NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bergholmstorpet

Bergholmstorpet är ett 1700-talstorp vid Skarpnäcksvägen i stadsdelen Skarpnäcks gård, södra Stockholm. Torpet lydde ursprungligen under godset Skarpnäcks gård och användes som bostad ända fram till 1938. Idag disponeras torpet av Föreningen Bergholmstorpets vänner som bland annat driver café varje söndag. Bergholmen är även namnet på det berg som reser sig norr om torpet och som delvis bebyggdes på 1950- och 60-talen med radhus och flerbostadshus. Bakgrund Vid mitten av 1700-talet hade Skarpnäck utvecklats till ett sammanhängande gods med ett 20-tal underliggande torp och gårdar, bland dem Pottmyran, Ryssboda, Kilen, Tätorp, Bergholm, Östergården och Pungpinan. Vid sjön Flaten återfanns Listuddstorpet, Ekstubben, Skrubba och Flaten. Vid Ältaån låg det ännu bevarade Brotorpet som inte hade mycket jord och fungerade därför som ett fiskartorp. Bland andra bevarade torp märks Pungpinetorpet och så Bergholmstorpet, båda belägna vid dagens Skarpnäcksvägen som en gång i tiden var en viktig färdväg mot Tyresö. Torpet Bergholmstorpet anlades 1780 som ett dagsverkstorp och var ursprungligen en parstuga som senare omkring 1860 utvidgades mot väster. Från 1781 var det en rättarbostad och 1782 omnämns Anders Persson (senare kallad Ahlbom) med hustru Stina Ersdotter och barn som boende i torpet. Han dog sedan 1804 vid 54 års ålder och hans änka bodde då kvar till 1839 under mycket knappa omständigheter. Från 1844 bodde en lång rad familjer i Bergholmstorpet, bland dem en skomakare, torpare, mjölkare, statdrängar och pigor. På 1920-talet kom Skarpnäcks gård med underlydande torp i Stockholms stads ägo. På hösten 1923 flyttade snickaren Oscar Ström med hustru Johanna Ström in. Paret hade sju barn. Ström rustade upp Bergholm och använde den stora källaren bakom huset som snickeriverkstad och virkesförråd. Då tillkom den inte tidstypiska snickarglädjen kring torpets fönster. Samtidigt bodde även en statarfamilj i en del av torpet. Sista boende var 1938 familjen Olsson som bedrev jordbruk och hade mjölkkor. I slutet av 1930-talet fick Bergholmstorpet nya uppgifter. Under andra världskriget nyttjades torpet av krigsmakten som förläggning för manskap. Då var närbelägna Skarpnäcksfältet ett krigsflygfält och manskapets uppgift var att bevaka flygfältet. Därefter disponerades torpet av hemvärnet som under 1970-talet genomförde en större renovering av byggnaden. Mot norr finns två tillbyggnader, som innehåller dels en stenkällare med välvt tak, dels ett bostadsrum. På 1950-talet revs några uthus som hörde till gården. Idag disponeras torpet av Föreningen Bergholmstorpets vänner som vill bevara, vårda och utveckla Bergholmstorpets kulturhistoriska miljö för framtiden. Föreningen driver ett sommarcafé i byggnaden och arrangerar författarkvällar, föredrag, loppmarknad och liknande aktiviteter. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bergholmstorpet.
Dalarö societetshus

Dalarö societetshus är en byggnad och fd societetshus vid Övre Tegnérsvägen 4 i Dalarö, Haninge kommun, Stockholms län. Societetshuset användes från 1800-talets senare del till år 2002 av lokalsamhället för fester, sammankomster och andra gemensamma och privata tillställningar. Mot slutet användes det även för konferenser. Från 2002 är Societetshuset privatbostad. Dalarö societetshus är sedan 1981 ett lagskyddat byggnadsminne. Historik På platsen fanns redan bebyggelse på 1740-talet och 1779 redovisades här bland annat en bagarstuga, två bodar, en vedbod, svinhus, ladugård, fähus samt kryddgård och trädgårdstäppa. På 1850-talet förvärvades fastigheten av den siste kommendanten på Dalarö skans, major Johan Ulrik Cedercrona. Efter dennes död 1855 sålde Cedercronas arvingar egendomen 1862 till källarmästare Adolf Lindgren och hans hustru Maria, som öppnade matservering och pensionat. Troligtvis fick huset då sitt nuvarande utseende. Byggnaden kännetecknas av rik fasadarkitektur i schweizerstil och övervåningens stora festsal. Här finns fyra stora dubbeldörrar och en handmålad tapet från 1880-talet med papegojmönster. Huset är uppfört i timmer i två våningar. Verandan med omfattande lövsågerier rekonstruerades i början 1980-talet efter ett foto från 1909. Till societetshuset hör ett fristående annex från omkring 1860-70. Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dalarö societetshus.
Karl Johansförrådet

Karl Johansförrådet är en kulturhistoriskt värdefull byggnad i kvarteret Förrådsbacken beläget i Radiohusparken mellan Radiohuset och TV-huset på Östermalm i Stockholm. Historik Karl Johansförrådet är uppkallat efter kung Karl XIV Johan och användes av honom när han inspektera sina trupper ute på Gärdet. Byggnaden uppfördes under 1800-talets första hälft efter ritningar av arkitekt Fredrik Blom. Byggnaden är ett putsat tvåvåningshus som tidigare ingick tillsammans med Krutkällaren och Stora Stenskjulet i en krut- och kulfabrik vilka hörde till Svea artilleriregementes laboratorium. Verksamheten fanns kvar till början av 1900-talet. Senare har byggnaden använts som ammunitionsförråd. Karl Johansförrådet ombyggdes 1965 till kontor för dåvarande Sveriges Radios tillfälliga byggnadsbyrå när Radiohuset uppfördes. Idag ingår Karl Johansförrådet i Sveriges Radios verksamhet. Byggnaden var redan 1934 ett statligt och är sedan 1996 ett enskilt byggnadsminne. Huset är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket är det starkaste skyddet och innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Området är inte längre tillgängligt för allmänheten eftersom det ingår i ett civilt skyddsobjekt omfattande Sveriges Radios och Sveriges Televisions byggnader. Referenser Noter Källor Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar. Stockholm: AWE/Geber. sid. 193. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4 Stadsplan 1997-01844 (planbeskrivning) Stadsplan 1997-01844 (plankarta) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karl Johansförrådet.
Bandhagens gymnasium

Bandhagens gymnasium var en kommunal gymnasieskola belägen vid Trollesundsvägen 15–19 i Bandhagen i södra Stockholm. Skolbyggnaden uppfördes 1957–1959 och aulan tio senare. Skolan hade olika gymnasieverksamheter som lades ner 2002. I början av 2000-talet ombyggdes skolans lokaler till bostäder. Fastigheten är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär "särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt". Historik Byggnad Skolbyggnaden uppfördes 1957–1959 och aulan 1967–1969 efter ritningar av arkitekt Lennart Brundin som på 1950- och 1960-talen ritade ett flertal skolhus i Stockholmsområdet. Byggherre var Stockholms folkskoledirektion och konstruktör Jacobson & Widmark. Anläggningen består av flera byggnadsvolymer som springer ut från hörnen av den fyra våningar höga centralbyggnaden. Delarna fick olika funktioner såsom klassrumslänga, ljushall med lärosalar, matsal, musiksal, aula, expeditionslokaler och lärarrum. Centralbyggnadens stomme uppfördes av lättbetong, övriga delar har tegelmurar med bakmurning av lättbetong. Aulan har tegelstomme. Centralbyggnaden har bröstningar av räfflad beige terrasitputs och högst upp ett enstaka burspråk som skulle användas till växtodling. Vaktmästarbostaden har beige slätputsade fasader och aulan fick beige putsade fält mellan vertikaler av tegel. Fasaderna är en blandning av partier i ljus puts och rött fasadtegel. På centralbyggnaden indelades den långa fasaden i vertikala fält med pilaster i rött tegel som bildar en klimatskyddad arkadgång i bottenvåningen. På Östra flygelns fasad märks skulpturen Comedia del'Arte av Nils Sjögren. Strax söder om gymnasiebyggnaderna ligger Bandhagshallen som även den ritades av Lennart Brundin (invigd 1968). Verksamhet Mellan åren 1959 och 1966 var namnet Kommunala gymnasiet i Bandhagen (Bandhagens läroverk). Därefter har den funnits kvar som vuxengymnasium och fackskola. Gymnasieutbildning fanns från 1959 med studentexamen 1962–1968. Mellan 1959 och 1971 låg Bandhagens gymnasiums högstadium i Bandhagens skola. Vid Stadsmuseets inventering av skolhuset 1991 fanns omkring 500 elever. Verksamheten lades ner 1998, då som ungdomsgymnasium medan vuxengymnasium fortsatte därefter till vårterminen 2002. Bostäder Efter nedläggningen förvärvades byggnaden 2006 av Svenska Hus för att bygga om den till bostäder. I en första etapp 2007–2008 skapades 120 lägenheter som ritades av Respons Arkitekter. I en nybyggd del på skolgården tillkom ytterligare 32 bostäder. Svenska Hus planerar även att bygga om den gamla aulan till 14 etagelägenheter. Se även Bandhagens skola Bäckahagens skola Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bandhagens gymnasium.
Gubbängens gymnasium

Gubbängens gymnasium var en kommunal gymnasieskola belägen i Gubbängen i Stockholms kommun, gymnasiet las ner 1984. Sedan 1998 har Internationella Engelska Skolan undervisning i byggnaden för årskurs 4–9. Byggnader Skolbyggnaden är från 1954 och 1957, ritad av Helge Zimdahl och partnern Nils Ahrbom. Anläggningen sträcker sig i ost-västlig riktning längs med Lingvägen. Här placerade arkitekterna bland annat lektionsrum, personallokaler, cafeteria, hall och matsal. Huvudentréer till de olika verksamheterna är orienterade mot huvudstråket i söder. Längs med södra sidan märks utskjutande envåningsbyggnaderna. Dessa fick av Zimdahl & Ahrbom individuell utformning med olika fönster, burspråk och dörrar. Fasaderna består av delvis mönstermurat rött tegel. Söder om skolkomplexet uppfördes mellan 1958 och 1959 skolans gymnastikbyggnad (idag Gubbängshallen), vars välvda halltak och fasaderna i vit målade lättbetongplank har blivit en välkänd siluett i omgivningen. Även här anlitades Zimdahl & Ahrbom med Einar Lovén som arkitekt. Åren 1964–1969 tillkom aulan ritad av arkitekt Paul Hedqvist som lyckade integrera sin byggnad i Zimdahl & Ahrboms tidigare verk. Samtliga byggnader är grönmarkerade av Stockholms stadsmuseum vilket betyder att bebyggelsen är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Verksamhet 1950 till 1959 var namnet Gubbängens samrealskola som från 1954 även hade ett kommunalt gymnasium. Från 1959 till 1966 var namnet Gubbängens högre allmänna läroverk och från 1966 Gubbängens gymnasium. 1984 las gymnasiet ner. Fastigheten används efter 1984 av landstinget som där driver Gubbängens vårdgymnasium. Studentexamen gavs från 1957 till 1968 och realexamen från 1954 till 1962. Sedan 1998 har Internationella Engelska Skolan undervisning i byggnaden för årskurs 4–9. Bilder Se även Gubbängens folkskola, som uppfördes 1945-47 och står öster om Gubbängens gymnasium och som också ritades av Helge Zimdahl och Nils Ahrbom. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gubbängens gymnasium.
Kajen 5

Kajen 5 est un immeuble résidentiel dans le quartier de Liljeholmen à Stockholm en Suède. Description Kajen 5 est situé dans l’ilot urbain de Lagringen, au 75 Sjöviksvägen. Kajen 5 est un gratte-ciel et un immeuble bas associé construits entre 2013 et 2018. L'ensemble a été conçu par ÅWL Arkitekter pour le compte de l'entrepreneur général JM (sv). Architecture et urbanisme Depuis l'an 2000, une zone résidentielle appelée Liljeholmskajen s'est développée en bordure de la baie Årstaviken du lac Mälaren. Avec les bâtiments voisins Kajen 4 conçu par l'architecte Gert Wingårdh, Kajplats 6 conçu par Alessandro Ripellino Arkitekter ainsi que Kajen 7 conçu par Erséus Arkitekter, Kajen 5 fait partie des gratte-ciels de Liljeholmskajen avec ses 90 mètres de hauteur. Avec le restaurant vitré au sommet, le Kajplats 6 sera le plus haut des quatre gratte-ciels. Le bâtiment le plus proche des ponts d'Årsta, le Brohuset (sv) a été aussi conçu par Gert Wingårdh. Alors que Kajen 4 se distingue par ses façades noires, Kajen 5 brille d'un blanc chatoyant avec son revêtement de façade en brique brillante et ses accents ocre. Galerie Notes et références Voir aussi Liens externes Ressource relative à l'architecture : The Skyscraper Center Articles connexes Liste des plus hauts bâtiments du comté de Stockholm Portail de Stockholm Portail des gratte-ciel Portail du bâtiment et des travaux publics
Kajen 5

Kajen 5 är ett bostadshus i kvarteret Lagringen på Sjöviksvägen 75 vid Årstadalshamnen i stadsdelen Liljeholmen, södra Stockholm. Här uppfördes mellan 2013 och 2018 ett höghus med tillhörande låghus. Byggnaden ritades av ÅWL Arkitekter på uppdrag av totalentreprenören JM. Byggnad och arkitektur Sedan år 2000 växer ett sjönära bostadsområde upp kallat Liljeholmskajen, belägen intill Årstadalshamnens södra strand. Kajen 5 hör tillsammans med grannhusen Kajen 4 (färdigställd år 2014 och ritad av arkitekt Gert Wingårdh) och Kajplats 6 (planerad färdigställande år 2020 och ritad av Alessandro Ripellino Arkitekter) och K7 till de högsta byggnaderna inom området med en höjd av 90 meter över stadens nollplan. Kajplats 6 blir med den glasade restaurang högst upp det högsta av de fyra höghusen. Närmast Årstabron uppförs Brohuset (byggtid 2016–2018) med som mest 16 våningar, även det ritat av Gert Wingårdh. Medan Kajen 4 utmärker sig genom de svarta fasaderna kommer Kajen 5 att lysa skimrande vitt med sin fasadbeklädnad i blankt skärmtegel och accenter i mättad orange. Liksom Kajen 4 består komplexet av en högdel med 24 våningar och en lågdel med åtta våningar. Sammanlagt rymmer de båda husdelarna 193 lägenheter, fördelade på 1-5 rum och kök med ytor mellan 42 och 141 m². Mellan hög- och lågdel finns en innergård. För husets arkitektur ansvarade arkitekt Olof Lotström på ÅWL Arkitekter. Bilder Källor Kajen 5, beskrivning ÅWL Arkitekter, Kajen 5. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kajen 5.
Liljeholmens municipalhus

Liljeholmens municipalhus (Municipalhuset) är ett bostadshus och tidigare kommunhus vid nuvarande Liljeholmsvägen 8 i Liljeholmen i södra Stockholm. Huset är grönmärkt av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär ”särskilt värdefulla från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt”. Beskrivning Huset är gestaltat i jugendstil och uppfördes 1904–1906 efter ritningar av Dorph & Höög i Kvarteret Stora Katrineberg. Utmärkade för huset är tornet på taket och ingångsportalen i barockstil. Huset kom att ersätta Stora Katrinebergs gårds roll som plats för administrationen i municipalsamhället. Huset hade flera funktioner utöver kommunala institutioner. Här fanns apotek, postkontor, pastorsexpedition, barnmorska, tandläkare, polisstation och bankkontor. Större delen av huset upptogs dock av bostäder. Byggnaden uppmärksammades för sina sju våningar som ansågs mycket högt vid sin tid. År 1913 blev Brännkyrka landskommun och Liljeholmens municipalsamhälle inkorporerade i Stockholms stad. Vid inkorporeringen var Liljeholmen Sveriges största municipalsamhälle med 9 000 invånare. Municipalhuset blev då ett hyresbostadshus med kontors- och affärslokaler i de nedre delarna. Bilder Referenser Källor Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 297. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Hägerstensbygden, Hägerstens hembygdsförening, nr 1, 1978 Brännkyrka 1913–2013 – socknen som blev 51 stadsdelar Hus i Hägersten I, Hägerstens hembygdsförening, 1996 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Liljeholmens municipalhus.
S:t Görans sjuksköterskeskola

S:t Görans sjuksköterskeskola var en gymnasieskola för blivande sjuksköterskor och ligger i stadsdelen Stadshagen på Kungsholmen i Stockholm. Skolan benämns även som Stadshagsskolan. Sjuksköterskeskolan har kopplingar till det intill liggande S:t Görans sjukhus. Idag huserar byggnaden Kungsholmens grundskola med årskurserna 7-9. Historia Under 1960-talet satsades stora mängder pengar sjukvården i Sverige . Sjukhusen byggdes ut och mer kunnigt folk behövdes inom branschen. Som ett led i detta bestämdes att en sjuksköterskeskola på gymnasienivå skulle uppföras på Kungsholmen och planerna tog vid redan 1963 och byggarbetena inleddes 1966. Redan året därpå startade den första terminen . 1971 tog Stockholms läns landsting över regin från kommunen. 1999 tog återigen kommunen över regin och fungerade som komvux tills utbildningen slutligen lades ner år 2000. Samma år inrättades Kungsholmens grundskola i byggnaden . Byggnaden Bebyggelsen består av två volymer och uppfördes 1966 efter ritningar av Tecab konsulterande arkitekter med Anders Tengbom och Kurt Walles i spetsen. Den lägre byggnaden (fastighet Tjället 9) inhyste skolans lokaler medan den högre (fastighet Tjället 8) innehöll bostäder för skolans elever. Referenser
Gubbängshallen

Gubbängshallen är en kommunal idrottshall vid Lingvägen 131 i Gubbängen i södra Stockholm. Anläggningen uppfördes mellan 1958 och 1959 efter ritningar av Helge Zimdahl och Nils Ahrbom. Hallens ljusa färg och bågformade takkonstruktion har blivit ett välkänt inslag i den lokala stadsbilden och syns långt över Gubbängsfältet. Beskrivning Gubbängshallen ligger sydväst om Gubbängens gymnasium och var ursprungligen skolans gymnastiksal. Anläggningen består av två sammanbyggda, men klart från varann avgränsade byggnadskroppar: en tegelbyggnad mot norr och en hallbyggnad mot söder. I tegelbyggnaden anordnades bland annat administration, omklädnadsrum, några motionsrum samt en liten hall på 13 x 25 meter. Själva hallbyggnaden uppfördes av lättbetongelement under ett välvt tak. Yttertaket täcktes av aluminiumfärgad plåt som gav byggnaden en sofistikerad prägel. På båda takfall fanns längsgående fönsterband som släppte in dagsljus. Ytterväggarna består av 50 centimeter höga, liggande och vit målade lättbetongplank som hålls samman av svart målade stående stålprofiler. Höjden till takets hjässa är 11 meter. Genom åren har byggnadens ursprungliga karaktär förändrats av diverse ombyggnader, bland annat har takljusen blivit igensatta. I hallen finns en arena på 20 x 34 meter med läktare för 150 sittande personer. I Gubbängshallen utövas bland annat aikido, basketboll, goalboll, handboll, innebandy, karate och kendo. Byggnaden är grönmarkerad av Stockholms stadsmuseum vilket betyder att bebyggelsen är särskilt värdefull från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt. Bilder Källor RAÄ:s bebyggelseregister: STOCKHOLM BORRSVÄNGEN 12 - husnr 1, GUBBÄNGSHALLEN. Bedoire, Fredric (2012) [1973]. Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5). Stockholm: Norstedt. sid. 345. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gubbängshallen. Stockholms stad: Gubbängshallen.
Malmhuvud

Malmhuvud är en ö i Mälaren och den nordliga fortsättningen av Munsön i Ekerö kommun. Öns topografi har ursprungligen formats av inlandsisen och i modern tid till stor del förändrats av en grustäkt. Beskrivning På äldre kartor kallas ön för Malmö hufvud. Förleden malm har sitt ursprung i verbet mala, i betydelsen mald, sönderkrossad sten, det vill säga grus, sand och morän, som i Skandinavien skapades i stora mängder vid inlandsisens avsmältning, ofta i form av rullstensåsar. Ön Malmhuvuds malm är en del av den 250 kilometer långa Uppsalaåsen, som sträcker sig från Södertörn i söder, via Uppsala, till Gävlebukten i norr. Malmhuvud är pilformad med sin smala spets åt norr. Ön är cirka 715 meter lång och som mest omkring 400 meter bred. I söder står ön via en enkel gångbro i förbindelse med Munsön. Här passerar Ekerö-Munsöleden som har sin slutdestination på Malmhuvud. På öns västra sida ligger några enstaka fritidshus. Hela ön består av en rullstensås som når upp till 35 meter över Mälarens vatten. Under många år hämtades här grus som transporterades med pråm till Stockholm. Numera är grustäkterna nedlagda men deras kraterlandskap finns fortfarande kvar. Bilder Källor Geocaching: Malmhuvud – stranden. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Malmhuvud.
Dômen konstskola

Dômen konstskola är en konstskola som ligger i Björngårdsvillan, i Slottsskogen, Göteborg. Historik Ursprunget till konstskolan var de målerikurser som sedan 1940-talet ABF anordnade i en lokal på Postgatan 40 (före detta Sillgatan) i Nordstan. Lärare för dessa kurser var före detta Valandselever, bland andra Tullan Fink. Under 1950-talet uppstod en krets kurskamrater som ville fördjupa sig och Tullan Fink blev tillfrågad om hon ville leda en sådan klass. Hon accepterade och 1958 startades det som kom att kallas Tullan Finks målarklass. I början av 1960-talet flyttade verksamheten till Lilla Kyrkogatan 3 och det var då verksamheten fick namnet Dômen konstskola. Namnet myntades av Fink och refererar till konstnärskaféet Le Dôme i Montparnasse i Paris. Under 1970-talet flyttade skolan till Schackspelets hus intill Handelshögskolan. År 1977 utökades skolan med en grafikutbildning och i slutet av 1980-talet tillkom en skulpturutbildning. År 1992 flyttade skolan till Hertziahuset på Packhusplatsen. Där fanns betydligt större lokaler och verksamheten expanderade och 1998 gjordes skolan om till stiftelse. Den första styrelsen bestod av Folke Edwards (ordförande), Rolf Åsberg, Eva Gesang-Karlström, Bo Sällström och Tullan Fink. År 1999 blev Johan Lagergård skolchef efter Tullan Fink som då var 79 år. År 2004 hade lokalerna på Packhusplatsen blivit för dyra och skolan flyttade till Björngårdsvillan i Slottsskogen där verksamheten bedrivits sedan 2005. År 2009 tillträdde Anna Persson som ny skolchef. Källor Dômen konstskola, Om skolan, <www.domenkonstskola.se>, läst 2016-08-30
Bägersta gård

Bägersta gård var en egendom belägen i nuvarande stadsdelen Enskedefältet i södra Stockholm. Av Bägersta återstår en liten kulle med ett grönområde som är ett fornminne med RAÄ-nummer Brännkyrka 200:1. Bägersta byväg påminner fortfarande om den forna gården. Historik Bägersta låg i Valla ås bördiga dalgång som sträckte sig över dagens Årstafältet och Enskedefältet. Det stora gärdet kantades av historiska gårdar som Bägersta, Valla gård, Ersta, Östberga och Enskede gård samt längst i nordväst Årsta gård. Tvärs över gärdet sträckte sig den historiska Göta landsväg. Bägersta nämns första gången 1353, då en Jakob j Baeghrastum uppges vara vittne vid häradstinget. År 1484 omnämns en Olaff j Beyarsta. En uppgift från 1500-talet tyder på att närbelägna Valla gård varit ett torp under Bägersta som då drevs som ett storskaligt jordbruk. Gränsen mellan Valla och Bägersta utgjordes av Göta landsväg. På 1630-talet fanns fortfarande en frälsegård i Bägersta som då ägdes av borgmästaren i Stockholm, Olof Bure. En kort tid på 1600-talets mitt var gården ett säteri. Fram till 1729 var Bägersta en självständig gård, då den förvärvades av Enskede gårds nyblivne ägare, riksrådet Gustaf Palmfelt. Enligt en husförslängd från 1772 bodde en statdräng med hustru och barn på Bägersta detta år. Bägersta idag Godset Enskede gårds vidsträckta egendomar förvärvades 1904 av Stockholms stad från dåvarande ägaren Axel Odelberg och var då stadens första och största markförvärv utanför tullarna. I köpet ingick även Bägersta. Platsen var under många år obebyggd men planlades i slutet av 1970- respektive 1980-talet och bebyggdes på 1990-talet. Området kallas idag Årsta Park företagsområde. I norra delen av Årsta Park lämnades en liten kulle orörd och utgörs av Bägersta gamla bytomt. Här finns bebyggelselämningar inom en diameter av cirka 100 meter, med bland annat svart, fet jord och stenskoningar och några kulturväxter. Närbelägna gårdar Ersta gård Valla gård Östberga gård Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bägersta gård.