NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vasabron

Vasabron (Swedish: "The Vasa Bridge") is a bridge over Norrström in central Stockholm, Sweden connecting Norrmalm to Gamla Stan, the old city. The bridge is, unintelligibly, named after King Gustav Vasa (1496–1560), perhaps because of the vicinity to the statue of the king in front of the House of Knights. From Vasabron a much smaller bridge, Strömsborgsbron, connects to the islet Strömsborg. Nearby bridges include Riksbron, Stallbron, Norrbro, Centralbron, and Strömbron. History By the mid-19th century Stockholm was expanding quickly and the single permanent northern connection at the time, Norrbro bridge, was becoming inadequate, which is why a new bridge to the west of it was proposed. The first attempt to build the bridge was made by the British-Swedish engineer and industrialist Samuel Owen (1774–1854). He began to work on a suspension footbridge soon after an agreement with the city was settled, but the work had to be cancelled when Owen was declared bankrupt in 1843. Owen's attempt was followed by various proposals and in 1868 a competition was instigated for an 18 metre wide cast iron bridge connecting Riddarhusgränd to Tegelbacken, requiring all proposals to be "neat and lasting". The city approved two of the proposals and construction began in 1872. Completed six years later the bridge stretched 208 metres, carried by seven arches with a maximum span of 32 metres. End grain wood blocks on a concrete foundation formed the roadway while the pavements were made of asphalt. For the construction cast steel was used for the first time and the bridge was also innovative for its time because of its use of underwater cast concrete. While the bridge was required to be 18 metres wide, its continuation in Gamla stan, Riddarhusgränd, was less than 7 metres wide. The intention was to solve this problem by widening the alley, but this was never carried out. Thus, today the street fails to pass in-between the House of Knights and the Bonde Palace, and, consequently, one of the roads makes a detour around the palace. When the light, horse-driven trams were replaced by modern, electrical cars by the turn of the century, the end spans of the bridge had to be reinforced, which was done in 1906. Further analysis and reinforcements were done in 1921-1923. In the mid-1970s rust and cracks were discovered, which led to the bridge being closed between 1977 and 1979. See also List of bridges in Stockholm List of streets and squares in Gamla stan Vasagatan References Dufwa, Arne (1985). "Broar och viadukter: Vasabron". Stockholms tekniska historia: Trafik, broar, tunnelbanor, gator. Uppsala: Stockholms gatukontor and Kommittén för Stockholmsforskning. p. 186. ISBN 91-38-08725-1. "Innerstaden". Stockholms gatunamn (2nd ed.). Stockholm: Kommittén för Stockholmsforskning. 1992. p. 184. ISBN 91-7031-042-4. External links Media related to Vasabron at Wikimedia Commons Stockholmskällan - historical images of Vasabron.
Vasabron

Le Vasabron est un pont automobile, cycliste et piétonnier situé dans le centre-ville de Stockholm en Suède. Description Le Vasabron enjambe le Norrström et permet à l'avenue Vasagatan de relier le centre-ville de Stockholm entre Gamla stan, le palais Bondeska et les quartiers de la gare centrale et de la poste principale. Le pont mesure 207,6 mètres de long, 17,7 mètres de large et il repose sur 7 arches de 32 mètres de longueur. Le pont doit son nom en l'honneur du roi Gustave Ier Vasa. L'édifice est marqué en bleu par le Musée de la ville de Stockholm, ce qui constitue la protection la plus forte et signifie « que le bâtiment est considéré comme ayant des valeurs culturelles et historiques exceptionnellement élevées ». Références Bibliographie Dufwa, Arne (1985). "Broar och viadukter: Vasabron". Stockholms tekniska historia: Trafik, broar, tunnelbanor, gator. Uppsala: Stockholms gatukontor and Kommittén för Stockholmsforskning. p. 186 (ISBN 91-38-08725-1). "Innerstaden". Stockholms gatunamn (2nd ed.). Stockholm: Kommittén för Stockholmsforskning. 1992. p. 184 (ISBN 91-7031-042-4). Voir aussi Liens externes Articles connexes Lieux et monuments de Stockholm Portail des ponts Portail de la Suède Portail de Stockholm
Most Vasa

Most Vasa (szw. Vasabron) – most nad Norrström w Sztokholmie znajdujący się w centrum miasta. Most łączy dzielnice Norrmalm z Gamla stan. Jest on nazwany na cześć króla Gustawa Wazy prawdopodobnie z powodu sąsiedztwa posągu króla przed Riddarhuset. Z Vasabron odchodzi niewielki most – Strömsborgsbron, który łączy się z wysepką Strömsborg. Historia Od połowy XIX wieku Sztokholm stale się rozwijał i most Północny stawał się niewystarczający. Pierwszą próbę budowy mostu był zainteresowany inżyniera Samuel Owen. Zaczął on pracować nad kładką, ale pomysł nie wypalił. Budowę żeliwnego mostu zaczęto w 1872 i skończono po sześciu latach w 1878. Rozciąga się on na 208 metrów na siedmiu łukach z maksymalną rozpiętością 32 metrów.
Vasabron, Stockholm

Vasabron är en bro i centrala Stockholm som förbinder Norrmalm med Gamla stan. Bron börjar i norr vid Fredsgatan och Tegelbacken och slutar vid Riddarhuskajen i söder. Bron är 207,6 meter lång, 17,7 meter bred och blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket är det starkaste skyddet och innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden". Historik Vasabron byggdes mellan 1875 och 1878 och var för sin tid tekniskt mycket avancerad med bland annat fundament av undervattensgjuten betong och Sveriges första brobågar av gjutstål från närbelägna Atlas verkstäder. Redan 1830 hade ett förslag till en hängbro diskuterats men i en tävling 1847–1848 antogs förslaget till en gjutjärnsbro av Georg Theodor Chiewitz (1815-1862), som först trettio år senare hade realiserats genom slutgiltiga ritningar av Edvard von Rothstein. Bron har sju spann av gjutstål och vackra räcken och lyktbärare av gjutjärn. De ursprungliga gaslyktorna ersattes 1911 av nuvarande, som är formgivna i jugendstil av arkitekt Agi Lindegren. Bron har en för sin tid modern grundläggning med undervattensgjutna betongfundament. Bron byggdes på AB Atlas fabriker på Atlasområdet i Vasastaden. De rikligt dekorerade lyktbärarna göts hos Skoglund & Olson i Gävle. 1909 byggdes Vasabron om för att klara spårvagnstrafik. Från Vasabrons mitt leder bron Strömsborgsbron till Strömsborg. När Centralbron kom till år 1959 förlorade Vasabron sin betydelse som huvudtrafikled. I april 2025 rapporterades att Trafikkontorets analys visat att bron var i ett sådant dåligt skick att den behöver rivas. Arbetet med att resa en ny bro kan ta upp till fyra år. Under tiden ska den befintliga bron förstärkas. Fordon med en vikt som överstiger 12 ton tillåts inte passera över bron. Panorama Detaljbilder Referenser Noter Källor Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). Stockholms gatunamn: innerstaden. Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1 Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3). Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1 Björn Hallerdt (redaktör) (1992). Stockholms tekniska historia, del V. Ljus kraft värme. Stockholmsmonografier. ISBN 91-7031-035-1 Informationsskylt på platsen, uppsatt av Samfundet S:t Erik. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vasabron. Stockholmskällan har media som rör Vasabron
Вазабрун

Вазабрун (швед. Vasabron) — міст, довжиною близько 200 м, у центрі Стокгольма, сполучає район Норрмальм зі Старим містом. Міст починається на півночі на вулиці Фредсгатан і Тегельбакен, закінчується вулицею Ріддархускаєн на півдні. Історія Вазабрун був побудований в 1875 — 1878 рр і для свого часу був технічно дуже просунутий серед інших. Вже в 1830 році обговорювалася пропозиція про побудову підвісного моста, але в конкурсі 1847–1848 рр. була прийнята пропозиція про чавунний міст Георга Теодора Чєвіца (1815-62), який через тридцять років був реалізований завдяки остаточним малюнкам Едварда фон Ротштейна. Міст має сім литих сталевих прольотів, красиві перила і чавунні ліхтарі. Оригінальні газові лампи були замінені в 1911 році електричними, які оформлені в стилі модерн архітектором Агі Ліндгрен. Міст має сучасний підводно-литий бетонний фундамент. Міст був побудований на заводах "Атлас" у районі Вазастаден. Багато прикрашених ліхтарі були відлиті в Skoglund &amp; Olson в Євле. У 1909 році Вазабрун був переобладнаний, щоб обробляти трамвайний рух. Коли у 1959 році з'явився Центральний міст Вазабрун втратив своє значення головного транспортного маршруту. Панорама Детальні зображення Примітки Джерела Stahre, Nils-Gustaf; Фогельстрьом, Пер Андерс (1986). Назва вулиці Стокгольма: внутрішній місто . Монографії, видані Стокгольмом (передрук частини 1-го видання). Стокгольм : Liber / Загальні публікації. Libris 7269073 . ISBN 91-38-90777-1 Андерссон, Генрік О .; Бедуар, Фредрік (1977) [1973]. Стокгольмські будівлі: книга з архітектури та міського пейзажу в Стокгольмі (3). Стокгольм : Призма . Libris 7406664 . ISBN 91-518-1125-1 Björn Hallerdt (редактор) (1992). Технічна історія Стокгольма, частина V. Легка теплова енергія . Стокгольмські монографії . ISBN 91-7031-035-1
Església de Vasa (Göteborg)

L'església de Vasa és una església que pertany a la parròquia de Vasa, a la diòcesi de Göteborg. Es troba al districte de Lorensberg al municipi de Göteborg. Creació Al lloc de l'església hi havia l'antiga granja Götaberg. L'església va ser construïda després que la parròquia de Vasa se separés de la parròquia de Göteborg el 1908. Va ser construït el 1905-1909 amb un estil neoromànic. La inauguració va tenir lloc el 4 d'abril de 1909 pel bisbe Edvard Herman Rodhe. Edifici L'església va ser dissenyada per Yngve Rasmussen i va ser el resultat d'un concurs arquitectònic. L'estil neoromànic amb detalls modernistes i romàntics nacionals. L'església consta d'una llarga nau amb dues naus laterals, un absis a l'est i a l'oest i diverses cabines. Al sud, hi ha la gran torre. El material de construcció és un granit de bohus de Lysekil. El sostre exterior té diversos nivells i està cobert amb làmines de coure. L'exterior està ben conservat. La torre té dues campanes, tots dos fabricats el 1907 per la fosa de Johan A. Beckman & Co a Estocolm. Pesen 1857 i 950 kg, respectivament. Equipament Gairebé deu anys després de la inauguració, es va crear una pintura al fresc que representa l'Ascensió de Crist, realitzada per Albert Eldh. En relació amb una renovació l'any 1926, Eldh també va pintar la part restant del cor. L'arquitecte Rasmussen va dissenyar la majoria dels mobles, com ara els bancs, la façana dels orgues, el púlpit i la pila baptismal. En una restauració de 1945, es va construir la sagristia i, el 1951, es les parets i els sostres van emblanquinats amb calç en un to clar, que va substituir la façana central del sostre de l'orgue i es va instal·lar un fons positiu. A l'entrada hi ha una decoració de mosaic en quatre parts que representa a Crist, així com un colom sobre un pou, una espasa en flames i un calze. Es va dur a terme el 1957 per Es va dur a terme el 1957 per Erik Gunnar Ström. Orgue L'orgue principal va ser construït el 1909 per Eskil Lundén. Va ser construït el 1943 per Hammarbergs Orgelbyggeri AB, però el 2002 la construcció de l'orgue de Grönlund va ser una renovació, per la qual cosa l'obra es va restaurar en gran part a la condició original d'Eskil Lunden. L'instrument té 59 peces distribuïdes en quatre manuals i pedals. L'església també té un orgue de cor de sis parts. Altre informació Al parc al costat de l'església de Vasa es pot trobar, entre altres coses, l'estàtua de Vågens de Per Hasselberg. Fotos Referències Rexius, Gerhard. Vasakyrkan 1909-1949 : en historik över det förflutna och en orientering i församlingens nutid (en suec). Göteborg: Bröd. Weiss, 1949. Vår svenska kyrka : Göteborgs stift (en suec). Göteborg: Kulturhistoriska förlaget, 1950, p. 105. Zelm van Eldik, Jop van. Andliga rum : religiösa byggnader i Göteborg (en suec). Karlstad: Votum, 2016. ISBN 9789187283871. Bibliografia addicional Börjesson, Jan H. [s.n.]. Orgeln i Vasakyrkan, Göteborg (en suec), 2002. Vasakyrkan 100 år : 1909-2009 (en suec). Vasa församling, 2009. Enllaços externs Vasakyrkan på svenskakyrkan.se (suec)
Vasa Church, Gothenburg

The Vasa Church (Swedish: Vasakyrkan) is a church in Gothenburg, Sweden. It is located in the area of Vasastaden, between Hvitfeldtska gymnasiet and Vasaparken. It was founded in 1909 and is built in a Neo-Romanesque style, of granite that was brought from nearby Bohuslän. It underwent major renovations during 1999 and 2000. External links Vasaförsamlingen website Orgel Vasakyrkan
Vasaparken, Göteborg

Vasaparken är en park i stadsdelen Lorensberg i Göteborg. Parken upptar ett kvarter och ligger i en sluttning från Vasagatan i norr upp till Engelbrektsgatan i söder. I öster avgränsas parken av Götabergsgatan och i väster av Aschebergsgatan. I parkens norra del ligger Göteborgs universitets huvudbyggnad som vetter mot Vasaplatsen. Vasaplatsen är en kilformad parkliknande plats som är som bredast uppe mot Vasaparken. Parken skiljs från platsen av Vasagatan. Söder om parken och Engelbrektsgatan ligger Vasakyrkan och Studenternas Hus i en parkliknande omgivning som fortsätter upp till Hvitfeldtska gymnasiet. Ett tidigare slumkvarter som kallades Skojarbacken revs för att ge plats för Vasaparken och Vasakyrkans plan. Ordet skojare syftade på att det i detta område bodde bluffmakare, lönnkrögare, dagdrivare, lumpsamlare och spågummor. Vilt leverne hade präglat platsen. Vasaparken färdigställdes 1892 till en kostnad av 10 525 kronor, men invigdes först 1908 efter att den nuvarande universitetsbyggnaden färdigställts. I den nyanlagda parken kom barn både från den välbärgade Vasastan och från Landalas arbetarkvarter att leka. Vasaparken omnämns i Nationalteaterns Bängen trålar. Referenser
Vasaplatsen, Gothenburg

Vasaplatsen is a public square in the city of Gothenburg, Sweden. Located in the central disctricts, the combined tram and bus stop serves as a minor hub of public transport. Adjacent is the Vasa Park and the University of Gothenburg main administrative building. The square was opened to the public in 1897. A fountain was later installed the same year. On 31 March 1955, the Monument of Torgny Segerstedt was unveiled. In 1992, 13 people died after a tram derailed and crashed into the nearby stop. References
Vasaplatsen, Göteborg

Vasaplatsen, är belägen i stadsdelarna Vasastaden och Lorensberg i Göteborg. Den fungerar som en mindre knutpunkt för kollektivtrafiken. Vasaplatsen fick sitt namn år 1882, och färdigställdes 1897. Området vid och kring Vasaplatsen kallades för Flygarns Haga, efter poliskommissarien Anders Fredrik Flygare som ännu i slutet av 1850-talet ägde hus på tomten nr 112 i 12:e roten, på platsen för nuvarande Vasaplatsen 9. Han bedrev där även en lukrativ handelsrörelse. Platsen har en areal av cirka 6 500 kvadratmeter. Söder om Vasaplatsen ligger Vasaparken som anlades 1892 på initiativ av Josef Andrén, Ernst Bring och Pontus Fürstenberg, till en kostnad av 16 000 kronor. Området söder om Vasaplatsen kallades förr Skojarebacken. År 1897 fick Vasaplatsen sin fontän. Den 31 mars 1955 invigdes Torgny Segerstedt-monumentet i Vasaplatsens norra del, av landshövding Malte Jacobsson. Monumentet är en tio meter hög, trekantig monolit av granit från Hunnebostrand. Konstnär är Ivar Johnsson. På sockeln står följande text: De fria fåglarna plöja sin väg genom rymden. Många av dem nå kanske ej sitt fjärran mål. Stor sak i det. De dö fria. Segerstedt skrev dessa ord i Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning den 9 oktober 1940 — ett nummer som blev beslagtaget efter ett regeringsingripande. Vasaplatsen spårvagnshållplats Vasaplatsen trafikeras av flera spårvagnslinjer och år 1992 inträffade en omfattande spårvagnsolycka vid Vasaplatsen, då tretton personer omkom. Referenser Noter Vidare läsning Niklasson, Olle (2014). Fyrtiotvå hus och en bockkran i Göteborg. Göteborg: Tre böcker. sid. 33-35. Libris 16997623. ISBN 978-91-7029-752-6 Rydholm, Claes (2015). Göteborgsadresser med betydelse - i stort och i smått: berättelser från dåtid till nutid. TNF-bok 186. [Stockholm]: Trafik-Nostalgiska Förlaget. sid. 100-103. Libris 17831487. ISBN 9789186853907
Vellinge Airport

Vellinge Airfield (ICAO: ESTT), also known as Vellinge-Söderslätt Airfield (Swedish: Vellinge-Söderslätt Flygfält), is an airport in Vellinge, Sweden, run by Söderslätts Aviation Club (Swedish: Söderslätts Flygklubb). The club has about 80 members and owns one PA-28-180, one Evektor EV-97 Eurostar (Ultralight) and one Aerospool WT-9 Dynamic. The aviation club and airport was previously located at the Trelleborg/Maglarp airport located just a few hundred meters to the north, but was forced to relocate in 2003. The airport is active year-round, weather permitting, with school flights as well as a number of privately own aircraft operating from the airport. See also List of the largest airports in the Nordic countries References Söderslätts Flygklubb (in Swedish) Briefing Archived 2011-09-10 at the Wayback Machine (in English)
Västerbroplan

Västerbroplan is a traffic intersection in Kungsholmen, Stockholm. It lies just west of Västerbron and just south of Fridhemsplan. It is also the location of DN-Skrapan, the offices of several newspapers and associated agencies. While its namesake, Dagens Nyheter, no longer resides in the building, it is still very much associated with press and journalism. Nearby locations In the complex there is also a large grocery store, a pharmacy, systembolaget and offices of the Social Services. It connects to Fridhemsplan and central Stockholm via a bridge spanning over Rålambshovsparken; to Essingeöarna via Mariebergsbron; and to Södermalm via Västerbron. Between Västerbroplan and Fridhemsplan lies Rålambshovsparken. Rålambshovsvägen spans from Kristineberg through Västerbroplan and onwards to Västerbron. Along it lies numerous blocks of flats built in the 1970-1980s. A parallel street, Gjörwellsgatan, runs from Mariebergsbron and connects into the intersection. Bus routes Bus routes 1 and 62 run from Västerbroplan into central Stockholm and onwards, while bus route 4 goes to Södermalm via Västerbron, and bus route 49 takes a few passengers further into the western suburbs.
Västerbroplan

La Västerbroplan est une place triangulaire située dans l'île de Kungsholmen à Stockholm. Les rues incidentes sont Västerbron, Lilla Västerbron (le pont sur Rålambshovsparken) et Rålambsvägen. Bâtiments Västerbroplan est bordée par la Rålambshovsskolan, le Conseil national de la santé et du bien-être (sv) et les Archives nationales. Elle devait être le lieu de construction d'un gratte-ciel hybride alliant bois, béton et acier. Le projet qui comportait 34 étages était prévu pour 2023. Notes et références Liens externes Articles connexes Lieux et monuments de Stockholm Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Västerbroplan

Västerbroplan är ett trekantigt torg på Kungsholmen i Stockholm. Anslutande gator är Västerbron, Lilla Västerbron (bron över Rålambshovsparken) och Rålambsvägen. Vid Västerbroplan ligger Rålambshovsskolan, Socialstyrelsen och det, vad gäller byggnaden, mer sentida Riksarkivet. Huset som ligger alldeles under/bredvid Västerbron, nära Västerbroplan, heter Stora Rålambshov. Historia I området fanns på 1800-talet tobaksodlingar och tobakslador. Efter att Västerbron invigts 1935 och Rålambsvägen något senare dragits fram till Västerbroplan, så blev Västerbroplan en knutpunkt för bussar, trådbussar och spårvagnar. Senare ombyggnader av själva Västerbroplan har närmast eliminerat den tidigare i någon mån torgliknande platsen. Rålambshovsskolan var tidigare en flickskola vid namn Kungsholmens kommunala flickskola, byggd 1939 efter ritningar av Paul Hedqvist. På skolans plats fanns tidigare Lilla Rålambshov. Där Socialstyrelsen numera huserar fanns Kungliga väg- och vattenbyggnadsstyrelsen (senare kallat Vägverket). Mellan Riksarkivet och Västerbron fanns fram till 1960-talet en villa med trädgård där en firma sålde trädgårdsskulpturer. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Västerbroplan. Rålambshovsskolan byggdes år 1940 Lilla Rålambshov
Västgöta nation, Uppsala

Västgöta Nation, commonly known as Västgöta or VG, is one of the thirteen student nations of Uppsala University, originally intended for students from Västergötland Province. It was founded in 1639 and thus is Uppsala's oldest nation. With about 1 200 members Västgöta Nation is one of the smaller nations at Uppsala but still has extensive cultural activities including three choirs, a theatre club and an orchestra. The nation's building (Swedish: nationshus) lies along the Fyris river and was probably built in 1604, though its cellar is much older. The building survived a citywide fire in 1702, unusually for central Uppsala. Amongst the building's former owners was Field Marshal Lennart Torstenson, and it has been in the nation's possession since 1825. Activities The nation divides its activities into two main categories, culture and the 'club-office' (Swedish: klubbverket). Cultural activities include choirs (mixed choir, men's choir and ladies choir), theatre club, orchestra and sports club. The second category includes gasques, the pub Djäknen, the fortnightly restaurant KäK, daily vegan soup lunch and weekend fika. Club office A gasque is a traditional formal student dinner followed by an afterparty known as a släpp. In the autumn term these usually include a Kräftgasque (crayfish gasque), Reccegasque (freshmen's gasque), Damsupé (ladies' dinner), Herrmiddag (gentlemen's dinner) and Luciagasque (Saint Lucia's Day dinner). The autumn's biggest event is a ball called the Gåsmiddag or goose dinner, celebrated near Saint Martin's Day. The winter/spring term usually includes Reccegasque, a Kulturgasque (culture-gasque), Damsupé, Herrmiddag and Majmiddag (May dinner). The biggest events are clustered around Walpurgis Night, including Tirolborg and the Vårbal (spring ball). Djäknen is the nation's pub, located in the oldest part of the nation's building, the mediaeval cellar. Friend Nations Västgöta nation, Lund Nylands Nation, Helsinki Keskisuomalainen Osakunta, Helsinki Inspektors In 1663 Ericus Odhelius, professor of theology, became the nation's first inspektor. Bertil Wiman, professor of swedish Law and Taxes is the current inspector. Västgöta nation