NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Intendenturförrådet

Intendenturförrådet (Swedish: Commissariat Warehouse) is a building on the islet Skeppsholmen in central Stockholm, Sweden. Designed by the city architect Johan Eberhard Carlberg (1683-1773) in 1728 and completed in 1731, the warehouse was where the Crown kept grains and other goods collected as taxes paid in kind. By 1795 it was briefly used to store the royal trophies before it was rebuilt into an Army storage in 1795. It then escaped two attempts by the Navy to transform it into a barrack in 1829 and 1898, and is still used for storage. While the plain buttoned-up exterior with its small arched windows and simple verticals is striking contrast to the contemporary Grand-Baroque Stockholm Palace across the water, the warehouse remains unique in several ways: It is the only historical structure on Skeppsholmen never used by the Navy; the only remaining major building by Carlberg; and it is arguably the only building of its kind in Stockholm which remains unaltered since its construction. In 2006, the building was one of several potential locations identified for a proposed new Design Museum in Stockholm. As of 2012, the plans for such a museum had not moved forward. See also Swedish Army Quartermaster Corps History of Stockholm References
Intendenturförrådet

Intendenturförrådet är en byggnad på Skeppsholmen i Stockholm, belägen vid Flaggmanvägen på öns västra sida. Byggnaden är den enda på Skeppsholmen som inte disponerades av svenska marinen utan uppfördes ursprungligen som kronomagasin, ett spannmålsmagasin där statens spannmålsräntor, arrenden och andra avgifter som erlades in natura, förvarades. Huset ritades av stadsarkitekten i Stockholm, Johan Eberhard Carlberg och stod färdigt 1732. År 1795 blev byggnaden förråd för svenska armén. 1898 fanns planer att bygga om huset till kasern för Flottan, men det förblev magasin och förråd för Armén till dess militären lämnade Skeppsholmen på 1960-talet. Fortfarande idag har byggnaden samma funktion, nu för Statens Fastighetsverk. Byggnaden är unik i Stockholm eftersom det är den enda bevarade monumentalbyggnaden av Johan Eberhard Carlberg. Det är den enda byggnad i sitt slag i Stockholm som har bevarats i det närmaste intakt sedan byggnadstiden. Byggnaden är statligt byggnadsminne sedan 1935. Källor Statens Fastighetsverk om Intendenturförrådet Informationsskylt på platsen
Вагерюд (община)

Община Вагерюд (на шведски: Vaggeryds kommun) е разположена в лен Йоншьопинг, южна Швеция с обща площ 863 km2 и население 13 209 души (към 31 декември 2013). Община Вагерюд има два административни центъра — едноименния град Вагерюд и град Шилингарюд. Източници Външни препратки Официален сайт на община Вагерюд
Vaggeryds kommun

Vaggeryds kommun er en kommune i Jönköpings län i Sverige. Kommunen indgår i den såkaldte GGVV-region, bedre kendt som Gnosjöregionen, som har et større antal småindustrier og virksomheder og en lav arbejdsløshed. Historie Municipalfællesskabet Vaggeryd blev dannet i 1911 i Byarums kommun, og i 1920 blev Skillingaryds municipalfællesskab dannet i Tofteryds kommun. Ved kommunalreformen i 1952 blev municipalfællesskaberne opløst i forbindelse med dannelsen af Vaggeryds köping (af kommunerne Bondstorp og Byarum), Skillingaryds köping (af en del af Tofteryd), Klevshults landkommune (af Fryele, Hagshult, Åker og resten af Tofteryd), Vrigstads landkommune (af Hylletofta, Nydala, Svenarum og Vrigstad) I 1971 dannedes Vaggeryds kommun ved sammenlægning af de to köpinger og dele af de to landkommuner. Byområder Der er fire byområder i Vaggeryds kommun. I tabellen vises byområderne i størrelsesorden pr. 31. december 2005. Hovedbyerne er markeret med fed skrift.
Vaggeryd (Gemeinde)

Vaggeryd ist eine Gemeinde (schwedisch: kommun) in der schwedischen Provinz Jönköpings län und der historischen Provinz Småland. Die Gemeinde hat zwei Hauptorte, Vaggeryd und Skillingaryd. Weitere nennenswerte Orte sind Åker, Bondstorp, Byarum, Hok und Klevshult. Die Gemeinde liegt etwa 30 Kilometer südlich von Jönköping. Durch die Gemeinde führen die Europastraße 4 und die Eisenbahnlinie Halmstad–Nässjö. Geographie Die Gemeinde liegt im südschwedischen Hochland und das Gemeindegebiet ist hauptsächlich von Wald bedeckt. Die forstwirtschaftliche Nutzung wird durch zahlreiche Feuchtgebiete erschwert. Im Süden der Gemeinde befindet sich der nördliche Ausläufer des Nationalparks Store Mosse. Wirtschaft Vaggeryd ist eine ausgeprägte Industriegemeinde. Vor allem Skillingaryd und Vaggeryd beherbergen zahlreiche Industrieunternehmen. Persönlichkeiten Sophie Sager (1825–1901), schwedisch-amerikanische Frauenrechtlerin und Autorin Weblinks Quellen
Municipio de Vaggeryd

El municipio de Vaggeryd (en sueco: Vaggeryds kommun) es un municipio en la provincia de Jönköping, al sur de Suecia. Su sede se encuentra en la ciudad de Skillingaryd. El municipio actual se creó en 1971 cuando las dos ciudades de mercado de Skillingaryd y Vaggeryd se fusionaron con partes de los municipios rurales de Klevshult y Vrigstad.​ Localidades Hay 5 áreas urbanas (tätort) en el municipio:​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Municipio de Vaggeryd.
Vaggeryd (commune)

La commune de Vaggeryd est une commune suédoise du comté de Jönköping. 13 464 personnes y vivent. Cette commune a pour particularité d'être organisée autour de deux chefs-lieux, le bourg de Vaggeryd proprement dit (environ 5 000 habitants) et celui de Skillingaryd (près de 4 000 habitants). Les services municipaux sont répartis entre les deux localités, distantes d'une dizaine de kilomètres et situées toutes deux le long de la route E4. Lien externe (de + en + sv) Site officiel Portail de la Suède
Vaggeryd (comune)

Vaggeryd è un comune svedese di 12 969 abitanti, situato nella contea di Jönköping. Il suo capoluogo è costituito dalle due cittadine di Vaggeryd e Skillingaryd. Località Nel territorio comunale sono comprese le seguenti aree urbane (tätort): Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vaggeryd Collegamenti esterni Sito ufficiale, su vaggeryd.se. Vaggeryds kommun (canale), su YouTube.
Vaggeryd (gemeente)

Vaggeryd is een Zweedse gemeente in Småland. De gemeente behoort tot de provincie Jönköpings län. Ze heeft een totale oppervlakte van 864,1 km² en telde 14.971 inwoners in 2026. De gemeente heeft twee centralorter (hoofdplaatsen), Vaggeryd en Skillingaryd. Plaatsen In de onderstaande tabel staan de plaatsen in de gemeente. De twee hoofdplaatsen zijn dikgedrukt. De bevolkingscijfers dateren van 1 januari 2020 Ontstaan De gemeente kwam tot stand na de gemeentelijke hervorming van 1971. Deze bestond uit een fusie van Vaggeryd en Skillingaryd. Er was onenigheid omtrent de naamvorming en er werd een compromis bereikt waarbij de gemeente Vaggeryd ging noemen en het administratief centrum werd gevestigd in Skillingaryd. Het embleem van de gemeente werd in 1989 ontworpen door Erik Klini: Het stelt een wiel voor en dit verwijst naar de wagenproductie die aanwezig was in de regio. Van oudsher werden er boerenwagens gebouwd in de regio. De hout- en metaalbewerking zijn nog steeds aanwezig in de regio en vormden de basis voor de huidige aanwezige industrie. Natuur In Vaggeryd bevindt zich het Nationaal park Store Mosse, erkend in 1982 en 7 682 ha groot. Industrie De regio kent een lange traditie van metaal- en houtverwerking. In de 17de eeuw was er een ijzerfabriek in Götaström ten noorden van Skillingaryd. De voorwaarden voor de ijzerproductie waren in de regio aanwezig: De ontginning van hoogwaardig ijzererts dat titanium bevat, hout als brandstof was aanwezig in de vele dennenbossen en waterkracht. Het was vooral de burgerij uit Jönköping die in deze industrie investeerde, alhoewel er ook Nederlandse kapitalisten investeerden in de lokale industrie, zoals Justus Baak. Hij kreeg het recht om in 1659 een ijzeren hamer te bouwen, hiervoor bouwde hij de productieplaats Hörle-molen. In 1863 ontstond Hagafors stoelenfabriek, een van de eerste serieproductie-bedrijven van meubels in Zweden, een bedrijf dat op heden nog actief is in Hok. In de 19de eeuw ontstond er in de regio een wagenbouwnijverheid. In het begin van de 20ste eeuw groeide de houtpulpindustrie onder impuls van Münsksjo AB, een papierproducent uit het naburige Jönköping. De gemeente staat op heden nog steeds bekend om zijn metaal- en houtverwerkende nijverheid. Referenties
Gmina Vaggeryd

Gmina Vaggeryd (szw. Vaggeryds kommun) – gmina w Szwecji, w regionie Jönköping, siedzibami jej władz są Vaggeryd i Skillingaryd. Pod względem zaludnienia Vaggeryd jest 178. gminą w Szwecji. Zamieszkuje ją 12 660 osób, z czego 49,98% to kobiety (6328) i 50,02% to mężczyźni (6332). W gminie zameldowanych jest 471 cudzoziemców. Na każdy kilometr kwadratowy przypada 15,25 mieszkańca. Pod względem wielkości gmina zajmuje 123. miejsce. Zobacz też podział administracyjny Szwecji Bibliografia SCB - Statistiska centralbyrån
Vaggeryd (comuna)

Vaggeryd (em sueco: Vaggeryds kommun) é uma comuna da Suécia localizada no condado de Jönköping. Sua capital é a cidade de Vaggeryd. Possui 825 quilômetros quadrados e segundo censo de 2018, havia 13 980 habitantes. Localidades principais Localidades com mais população da comuna: Referências Bibliografia «Vaggeryd». City Population. 2018
Comuna Vaggeryd

Vaggeryd (Vaggeryds kommun) este o comună din comitatul Jönköpings län, Suedia, cu o populație de 13.209 locuitori (2013). Geografie Zone urbane Lista celor mai mari zone urbane din comună (anul 2015) conform Biroului Central de Statistică al Suediei: Demografie Referințe Legături externe www.vaggeryd.se – Site web oficial
Ваггерюд (комуна)

Комуна Ваггерюд або Ваггерид (швед. Vaggeryds kommun) — адміністративно-територіальна одиниця місцевого самоврядування, що розташована в лені Єнчепінг у південній Швеції. Ваггерид 134-а за величиною території комуна Швеції. Адміністративний центр комуни — міста Ваггерюд і Шіллінгарид. Населення Населення становить 13 148 осіб (станом на вересень 2012 року). Населені пункти Комуні підпорядковано 4 міські поселення (tätort) та низка сільських, більші з яких: Ваггерюд (Vaggeryd) Шіллінгарюд (Skillingaryd) Клевсгульт (Klevshult) Гук (Hok) Бондсторп (Bondstorp) Свенарум (Svenarum) Галерея Виноски Посилання Сайт комуни [Архівовано 23 квітня 2021 у Wayback Machine.] Див. також Комуна (Швеція) Список комун Швеції
Oscar-Fredriks-Kirche (Göteborg)

Die Oscar-Fredriks-Kirche (schwedisch Oscar Fredriks kyrka) ist eine evangelisch-lutherische Kirche in der schwedischen Stadt Göteborg und gehört zur Schwedischen Kirche (Svenska kyrkan). Geschichte Sie wurde von Helgo Zettervall entworfen und von 1889 bis 1893 im Stil der Neogotik erbaut. Der Baustil orientiert sich jedoch nicht an dem nordischer Kirchen, sondern eher an den großen Kathedralen Kontinentaleuropas. Der Name der Kirche bezieht sich auf König Oscar II., der die im Ortsteil Olivedal stehende Kirche 1898 besuchte. Als Standort wurde die Anhöhe Dahlinska Berget gewählt. Die Kirche wurde 1915, 1940 und 1974 restauriert. Der polygonale Turm ist 60 Meter hoch. Im Innenraum der dreischiffigen Oscar-Fredriks-Kirche dominiert die Farbe grün. Ausstattung Der dreiteilige Altar (Triptychon) wurde von Ivar & Lars Lindecrantz geschaffen, die Bemalung stammt von Erik Abrahamsson. Dargestellt ist in mehreren Motiven das Leben Jesu Christi. Die beiden Rosettenfenster stammen von 1893 und wurden von Reinhold Callmander (1840–1922) gemalt. Weitere Fenster wurden 1931 und 1938 von Albert Eldh (1878–1955) geschaffen. Er ist auch für die 1915 fertiggestellten Wandmalereien verantwortlich. Die hölzerne Kanzel und das Taufbecken stammen aus der Erbauungszeit der Kirche. Orgel Die Orgel wurde 1968 von dem Orgelbauer Olof Hammarberg erbaut. Das Instrument hat heute 45 Register auf drei Manualwerken und Pedal. Von der Hauptorgel kann auch die kleine Chororgel angespielt werden. Einzelnachweise Weblinks Artikel auf goteborg-schweden-blogspot (deutsch) Schwedische Kirche (schwedisch)
Oscar Fredrik Church

Oscar Fredrik Church (Swedish: Oscar Fredriks kyrka) is a church in Olivedal in Gothenburg, Sweden. It was drawn by Helgo Zetterwall and erected in the 1890s. Belonging to the Gothenburg Oscar Fredrik Parish of the Church of Sweden (Swedish: Svenska Kyrkan), it was inaugurated on Easter Sunday, Sunday, 2 April 1893. The church is built on Dahlin's mountain, after the merchant Samuel Dahlin who had a shipping company and several boardyards in the area where the First Long Street today is drawn up. The church and the parish got its name from king Oscar II (Oscar Fredrik being his full name). He visited the church in 1898 and then wrote his name in its guestbook. The style is Neo Gothic, but the influence is not the Nordic gothic style but rather the style one can find in the large cathedrals in continental Europe. The spire at 70 metres (230 ft) makes its Gothenburg's tallest church building. The interior is uniform in lush greenish colours. Originally, the church had 1 685 seats. A large organ stands at one end. The church has since been restored four times: 1915, 1940, 1974, and 2020. During the last renovation in 2020, the slate roof was replaced, the interior was cleaned and the walls were re-cleaned. References External links Official webpage Media related to Oscar Fredriks kyrka at Wikimedia Commons
Iglesia Oscar Fredrik

La iglesia [de] Oscar FredriK es una iglesia sueca erigida en Gotemburgo. Fue diseñada por Helgo Zetterwall y erigida en la década de 1890. La iglesia fue consagrada el 2 de abril de 1893 por el obispo Edward Herman Rohde. La iglesia y la parroquia recibieron su nombre en 1908 —hasta ese momento parroquia de Masthuggs— en honor del rey Oscar Fredrik (Óscar II), que la visitó en 1898 y dejó constancia de ello en el libro de visitas. Se trata de un ejemplo en ladrillo típico del norte de Europa en estilo neogótico (renacimiento gótico), pero la influencia no es el estilo gótico nórdico, sino más bien el estilo de las grandes catedrales de la Europa continental. Originalmente tenía 1.685 asientos. La planta de la iglesia se diferencia de la forma tradicional, ya que la torre, de 60 m de altura, está situada en el lado de la capilla mayor,entre la nave y el brazo del transepto norte. La iglesia ha sido restaurada en tres ocasiones: en 1915, 1940 y 1974. El interior es uniforme en colores verdosos. Referencias El artículo de la Wikipedia en inglés tiene una petición de referencias: Enlaces externos
Église Oscar Fredrik

L'église Oscar Fredrik est une église située à Göteborg, en Suède. Elle a été conçue par Helgo Zettervall et érigée dans les années 1890. Elle est de style néogothique, mais l'influence n'est pas le style gothique nordique mais plutôt celui trouvé dans les cathédrales de l'Europe continentale. L'église et la paroisse tiennent leur nom du roi Oscar II de Suède (Oscar Fredrik étant son pseudonyme en tant qu'écrivain). Liens externes (sv) Site officiel Portail de l’architecture chrétienne Portail de Göteborg
Chiesa di Oscar Fredrik

La chiesa di Oscar Fredrik è una chiesa di Göteborg, in Svezia. Fu progettata da Helgo Zetterwall e costruita negli anni novanta del XIX secolo. Lo stile è neogotico, ma non è influenzato dallo stile gotico nordico, bensì dallo stile che si può trovare nelle grandi cattedrali nell'Europa centrale. La chiesa e la parrocchia traggono il proprio nome da quello di Oscar II (Oscar Fredrik era il suo pseudonimo come scrittore). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di Oscar Fredrik Collegamenti esterni (SV) Sito ufficiale, su svenskakyrkan.se.
Isön

Isön is a small island in lake Storsjön, Jämtland, Sweden. The island is very sparsely populated and is a part of Andersön's nature reserve. In the winter, an ice road connects Isön to the nearby larger island of Norderön. The route is also served by a ferry year round. On the other side (south east) the island is connected with a short bridge to another small island, Skansholmen, which connects further to the mainland.
Isön

Isön​ es una pequeña isla en el lago Storsjön, Jämtland, en el país europeo de Suecia. La isla está muy poco poblada y constituye una parte de la reserva natural de Anderson. En invierno, una carretera de hielo conecta Ison a la cercana isla más grande de Norderön. La ruta también es atendida por un servicio de ferry. En el otro lado (sureste) la isla está conectada con un pequeño puente a otra isla pequeña, Skansholmen, que la conecta más con el continente. Véase también Geografía de Suecia Geografía de Europa Referencias
Isön

Isön är en mindre ö i Sunne distrikt (Sunne socken) i sydvästligaste delen av Östersunds kommun. Ön ligger vid Sannsundets norra del i Storsjön i Jämtland. Isön är mycket sparsamt bebodd och är en del av Andersöns naturreservat. Vintertid går en isväg från Isön till den närliggande och större Norderön. Övrig tid på året går en färja. På andra sidan förbinds ön med en bro till Skansholmen. Se även Isöleden
Rosendals orangeri

Rosendals orangeri ligger vid Rosendalsterrassen 2-6 på Södra Djurgården i Stockholm. Orangeriet, som hörde ursprungligen till Rosendals trädgård, är numera privatbostad och ett statligt byggnadsminne sedan 1935 (förnyat 2006). Orangeriets byggnad är även blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Historik Strax söder om dåvarande Rosendals trädgård, som låg med sitt stora växthus på Rosendalsterrassen, uppfördes 1848-1850 av byggmästaren Carl Hallström trädgårdens orangeri efter ritningar av arkitekt Georg Theodor Chiewitz. Uppdragsgivare var kung Oscar I som ungefär samtidigt även anlitade Chiewitz att rita Oscar I:s orangeri vid Tullgarns slott. Den mest drivande för utvecklingen av Rosendals trädgård var förmodligen Oscar I:s gemål, Josefina av Leuchtenberg. För Rosendal ritade Chiewitz en rosafärgad stenbyggnad bestående av en cylindrisk mittendel i två våningar med två flyglar i en våning. I flyglarna fanns teknisk utrustning som uppvärmningsanordingar och liknande. Den cylindriska mittendeln innehöll kontor och bostäder för trädgårdsmästarna samt orangeri. Själva växthusdelen existerar inte längre. Den låg mot norr och var en halvrund konstruktion i trä och glas som följde huvudbyggnadens rundning. Här kunde hovfolket från närbelägna Rosendals slott njuta av palmer och andra exotiska växter. Svenska trädgårdsföreningen drev anläggningen mellan 1861 och 1911. Under vinterhalvåret hölls lektioner i odlingens allmänna grunder i orangeriet och under sommarhalvåret ägnade man sig åt botanisk genomgång av vilda och odlade växter. Utbildningen var på två år. Sammanlagd hade ungefär 700 trädgårdsmästare fått sin utbildning här. När verksamheten avvecklades 1911 revs växthusen på Rosendalsterrassen, bara Trädgårdsdirektörens bostad blev kvar. På platsen uppfördes en kafépaviljong, dagens Rosendals värdshus. Orangeriet byggdes om för att inhysa bostäder. Bland de boende på 1980-talet märks dåvarande direktören för Vin & Sprit, Egon Jacobsson. Rosendals orangeri har givit namn åt den närliggande Orangerivägen. Bilder Se även Oscar I:s orangeri Orangerimuseet vid Ulriksdals slott Nynäs slotts orangeri Noter Källor Björn Hasselblad; Monica Eriksson (1982). Djurgårdsvandringar: villor och andra sevärdheter på Södra och Norra Djurgården: en introduktion till Kungl. Djurgården. Stockholm: Kungliga Djurgårdens förvaltning. sid. 63. Libris 7791397. ISBN 91-970418-0-7 Husen i Nationalstadsparken, Stockholmsdelen, Stockholms stadsmuseum, 2005, sid. 50 Informationstavla på platsen uppsatt av Djurgårdsförvaltningen Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Rosendals orangeri.
Mariedamms kapell

Mariedamms kapell är ett kapell som tillhör Lerbäcks församling i Strängnäs stift. Byggnad Byggnaden är ett traditionellt utformat kapell av trä från 1930. Man byggde en klockstapel 1932. Orgel Tidigare användes ett harmonium. Den nuvarande orgeln är mekanisk och byggd 1967 av Anders Perssons Orgelbyggeri. Referenser Tryckta källor Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Svenska kyrkan i Lerbäck-Snavelunda pastorat
Kattunga kapell

Kattunga kapell är en kyrkobyggnad i Marks kommun. Den tillhör sedan 2011 Västra Marks församling (tidigare Surteby-Kattunga församling) i Göteborgs stift. Bakgrund Kattunga kyrka revs 1826 och därefter hade församlingen gemensam kyrka med Surteby. Kyrkogården har emellertid använts i alla år. I dess södra del byggdes 1962 ett kapell, efter ritningar utförda 1958 av arkitekten Sven Boysen, som används vid begravningar, dop, vigslar och mindre gudstjänster under sommaren. Kyrkobyggnaden Planen är rektangulär och en sakristia är vidbyggd i söder. Fasaderna är vitputsade utom den norra och sakristians sydfasad, vilka är fodrade med brunmålad träpanel. I koret finns ett nästan rumshögt fönster och i sydfasaden finns tre små, högt placerade fönster. Byggnaden har ett valmat sadeltak, täckt med mörkgrå eternitplattor, förutom sakristian vars tak är kopparbeklätt. På golvet ligger mörka kalkstensplattor som kontrasterar mot de vita väggarna. Vid kapellet står en mindre klockstapel med en klocka. Inventarier Dopfuntens cuppa härstammar troligen från Kattunga kyrka och har återförts från Surteby till kapellet. Den är av sandsten, 38 cm hög och cylindrisk med buktande undersida. Upp- och nedtill utsparade band mellan vilka det finns en ringkedjefris. Litet, central uttömingshål. Den tillhör stenmästaren Andreas skola, som är känd till namnet genom att han signerat två av sina dopfuntar: de som ursprungligen tillhört Gällstad och Finnekumla kyrkor, idag på Statens historiska museum och tillverkade under 1100-talet. Den runda foten och skaftet är nytillverkade av trä och gråmålade. Ett enkelt träkors hänger ovanför altaret. Altare av mörk marmor. Predikstolen är sexsidig och av ekträ. Elorgel. Se även Kattunga kyrkoruin Referenser Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 176. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Svenska kyrkan: Västra Marks församling: Kattunga kapell Bebyggelseregistrets byggnadspresentation
Ansgarskyrkan, Sävedalen

Ansgarskyrkan är en kyrkobyggnad belägen i södra delen av Sävedalen i Partille kommun. Den tillhör Sävedalens församling i Göteborgs stift och Svenska kyrkan. Kyrkobyggnaden Kyrkan är ritad av Stig-Henrik Lundgren och invigdes 1984. Den är utförd trä målat med lasyrfärger och ligger inom ett villaområde från 1970-talet. Kyrkorummet och övriga lokaler är samlade kring ett inre torg. Inventarier En genomgående symbolik med ett kors i en stiliserad ring går igen i tornfönster, predikstol och altarring. Bakom altaret hänger en Kristusbild i trä, utförd av Eva Spångberg. För textilierna har Christina Westman svarat. Orgel Orgeln är tillverkad 1984 av A. Magnusson Orgelbyggeri AB och har sex stämmor fördelade på manual och pedal. Referenser Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 493. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Webbplats: Om Ansgarskyrkan - Svenska kyrkan i Partille