Herrberga kyrkogård

Herrberga kyrkogård är en kyrkogård vid Herrberga kyrka i Herrberga socken, Mjölby kommun. Kyrkan och kyrkogården ligger på en svagt markerad höjd i ett öppet och svagt kuperat jordbrukslandskap. Kyrkogården har en huvudsaklig nord–sydlig riktning, vilken förstärks av det parkartade området söder om kyrkogården. Kyrkan ligger centralt med långhuset orienterat i öst–västlig riktning. Gravarna är främst koncentrerade till kyrkogårdens södra, västra och östra delar. På kyrkogården finns kistgravplatser, en askgravlund och en minneslund. Historia Kyrkogården växte fram omkring en medeltida stenkyrka. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1795–1797, sannolikt på ungefär samma plats som den äldre byggnaden. Den fick ett rektangulärt långhus, ett tresidigt avslutat kor, sakristia vid den norra långväggen och torn i väster. Kyrkan har en gustaviansk prägel med vitputsade fasader, högt valmat tak och rundbågiga fönster. På en arealavmätningskarta från 1708 finns kyrkan och det triangelformade området söder om kyrkogården markerade. Samma område återkommer på kartor från 1771 och 1839 och har därmed en lång kontinuitet. Det bildades av de anslutande vägarna och har fortsatt att fungera som en parkartad entré till kyrkogården. I en sockenbeskrivning från 1760 uppges att kyrkklockorna hängde i en fristående klockstapel och att det fanns en runsten i kyrkomuren. När den nya kyrkan byggdes lades en runsten som tröskel vid den västra ingången. Den blev med tiden kraftigt nedsliten. Under början av 1900-talet uppgavs ett runstensfragment även vara inmurat i kyrkans sydvästra hörn och ett annat ligga i kyrkogårdsmuren. En karta från 1896 visar grusgångar norr om kyrkan och en gång från sakristian mot den nordöstra grinden. Området norr om kyrkan var då endast delvis utlagt till gravar. Under början av 1900-talet omgavs kyrkan av stora askar. Omkring 1950 hade kyrkogården omgestaltats och ett gravkapell inretts i en äldre bod. År 1977 färdigställdes en ekonomibyggnad väster om kyrkogården. Omgivning Söder om kyrkan ligger kvarnbyn Öjebro med bebyggelse samlad kring fallen i Svartån. Sydväst och väster om kyrkogården ligger Herrberga Västersödergård med en parstuga från början av 1800-talet. Norr om gården finns kyrkans parkeringsplats och en mindre rödfärgad ekonomibyggnad. Norr om kyrkan går en mindre grusväg. Där ligger byggnaden Klippan från 1846, som bland annat har använts som skola och möbelverkstad, samt den tidigare sockenstugan från slutet av 1700-talet. Öster om kyrkan ligger missionshuset från 1907 och ytterligare gårds- och villabebyggelse. Söder om kyrkogården finns en triangelformad park med höga almar och lindar. En grusgång leder genom området till den södra grinden. Längst i söder står två granitstolpar och en vattenpump. Utanför den södra kyrkogårdsmuren finns den nedre, avbrutna delen av en runsten. Utformning Kyrkogården saknar en äldre formell kvartersindelning men delades vid inventeringen in i tre områden. Det lilla formatet och de låga rygghäckarna ger kyrkogården en sluten och ombonad karaktär. I det nordvästra hörnet finns tio sand- eller grustäckta gravar omgivna av måbärshäckar. På båda sidor om gången till kyrkans sydportal finns ytterligare grusgravar med ligusterhäckar eller stenramar. Kyrkogården omges av kallmurade gråstensmurar. Den västra muren är omkring 0,8–1 meter hög och består av tre oregelbundna skift med inkilade mindre stenar. Den norra muren är delvis skadad och har rasat på vissa ställen. Den östra muren är lägre och kyrkogårdens mark sluttar svagt mot den. Den södra muren är omkring 1,2 meter hög och har bevarade bindringar för hästar på utsidan. Ingångar och gångar Kyrkogården har öppningar i nordväst och nordöst samt grindar i öster och söder. De östra och södra ingångarna har dubbla smidesgrindar med smala runda spjälor, konkavt krön och dekorativa bladrankor. Grindstolparna är av röd kalksten med välvda krön. En grusgång löper runt kyrkan och förgrenar sig mot öppningarna i nordväst och nordöst samt mot den östra grinden och gravkapellet. En annan gång följer kyrkogårdens södra del och ansluter till mittgången mellan den södra grinden och kyrkans sydportal. Vegetation Kyrkogården saknar en sammanhängande trädkrans, men enstaka äldre träd finns bevarade. I väster står en hög ask och i norr en ask och tre lönnar. Två ornäsbjörkar flankerar den södra grinden. I nordöst finns en alm och en björk och ytterligare en alm växer på gräsytan norr om kyrkan. Innanför murarna växer tuja i väster och syren i norr, öster och söder. Rygghäckarna består bland annat av tuja, ölandstok, rosenspirea och idegran. Gravarnas omgärdningar består främst av klippta häckar av måbär och liguster. Gravvårdar och gravtradition De grus- och sandtäckta gravarna med häckar eller stenramar är ett framträdande inslag. I nordväst finns tio gravar omgärdade av måbär och längs den södra mittgången finns flera gravar med fingrus, ligusterhäckar eller stenramar. Bland gravvårdarna finns högre polerade granitstenar från början av 1900-talet och en marmorvård från 1859. Bland de äldre undanställda gravvårdarna finns ett gjutjärnskors och en kalkstensvård från början av 1700-talet. Totalt står femton så kallade museivårdar uppställda längs den norra muren. Utanför den södra muren finns ett fragment av en runsten, registrerad som fornlämning. Titlarna på gravvårdarna speglar socknens jordbruk och kyrkliga liv. Bland dem finns lantbrukare, övermaskinist, daneman och rusthållare. Trots närheten till kvarnbyn Öjebro saknas titeln mjölnare på de inventerade gravvårdarna. Södra delen Den sydvästra delen har en strikt och innesluten karaktär med rygghäckar i nord–sydlig riktning. Området omges av den västra och södra muren och nås från den södra grinden. Häckarna består av ölandstok, rosenspirea och idegran. Närmast mittgången finns fyra grusgravar med klippta ligusterhäckar. Gravläggningarna sträcker sig från 1888 till början av 2000-talet. I väster finns tre höga gravvårdar av svart granit och i öster en grusgrav med stenram. De flesta övriga gravvårdarna är låga och utförda av svart eller grå granit. Den sydöstra delen har en liknande regelbunden karaktär. Öster om kyrkans kor finns en terrass uppbyggd av två skift kalksten. Den nås genom några kalkstenssteg och anlades enligt uppgift på grund av berg nära markytan. Vid mittgången finns tre grusgravar med samordnade gravvårdar och stenramar samt marmorvården från 1859. Västra och norra delen Väster om kyrkan finns tio gravar täckta med fingrus eller sand och omgivna av klippta måbärshäckar. Några av gravvårdarna har formen av enkla bautastenar, medan övriga huvudsakligen är låga och breda. Fyra av gravplatserna var inte längre i bruk vid inventeringen. Norr om kyrkan finns huvudsakligen en öppen gräsyta med de femton uppställda museivårdarna längs muren. Området har endast använts i begränsad omfattning för gravläggningar. En grusgång leder från den nordvästra öppningen till kyrkans västportal och fortsätter norr om kyrkan mot gravkapellet och den östra ingången. Gravkapellet Gravkapellet ligger i kyrkogårdens nordöstra hörn och är delvis placerat på muren. Byggnaden har vitputsade fasader, släta hörn och sadeltak täckt med röda takpannor. Dörren och fönsterluckan i öster har liggande pärlspontpanel, medan dubbeldörren i väster är klädd med fiskbensmönstrad panel. Kapellet inreddes i en äldre bod omkring mitten av 1900-talet. Kulturhistoriska värden Herrberga kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med murarna, grindarna, gravkapellet och det triangelformade parkområdet i söder en sammanhållen kulturmiljö. Kyrkogårdsmuren har ett högt kulturhistoriskt värde, särskilt genom de bevarade bindringarna för hästar. De påkostade grindarna av smidesjärn och röd kalksten utgör viktiga delar av kyrkogårdens entréer. De bevarade grus- och sandgravarna med häckar eller stenramar har mycket höga kulturhistoriska värden. De ligger utmed gångarna på platser som traditionellt användes för köpta och mer påkostade gravar. Rygghäckarna och det lilla formatet skapar en sluten rumslighet. Även de äldre gravvårdarna, gjutjärnskorset, kalkstensvården, runstensfragmentet och museivårdarna bidrar till kyrkogårdens kulturhistoriska betydelse. Se även Herrberga kyrka Referenser