania). A medieval church on the same spot was demolished in 1899 and the currently visible church inaugurated in 1890. It is a Neo-Gothic church, designed by architect Salomon Sörensen. Arrie Church houses a 15th-century wooden sculpture probably made in the Low Countries. History The first church in Arrie was built c. 1200 and consisted of a nave, choir and an apse. During the 14th century a tower was added. The church underwent further changes during the 18th and 19th centuries. At the end of the 19th century, it was, however, decided that the old church should be demolished and a new one be built, despite objections from the Royal Swedish Academy of Letters, History and Antiquities. In 1889 everything except the lower part of the tower was torn down, and in 1890 the new church was inaugurated. Already in 1912 it had to be repaired. Architecture and furnishings The current church was designed by architect Salomon Sörensen in a Neo-Gothic style. It consists of a western tower, a nave and a choir without an apse. Inside, the church ceiling is supported by vaults. The exterior is richly articulated with i.a. crow-stepped gables, mouldings and blind arches. The pulpit was transferred from the old church and dates from the late 16th century; it is made of oak and decorated with carved images of Paul the Apostle and the Four Evangelists. The altarpiece consists of a wooden pietà, originally part of a larger altarpiece. It dates from the last quarter of the 15th century and was probably made in the Low Countries. It displays similarities with the triumphal cross of Barsebäck Church, somewhat further north, and has been described as being a piece of art of high artistic quality. The baptismal font also comes from the earlier church; it is made of wood and dates from the 16th century. The church has two church bells, of these one is from 1594 and the other manufactured in 1899. References External links Media related to Arrie Church at Wikimedia Commons Official site (in Swedish)
Arsenalsgatan 6

Arsenalsgatan 6 är adressen för en byggnad intill Blasieholmstorg på Norrmalm i Stockholm som uppfördes mellan åren 1907 och 1910 för Bankaktiebolaget Södra Sverige. Den helsingsborgsbaserade banken hade tillsvidare inhyst sitt stockholmskontor i det Adelswärdska huset på Drottninggatan 2 under tiden man uppförde ett eget trevåningspalats på Arsenalsgatan, ritat av Thor Thorén. Byggmästare var N J Bengtson. Byggnaden följde renässanspalatsens schema, med rusticerad bottenvåning och en taklist krönt av en balustrad. I den ljusa granitfasaden framträder dock de moderna jugenddragen tydligt. Portalen pryds av Blekinges ek i relief, där ugglan och ekorren symboliserar klokhet och sparsamhet. Entrén utgörs av två stora bronsportar med bankens oktagon. Innanför entrén återfinns den stora ljusa bankhallen som täcks av ett spröjsat glastak och omges av arkader och ett övre galleri. Banken fusionerades 1919 med Stockholms handelsbank, som därigenom bildade Svenska Handelsbanken vilken övertog oktagonen som symbol. Därefter såldes byggnaden. Den fortsatte dock fylla sin funktion som banklokal, mellan 1928 och 1951 för Diskontobanken och mellan 1951 och 1960 dess efterföljare Wermlands Enskilda bank. Huset påbyggdes med fyra våningar 1988 efter ritningar av Laszlo Marko. Efter bankperioden har den välbevarade bankhallen bland annat fungerat som utställningslokal för Orrefors och senare som reception och bibliotek för advokatbyrån Setterwalls. 2015 övertog Stureplansgruppen hyreskontraktet för att bygga om fastigheten för hotell och restaurangverksamhet. 2018 öppnade Bank Hotel med 110 rum och restaurang Bonnie's. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Arsenalsgatan 6. Stockholmskällan har media som rör Arsenalsgatan 6
Arsenalspalatset

Arsenalspalatset är en byggnad på Norrmalm i centrala Stockholm. Kontorsbyggnaden ritades av arkitekten Björn Hedvall och uppfördes 1931-1934. Mot Arsenalsgatan vetter en långsträckt modernistisk fasad med fönsterband. Karaktären är annorlunda mot Wahrendorffsgatan där ett tio våningar högt torn i puts och marmorband reser sig vid gatans brytning. Ursprungligen var hela fasaden mot Arsenalsgatan marmorklädd. Byggnaden har "grönklassats" av Stockholms stadsmuseum vilket innebär att den är "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synvinkel". Källor Persson, Mats m fl (1975). ”Näckström”. City: byggnadsinventering 1974-75 - Historik och byggnadshistoriskt register (2 delar). Stockholm: Stockholms stadsmuseum. Libris 130002. https://stockholmskallan.stockholm.se/post/10809 RA Bebyggelseregistret (Näckström 25) Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Arsenalspalatset.
Artillerikyrkogården

Artillerikyrkogården är en nedlagd begravningsplats i kvarteret Förrådsbacken i stadsdelen Östermalm, Stockholm. Kyrkogården ligger på samma tomt som Radiohuset vid korsningen Dag Hammarskjölds väg och Gärdesgatan, norr om Engelska kyrkan i Diplomatstaden. Den sista begravningen skedde år 1912. Därefter avlystes kyrkogården. Begravningsplatsen är inte längre tillgänglig för allmänheten eftersom den ligger inom Sveriges Radios och Sveriges Televisions civila skyddsobjekt. Historia Begravningsplatsen användes redan på 1730-talet och kallades då för Laboratoriekyrkogården. Namnet kommer från den laboratorieanläggning för experiment med krut och ammunition som fanns där Sveriges Radio har sina anläggningar idag. Artillerikyrkogården anlades år 1860 samtidigt med Stockholms garnisons begravningsplats, Garnisonskyrkogården. Den låg på Engelska kyrkans nuvarande tomt och några gravar finns fortfarande kvar söder och öster om kyrkan. På Artillerikyrkogården har cirka 4 000 personer som tillhörde Kunglig Svea artilleriregementes församling begravts. De allra flesta som vilade här var knutna till Kunglig Svea Artilleriregemente, som var en egen kyrkoförsamling. Här låg officerare, manskap, hantverkare och ibland också deras fruar, söner och döttrar. Dödsorsaken var enligt Artilleriförsamlingens handlingar inte enbart krigshandlingar utan oftast sjukdomar som tuberkulos, difteri och lunginflammation. Platsen upptar en yta av ungefär 45x40 meter. En grusgång delar kyrkogården i två nästan lika stora delar. Totalt räknades ett 50-tal gravvårdar, varav ett tiotal nu saknar läslig inskrift, medan de övriga 40-talet upptar drygt 50 namn med dödsårtal mellan 1831 och 1899. Ungefär hälften av gravvårdarna upptar de begravdas militära titlar. I tre gravvårdar ingår kanon-/haubitspipor, medan ett par är inhägnade. Den 31 januari 1997 beslutade länsstyrelsen att Artillerikyrkogården skall betraktas som en fornlämning och vara skyddad mot ingrepp och exploatering. Artillerikyrkogården är även ett registrerat garnisonsminne. Svenska staten äger begravningsplatsen, men Sveriges Radio Förvaltnings AB sköter området. Bilder Referenser Noter Källor Stockholmskällan: Artillerikyrkogården (texten kommer från en skylt som finns uppsatt vid fornlämningen) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Artillerikyrkogården.
Artisten

Artisten var en byggnad i vilken Högskolan för scen och musik vid Göteborgs universitet hade sin verksamhet till november 2022. Adressen var Fågelsången 1 i stadsdelen Lorensberg och byggnaden var belägen mellan Götaplatsen och Renströmsparken och förband på så sätt Göteborgs kulturella centrum med den humanistiska fakultetens campus. För att göra plats åt Konstnärliga, en ny hemvist åt hela den konstnärliga fakulteten vid Göteborgs universitet, inklusive institutionerna HDK-Valand och Högskolan för scen och musik, revs delar av Artisten under 2023, medan andra delar renoveras för att bli delar av den nya byggnaden. Den totala ytan var omkring 18 000 kvadratmeter fördelade på fyra huskroppar i gult tegel och fem våningsplan. Artisten innehöll bland annat en konsertsal med plats för 400 åhörare, två teaterlokaler, en större orgelsal, flera teater- och musikstudior samt en föreläsningssal. I byggnaden fanns även ett bibliotek samt ett kafé. Skulpturgruppen Färdskrivaren av Roj Friberg fanns i entrén. Den äldsta delen av byggnaderna stod klar 14 november 1935, uppförd åt Göteborgs högre allmänna läroverk för flickor (därefter Kjellbergska gymnasiet) med R.O. Swensson som arkitekt. En ombyggnad gjordes 1992 av Erséus, Frenning och Sjögren och en tillbyggnad som ritades av Nyréns Arkitektkontor stod klar samma år. Genom att tillbyggnaden vridits cirka 45° i förhållande till Olof Wijksgatan, utnyttjas tomten väl. Detta var ursprungligen en del av tävlingen kring universitetets utformning i Renströmsparken. Artisten invigdes den 18 september 1992 av drottning Silvia med ett pukslag, vilket ingick i fanfaren The Queens Touché av Jan Yngwe. Artisten tilldelades 1993 pris av Per och Alma Olssons fond, "För god byggnadskonst", och i december året innan fick chefsarkitekten Snorre Lindqvist ta emot byggnadsstyrelsens pris för "bästa statliga nybyggnad". I byggnadens kör- och orgelsal installerades 1998 en orgel i fransk symfonisk 1800-talsstil med orgelbyggaren Aristide Cavaillé-Colls verk som förebild. Orgeln är byggd av Verschueren Orgelbouw BV, Nederländerna. Byggandet av orgeln ingick i ett program som formulerades vid projekteringen av Artisten. Detta program omfattade en orgel i nordtysk 1600-talstil, en orgel i svensk 1700-talsstil och en orgel i fransk symfonisk 1800-talsstil. Den planerade nordtyska barockorgeln har realiserats i Örgryte nya kyrka. En svensk 1700-talsorgel har ännu inte byggts. Innan den franska orgeln kunde installeras, fanns på Artisten temporärt en engelsk romantisk orgel, byggd 1871 av Henry Willis. Denna orgel flyttades senare till en sidoläktare i Örgryte nya kyrka. Referenser Noter Tryckta källor Universitetet i Göteborg : En arkitekturguide, Claes Caldenby, Elisabeth Boberg, Arkitektur-Byggnadsplanering, Chalmers tekniska högskola 1996 ISSN 0281-2215, s. 24f. Vidare läsning Persson, Jörgen; Rising Anders (1993). Göteborg bakom fasaderna. Stockholm: Svenska turistfören. (STF). sid. 81. Libris 7611738. ISBN 91-7156-114-5 Externa länkar Artisten
Arvika flygplats

Arvika flygplats, Westlanda (IATA: -, ICAO: ESKV), ligger vid staden Arvika i Värmland. Det finns inga reguljära flyglinjer från flygplatsen. Flygplatsen används mestadels av privatflyg, taxiflyg, brandflyg och helikopter. Det finns en lokal flygklubb, Arvika Flygklubb, där det bedrivs aktiv flygverksamhet samt flygskolning. Flygklubben står för den huvudsakliga och största delen av verksamheten på flygplatsen. Arvika kommun sökte sedan 2012 andra driftförhållande vid flygplatsen för att kunna upphöra med det årliga stödet på 1,1 miljoner kronor. Flygplatsen är numera privatägd. Källhänvisningar Se även Lista över flygplatser i Sverige Externa länkar Arvika Flygklubb
Arvika travbana

Arvika travbana är en travbana i Arvika som anordnar omkring 5–7 tävlingsdagar per år, främst under juni och juli månad. Den byggdes redan 1954 av medlemmar i Wermlands Trafvarsällskap, 1972 lades banan om och 1992 byggdes den om. Banan är i sitt nuvarande utförande en kort bana på 800 meter (liknande bland annat Åmål, Hoting och Karlshamn) samt 19,2 meter bred och har ett kort upplopp på endast 114 meter. Höjdpunkter Arvika är en säsongsbana som tävlar under sommaren. Säsongens höjdpunkt är Arvikas Jubileumslopp som körts sedan 1992. Varje år arrangeras även midsommartravet söndagen efter midsommardagen, och en V65-tävling under juli månad. Referenser Externa länkar Officiell webbplats Info på Svensk Travsports Hemsida
Asa kyrka

Asa kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Lammhults församling i Växjö stift. Kyrkan ligger vid norra stranden av Asasjön i Asa socken, Växjö kommun. Kyrkobyggnaden Första kyrkan på platsen uppfördes på medeltiden och efter att ha brunnit ned ersattes den av en ny kyrka 1670. Nuvarande kyrka uppfördes 1806-1807 efter ritningar av arkitekt Per Wilhelm Palmroth. 1814 invigdes kyrkan av biskop Ludvig Mörner. 1600-talskyrkans sakristia och norra vägg ingår i nuvarande kyrkobyggnad. Kyrkan har en stomme av sten och består av långhus med rakt avslutat kor i öster och kyrktorn i väster. Vid norra långväggen ligger sakristian. Väggarna är putsade och vitkalkade. Yttertaken är belagda med spån. Tornet har ett kopparbelagt tak och ovanpå torntaket vilar en fyrkantig öppen lanternin med kopparbelagt tak. Lanterninen kröns av en kometliknande flöjel. En omfattande inre renovering genomfördes 1984-1985 då bänkinredningen byggdes om och antalet sittplatser minskades från 750 till 350. Under läktaren inrättades andaktsrum, kapprum m.m. Strax öster om kyrkan ligger ett gravkor från 1800-talet. Inventarier Dopfunten av sandsten är från 1100-talet. På kyrkorummets norra vägg ovanför ingången till sakristian hänger ett 2,3 meter högt triumfkrucifix av trä från 1300-talet. Ett rökelsekar av brons är från 1400-talet. Nattvardskärl och paten är från 1600-talet. Altartavlan är målad 1804 av Pehr Hörberg och har motivet "Fariséen och publikanen" (Lukas 18:10-14). Tavlan restaurerades 1985. Predikstolen är byggd 1808 och har uppgång från sakristian. Orgel 1879 bygger Anders Victor Lundahl, Malmö en orgel med 13 stämmor. Den besiktigades 20 august av musikdirektör Georg Wilhem Heintze från Jönköping, som gav goda vitsord, och invigdes samma dag. Lundahl renoverade också altartavlan så motivet blev tydligt mot tidigare eftersom någon tidigare bestrukit tavlan med linolja så färgerna blivit dova. Nu applisserades fernissa istället. En längre redogörelse här. 1959 bygger A. Mårtenssons orgelfabrik, Lund en mekanisk orgel. Bildgalleri Referenser Noter Tryckta källor Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 304. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Wikimedia Commons har media som rör Asa kyrka.