NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vlootbasis Karlskrona

De Vlootbasis Karlskrona (Zweeds:Örlogsstaden Karlskrona) is een van de veertien werelderfgoederen op de Werelderfgoedlijst van de UNESCO in Zweden en is opgenomen op deze lijst in 1998, het is een cultuurerfgoed. Karlskrona in Blekinge (Zuid-Zweden) is een bijzonder voorbeeld van een laat-17e-eeuwse geplande Europese vlootbasis. De originele indeling en veel van de gebouwen hebben intact overleefd, samen met de vlootinstallaties, die de ontwikkelingen tot op heden illustreren. De vlootbasis stamt uit 1680, toen Zweden een grote macht was en heerste over land van hedendaags Finland, Estland, Litouwen en delen van Noord-Duitsland. Karlskrona werd gebouwd op toenmalig op Denemarken veroverd land. Er werd een scheepswerf gebouwd en opslagplaatsen. In 1681 liep het eerste schip van stapel. In de volgende eeuwen werd de werf uitgebouwd, onder andere vanwege oorlogen tegen Denemarken en Rusland. Een volgende uitbouw werd uitgevoerd tijdens de Tweede Wereldoorlog, waarbij Zweden neutraal was. Sinds deze tijd lopen de activiteiten in de stad terug. Vergelijkbare steden met een vlootbasis zijn Portsmouth, Chatham en Devonport in Engeland, Rochefort in Frankrijk, Holmen in Denemarken en Kronstadt in Rusland. Bijna al deze steden zijn in de Tweede Wereldoorlog zwaar beschadigd. De enige concurrentie was Chatham met een goed bewaarde werf; het ligt echter landinwaarts aan een rivier. Hierdoor kon Karlskrona zich met succes aanmelden voor opname als werelderfgoed. De motivatie van de UNESCO voor opname op de werelderfgoedlijst was: Criterium II: Karlskrona is een bijzonder goed behouden voorbeeld van een Europese vlootbasis, die componenten bevat, afgeleid van vroegere basissen in andere landen en welke op zijn beurt weer model heeft gestaan voor andere steden met vergelijkbare functies. Criterium IV: Vlootbasissen speelden een belangrijke rol gedurende de eeuwen, toen de zeemacht een belangrijke factor was in de Europese politiek. Karlskrona is het best en het compleetst bewaard gebleven. Externe links (en) Speciale website over de Vlootbasis Karlskrona (en) UNESCO-site over Vlootbasis Karlskrona (en) Meer informatie over Vlootbasis Karlskrona
Porto Naval de Karlskrona

A Cidade Naval de Karlskrona (em sueco: Örlogsstaden Karlskrona; PRONÚNCIA) é constituída pelo núcleo histórico da cidade sueca de Karlskrona, no litoral do Sul da Suécia. Está classificada como Património Mundial, e abrange os edifícios e instalações militares da base naval construída em 1680 - por ordem do rei Carlos XI da Suécia (em sueco: Karl XI) - para assegurar o domínio da Suécia sobre o mar Báltico e o controle das suas possessões na Finlândia, Estónia, Letónia e no norte da Alemanha. Passados 300 anos, o conjunto arquitetónico histórico está muito bem conservado e praticamente completo. Ao mesmo tempo, a cidade alberga hoje em dia um centro de alto comando e várias unidades da Marinha Sueca, um centro de comando da Guarda Costeira, e ainda os modernos estaleiros de Karlskrona, onde são reparados e construídos navios civis e militares. UNESCO Foi inclusa como Património Mundial por ser "um excepcional exemplo de cidade naval europeia planificada, característica do final do Século XVII". Galeria Referências Ver também Marinha Sueca Karlskrona
Сундбюбери

Сундбюбери (на шведски: Sundbybergs kommun) е името на община и съответния административен център, разположени в лен Стокхолм, източната част на централна Швеция. Сундбюбери е предградие (град-сателит) на столицата Стокхолм. Намира се на около 10 km на северозапад от централната част на Стокхолм. Статут на търговски град (на шведски шьопинг) полчува през 1888 г., а статут на град през 1927 г. Има жп гара и метростанция. До южната му част се намира стокхолмското летище Брома. Населението на града и общината е 42 626 души (към 31 декември 2013). Побратимени градове и села Алуксне, Латвия Кирконуми, Финландия Санкт Файт ан дер Глан, Австрия квартал Харингей, Лондон, Англия Фотогалерия Източници Външни препратки Официален сайт на общината и града
Sundbyberg

Sundbyberg és un municipi de Suècia, situat al nord-oest de la ciutat d'Estocolm, essent part integrant del comtat d'Estocolm. És el municipi més petit de Suècia (8,77 km² de superfície) i també el més densament poblat (5.302 habitants per km²). Localització Sundbyberg delimita per l'oest i sud amb el municipi d'Estocolm (concretament, per la part oest, amb el barri de Bromma), per l'est ho fa amb el municipi de Solna i pel nord amb Sollentuna. Demografia La població del municipi és, a març de 2016, de 46.502 habitants. Història Durant gran part del segle xix Sundbyberg era una zona agrícola i el lloc on les famílies benestants de la ciutat d'Estocolm hi passaven l'estiu. El 1863 gairebé la totalitat de les terres que formen l'actual Sundbyberg van ser adquirides per l'industrial Anders Petter Löfström, que va iniciar la construcció de residències a Duvbo. El 1870 s'hi van començar a establir indústries, residències, el ferrocarril i serveis comunitaris diversos. Anders Petter Löfström va donar al municipi les terres necessàries per a urbanitzar-lo, així com per fer-hi parcs, escoles, esglésies i altres àrees públiques. El 1888 Sundbyberg es va separar de Bromma (des de 1916 un barri d'Estocolm) per esdevenir una ciutat mercat o köping (mot d'origen medieval que, en suec, indicava el dret d'una localitat d'acollir un mercat). El 1927 Sundbyberg va obtenir el títol de ciutat. El 1949 van ser adherides al terme municipal de Sundbyberg parts dels municipis adjacents de Solna i Spånga. Transport públic Sundbyberg és una zona molt ben comunicada gràcies a les dues parades de metro (Sundbyberg i Duvbo), l'estació de tren de rodalia (pendeltåg en suec) i, també, un tramvia (tvärbanan en suec), inaugurat l'octubre de 2013. Divisió administrativa Sundbyberg està dividida en 8 parts administratives: Sundbyberg centre Duvbo Hästhagen Tulemarken Hallonbergen Lilla Alby Rissne Storskogen Ursvik Ör Referències Enllaços externs Sundbyberg - Lloc web oficial (suec)
Sundbybergs kommun

Sundbyberg kommun er en by og en kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Sundbyberg er Sveriges mindste kommune i udstrækning med et areal på kun 8 km². Kommunen er tæt bebygget og er en del af Storstockholm. Sundbyberg voksede frem i slutningen 1800-tallet som forstad til Stockholm langs Västeråsbanan (nuværende Mälarbanan). Venskabsbyer Sundbyberg har fire venskabsbyer: Letland Alūksne, Alūksnes fylke, Letland Storbritannien Haringey, Storlondon, England, Storbritannien Finland Kyrkslätt, Nyland, Finland Østrig Sankt Veit an der Glan, Kärnten, Østrig Eksterne henvisninger
Municipio de Sundbyberg

Sundbyberg (en sueco: Sundbybergs kommun) es un municipio en la provincia de Estocolmo en el centro este de Suecia, al norte de la capital Estocolmo. Sundbyberg se encuentra totalmente dentro del área urbana de Estocolmo y tiene una población 100% urbana. Sundbyberg fue separado de Bromma (que desde 1916 se encuentra en el municipio de Estocolmo) en 1888 como ciudad de mercado (köping). Obtuvo el título de ciudad en 1927 y en 1949 se le agregaron partes del municipio de Solna y Spånga (cuando el resto de Spånga se fusionó con Estocolmo). Una fusión propuesta con Solna en 1971 nunca se implementó, convirtiendo a Sundbyberg, con un área de 8,83 kilómetros cuadrados, en el municipio más pequeño de Suecia, pero también el más densamente poblado. El municipio prefiere llamarse ciudad, Sundbybergs stad, sin embargo esto es puramente nominal y no tiene ningún efecto sobre el estado legal del municipio. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Municipio de Sundbyberg.
Sundbyberg

La commune de Sundbyberg est une commune suédoise du comté de Stockholm. Description Elle est située dans la banlieue nord de Stockholm. Environ 52 670 personnes y vivent (2020). Son chef-lieu est situé à Sundbyberg qui est l'unique localité de la commune. La commune de Sundbyberg a obtenu le statut de ville en 1927 et l'a gardé jusqu'à la réforme de 1971. Population Localité Ville de Stockholm, dont : Sundbyberg (48 593 hab.). Ses quartiers sont: Centrala Sundbyberg Duvbo Hästhagen Tulemarken Hallonbergen Lilla Alby Rissne Storskogen Ursvik Ör Références Voir aussi Articles connexes Liens externes (sv) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de la Suède
Sundbyberg

Sundbyberg è un comune svedese di 53564 abitanti con titolo di città, situato nella contea di Stoccolma. I suoi 882 ettari lo rendono il comune meno esteso della Svezia. Geografia fisica Il comune è coestensivo con il territorio della municipalità omonima, al contrario della quasi totalità dei centri abitati svedesi (escluse Stoccolma e Solna). La cittadina è parte integrante dell'area metropolitana di Stoccolma, con la cui municipalità confina quasi totalmente: è quindi servita dalla metropolitana di Stoccolma. Amministrazione Gemellaggi Alūksne Haringey Kyrkslätt Sankt Veit an der Glan Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su comune di Sundbyberg Collegamenti esterni (SV) Sito ufficiale, su sundbyberg.se. Sundbybergs stad (canale), su YouTube.
Sundbyberg

Sundbyberg is een Zweedse gemeente in Uppland. De gemeente behoort tot de provincie Stockholms län. Ze heeft een totale oppervlakte van 8,8 km² en telde 57.197 inwoners in 2026. De gemeente is wat betreft oppervlakte de kleinste gemeente van Zweden. Stadsdelen Het bestaat uit de volgende stadsdelen: Centrala Sundbyberg Duvbo Hallonbergen Lilla Alby Lilla Ursvik Ör Rissne Stora Ursvik (opbouw) Storskogen Sport De volgende sportclubs zijn te vinden in Sundyberg: Sundbybergs IK Storskogens SK Geboren Robert Lindstedt (19 maart 1977), tennisser Jonah Kusi-Asare (4 juli 2007), voetballer
Sundbyberg

Gmina miejska Sundbyberg (szw. Sundbybergs kommun) – szwedzka gmina położona w regionie Sztokholm. Jest gminą posiadającą zarazem status miasta. Pod względem zaludnienia Sundbyberg jest 69. gminą w Szwecji. Zamieszkuje ją 38 460 osób, z czego 50,3% to kobiety (19 344) i 49,7% to mężczyźni (19 116). Na każdy kilometr kwadratowy przypada 4273 mieszkańców. Pod względem wielkości gmina zajmuje 290. miejsce (stan na 1 listopada 2010). Galeria Zobacz też podział administracyjny Szwecji Bibliografia Statistiska Centralbyrån – Szwedzki Urząd Statystyczny. scb.se. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-08-17)].
Comuna Sundbyberg

Sundbyberg (Sundbybergs kommun) este o comună din comitatul Stockholms län, Suedia, cu o populație de 42.626 locuitori (2013). În prezent Sundbyberg face parte din Stockholm, dar anterior a fost un oraș distinct. Geografie Zone urbane Toate așezările cu peste 200 locuitori din comună intră în componența zonei urbane Stockholm. Demografie Referințe Legături externe Site web oficial
Сундбюберг

Сундбюбе́рг (швед. Sundbybergs kommun, Sundbybergs stad) — коммуна в Швеции. Коммуна Сундбюберг находится в восточной Швеции и административно входит в лен Стокгольм. Она граничит с коммунами Сольна, Соллентуна и Дандерюд. Южная её часть примыкает к северным кварталам шведской столицы Стокгольм. Ранее территория коммуны входила в историческую провинцию Уппланд. Образована в 1971 году. Наименьшая по площади из всех коммун Швеции (8,77 км²), но с наибольшей плотностью населения (около 6000 чел. на кв. км). Население Города-партнёры Киркконумми, Финляндия Алуксне, Латвия Харинги, Великобритания Санкт-Файт-ан-дер-Глан, Австрия Персоналии Олимпийские чемпионки по кёрлингу (2018): Анна Хассельборг, Сара Макманус, Агнес Кнохенхауэр, София Мабергс. Галерея Примечания
Сундбиберј

Сундбиберј (швед. Sundbybergs) град је у Шведској, у источном централном делу државе. Град је у оквиру Стокхолмског округа. Одвојио се од Брома (који је од 1916. општина Стокхолма) 1888. године као пијачни град. Стекао је статус града 1927. године. Сундбиберј, са површином од 8,77 квадратних километара, је најмањи град у Шведској, али и најгушће насељен. Историја Сундбиберј је дуго сматран градом мале пољопривредне вредности и углавном се користио као место за одмор. Године 1863. скоро цео град купио је Андерс Лофстром, који је тамо почео да гради куће. Године 1870. продато је прво индустријско земљиште и тада је град добио железницу, куће, индустрије и комуналну службу. Лофстром је поклонио граду сву своју земљу за изградњу путева, улица, паркова, школа, цркви. Сундбиберј је постао потпуно самостални индустријски град. Индустрија У Сундбиберју је живело око, отприлике, 50.000 становника, у око 17.000 кућа. Индустријска политика града је да обезбеди посао за сваку кућу, дакле 17.000 радних места. Укупно 12.000 путника свакодневно путује у Сундбиберј или из њега. Град садржи продавнице, што га чини самосталним. Демографија Развој становништва Становници страног порекла Број становника страног порекла (особе рођене ван Шведске или њихови родитељи), 31. децембра 2017. износио је 20.229, или 40,93% становништва (49.424 — 31. децембра 2017). Број становника страног порекла 31. децембра 2002. износио је 8.531 или 25,24% становништва (33.797 — 31. децембра 2002). Број становника страног порекла 31. децембра 2017. износио је 49.424, од чега је 14.954 људи (30,26%) рођено у страној земљи. У табели испод се налази табела која укључује нордијске земље као и 12 најчешћих земаља из којех су становници страног порекла. Јавни превоз Сундбиберј користи јавни превоз Стокхолма. Садржи неколико станица метроа, као и једну железничку станицу и доста аутобуских станица. Сундбиберј садржи и неколико главних возних линија. Садржао је 1925—1959. трамваје. Лаки шински систем вратио у Сундбиберј у октобру 2013. године. Референце Спољашње везе Званични сајт Сундбиберја Званични сајт музеја и архиве Сундбиберја Даље читање Sundbyberg Den nya Förstaden, H. Österberg, Званични музеј Сундбиберја Sundbyberg under Köpingtiden, H. Österberg, Званични музеј Сундбиберја Sundbyberg den 113:e Staden, H. Österberg, Званични музеј Сундбиберја Sundbyberg i Gamla Bilder, H. Österberg, Званични музеј Сундбиберја Sundbyberg bygger en Kyrka, H. Österberg, Званични музеј Сундбиберја Sundbyberg - om hus och miljöer, Eva Söderlind
Сундбюберг (комуна)

Комуна Сундбюберг (швед. Sundbybergs kommun) — адміністративно-територіальна одиниця місцевого самоврядування, що розташована в лені Стокгольм у центральній Швеції. Сундбюберг є 290-ю, найменшою за величиною території комуною Швеції. Адміністративний центр комуни — район Стокгольма Сундбюберг. Населення Населення становить 40 793 чоловік (станом на січень 2013 року). Населені пункти Комуну формує частина одного міського поселення (tätort): Стокгольм Міста побратими Комуна підтримує побратимські контакти з такими муніципалітетами: Кіркконуммі, Фінляндія Алуксне, Латвія Герінгей (боро), Велика Британія Санкт-Файт-ан-дер-Ґлан, Австрія Галерея Див. також Комуна (Швеція) Список комун Швеції Примітки Посилання Сайт комуни [Архівовано 28 березня 2021 у Wayback Machine.]
Fredrikskirken

Fredrikskirken (svensk:Fredrikskyrkan) er en kirke i Karlskrona, Blekinge län i Sverige. Kirken har siden 1998 sammen med Flådehavnen Karlskrona været optaget på UNESCOs Verdensarvsliste. Kirken Opførelsen af kirken, der ligger midt på Stortorget i Karlskrona, blev påbegyndt den 9. september 1720. Den første sten blev lagt af landshøvding Salomon von Otter. Den 25. august året efter var grundmuren færdig, men først i 1744 kunne kirken indvies. Ved indvielsen var tronfølger Adolf Fredrik til stede, men kirken er dog opkaldt efter kong Frederik 1. af Sverige. Tårnene, der fra begyndelsen var tænkt som spir, blev først færdige i 1758. Kirken er en typisk barokkirke, tegnet af Nicodemus Tessin d.y. og erstattede sognets midlertidige trækirke i Drottninggatan, kaldet Hedvig Eleonora. I 1790 brændte kirken, men klarede sig betydeligt bedre end Trefaldighetskyrkan. Klokkernes bjælker og taget faldt ned, men den store klokke blev ikke ødelagt ved faldet, takket være en stor mængde høvlspåner, som orgelbyggerne havde efterladt. Kirken blev restaureret i 1805 og 1806. Restaureringen blev ledet af arkitekten Olof Tempelman. Indvendigt blev kirken restaureret fra 1913 til 1915 af Axel Lindegren, og i 1967-1968. Udvendigt blev kirken restaureret i 1997-1998. Inventar Døbefonten er af udskåret træ, og blev skænket af skibsbygmester Gilbert Sheldon ved kirkens indvielse. Prædikestolen blev udført i 1854 i nyklassicistisk stil af arkitekt Johan Adolf Hawerman (1812-1885). Alteropsatsen er noget nyere, fra 1915, og er et barokalter med skulpturer af J.A. Wetterlund. I det sydlige tårn er der et klokkespil med 35 klokker, installeret i 1967 af Bergholtz klockgjuteri fra Sigtuna. Klokkespillet høres tre gange dagligt, og er skænket af advokat Povel Grönvall. Kirkesøvlet er bevaret i et massivt værdiskab, der står under det venstre galleri, forrest i kirken. Orgelet Kirkens første orgel stod oprindelig i sognets midlertidige trækirke. Orgelbygger Lars Wahlberg fik senere til opgave at bygge et orgel med 29 registre, to manualer samt pedal. Da orglet var færdigt i 1764, var antallet af registre blevet forøget til 34, som blev drevet af seks store bælge. Wahlbergs orgel blev i 1905 erstattet af et orgel i romantisk stil, bygget af Åkerman & Lund i Stockholm, men Wahlbergs orgel blev rekonstrueret i 1982-1987 af Grönlunds Orgelbyggeri. Åkerman & Lunds orgel befinder sig stadig i kirken, i afmonteret stand. Galleri
Fredrik Church

The Fredrik Church (Swedish: Fredrikskyrkan) is located in Karlskrona, Blekinge Län, southern Sweden. Situated on Stortorget, the main square in the city centre, The Fredrik Church is included within the Karlskrona UNESCO World Heritage Site. History Construction on the Fredrik Church began September 9, 1720 as a replacement for the city's temporary wooden church, Hedvig Eleonora Church. The Fredrik Church's first stone was laid by the then Governor Salomon von Otter, the foundation wall was completed on August 25, 1721, and the church was consecrated in 1744. Though Crown Prince Adolf Frederick was present for the event, the building was named in honor of Frederick I. The spires atop the church towers were completed in 1758. There were several restorations. The one in 1805–06 was led by architect Olof Tempelman. Interior restorations occurred in 1913–15 under Axel Lindegren, and there was another in 1967–68. An exterior restoration occurred in 1997–98. Architecture and fittings The Fredrik Church was built in the Baroque style after a design by Nicodemus Tessin the Younger. Its towers are a notable feature. The carillon is housed in the south tower, and there are 35 bells, which were installed in 1967 by the Bergholtz Bellfoundry. The clock chimes three times a day. The 1854 pulpit is in a neoclassical style by the design of architect Johan Adolf Hawerman; it predates the altar. The carved wood baptismal font was donated by the ship builder Gilbert Sheldon. The church silver is preserved in a massive safe. The church's first organ came from Hedvig Eleonora Church. When a decision was made to purchase a larger and more suitable organ, Lars Wahlberg received the contract to build an organ with 29 stops, 2 manuals and a pedal. When it was finished in 1764, he had inserted the 34 voices that are driven by six large bellows. Wahlberg's organ was replaced in 1905 by one built by Åkerman & Lund Orgelbyggeri in Stockholm; it was reconstructed in 1982–87 by Grönlunds Orgelbyggeri. References External links Media related to Fredrikskyrkan at Wikimedia Commons
Iglesia de Fredrik

La Iglesia de Fredrik (en sueco: Fredrikskyrkan) se encuentra en Karlskrona, Blekinge, al sur de Suecia. Situada en Stortorget (en sueco: Gran Plaza), la plaza principal del centro de la ciudad,​ la Iglesia de Fredrik está desde el año 1998 incluida dentro del Sitio de Patrimonio Mundial de la UNESCO de Karlskrona.​​ Historia La construcción de la Iglesia de Fredrik comenzó el 9 de septiembre de 1720 como reemplazo de la iglesia temporal de madera de la ciudad, la Iglesia de Eduvigis Leonor (en sueco: Hedvig Eleonora kyrka). La primera piedra de la Iglesia de Fredrik fue colocada por el entonces gobernador Salomon von Otter, el muro de cimentación se completó el 25 de agosto de 1721, y la iglesia fue consagrada en 1744. Aunque el príncipe heredero Adolfo Federico estuvo presente en el evento, el edificio fue nombrado en honor a Federico I. Las agujas en las torres de la iglesia se completaron en 1758. Hubo varias restauraciones. La de 1805-1806 estuvo a cargo del arquitecto Olof Tempelman. Las restauraciones interiores ocurrieron en 1913-1915 bajo Axel Lindegren, y hubo otra en 1967-1968. Una restauración exterior tuvo lugar en 1997-1998. Arquitectura y accesorios La Iglesia de Fredrik fue construida en estilo barroco según un diseño de Nicodemus Tessin el Joven.​ Sus torres son una característica notable. El carillón está ubicado en la torre sur, y hay 35 campanas, que fueron instaladas en 1967 por la Fundición de Campanas Bergholtz.​ El reloj suena tres veces al día. El púlpito de 1854 está en estilo neoclásico según el diseño del arquitecto Johan Adolf Hawerman; precede al altar. La pila bautismal de madera tallada fue donada por el constructor naval Gilbert Sheldon. La plata de la iglesia se conserva en una caja fuerte masiva. El primer órgano de la iglesia provino de la Iglesia de Eduvigis Leonor. Cuando se tomó la decisión de comprar un órgano más grande y adecuado, Lars Wahlberg recibió el contrato para construir un órgano con 29 paradas, 2 manuales y un pedal. Cuando se terminó en 1764, había insertado las 34 voces que son accionadas por seis grandes fuelles. El órgano de Wahlberg fue reemplazado en 1905 por uno construido por Åkerman & Lund Orgelbyggeri en Estocolmo; fue reconstruido en 1982-1987 por Grönlunds Orgelbyggeri. Referencias Enlaces externos Sitio web oficial Reportaje sobre la iglesia (Video)
Kościół Fryderyka w Karlskronie

Fredrikskyrkan – Kościół Fryderyka w Karlskronie, Szwecja. Świątynia została zaprojektowana przez Nicodemusa Tessina młodszego i zbudowana w latach 1720–1744. Kościół znajduje się na głównym rynku miasta – Stortorget, na wyspie Trossö. Kościół ma status zabytku sakralnego według rozdz. 4 Kulturminneslagen (pol. Prawo o pamiątkach kultury), ponieważ został wzniesiony do końca 1939 (3 §). Przypisy
Orust

Orust je ostrov v západním Švédsku ležící v kraji Västra Götaland. Nachází se severně od sedmého největšího ostrova Švédska Tjörnu. Jde o třetí největší přirozeně vytvořený ostrov Švédska a čtvrtý celkově s rozlohou 345,6 km². Největším městem Orustu je Henån s přibližně 2000 obyvateli. Celkově na Orustu žije přibližně 15 000 obyvatel v zimě a ještě více v létě. Hlavním průmyslem Orustu jsou loděnice, dvěma největšími jsou Najadvarvet and Hallberg-Rassy. Okresy Gullholmen Käringön Långelanda Mollösund Morlanda Myckleby Röra Stala Tegneby Torp Města Barrevik Edshultshall Ellös Henån Hälleviksstrand Kungsviken Mollösund Myckleby Nösund Slussen Stillingsön Stocken Svanesund Svanvik Varekil Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Orust na Wikimedia Commons