Högby kyrkogård, Östergötland

Högby kyrkogård är en kyrkogård vid Högby kyrka i Högby socken, Mjölby kommun. Kyrkogården ligger mellan Mjölby och Skänninge, på gränsen mellan den högre skogsmarken vid Skogsjöområdet och den öppna slätten nordväst om Mjölby. Den anlades i samband med att den nuvarande kyrkan uppfördes 1871 och har en regelbunden, nästan kvadratisk planform. Kyrkogården omges av en gråstensmur och en tät trädkrans samt präglas av ett geometriskt gångsystem och mer påkostade familjegravar längs ytterkanterna. Historia Före den nuvarande kyrkans tillkomst hade både Högby och Västra Skrukeby varsin medeltida kyrka och kyrkogård. Högbys äldre kyrka låg omkring en kilometer norr om den nuvarande och var sannolikt uppförd av kalksten under 1100-talet. Den bestod av ett rektangulärt långhus, smalare absidkor och torn i väster. Kyrkan revs 1871 och platsen bevarades som ödekyrkogård. Västra Skrukebys medeltida kyrka var också uppförd av sten och hade långhus, smalare kor och rundad absid. Den användes under byggandet av den nya gemensamma kyrkan och revs 1876. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1871 efter ritningar av arkitekten Albert Törnqvist. Byggmästare var bröderna August och Johan Robert Nyström. Kyrkan fick en ovanlig orientering med koret i väster och tornet i öster, sannolikt på grund av den valda platsens förhållande till landsvägen. Byggnaden utformades huvudsakligen i nyklassicistisk stil med nygotiska och romanska inslag. Kyrkorummet förändrades kraftigt 1948–1949 efter ritningar av arkitekten Johannes Dahl. Den stora kyrkobyggnaden delades då upp i en större kyrksal, en mindre kyrka och ett begravningskapell. Korväggen flyttades, sakristia och skrudkammare inreddes bakom koret och en lillkyrka anlades vinkelrätt mot huvudkyrkan. Det tidigare begravningskapellet byggdes under 1990-talet om till samlingssal. Kyrkogården anlades samtidigt som kyrkan och fick enligt 1800-talets ideal en regelbunden plan med murar, trädkrans och grusgångar. En gravrad reserverades längs murarna för familjegravar åt socknens mer framstående hemmansägare och ståndspersoner. Även de yttre delarna av de inre kvarteren användes för familjegravar, medan enklare gravar och linjegravar placerades längre in i kvarteren. Flygfotografier från 1935 och 1954 visar en kyrkogård med många grusade gravar i kvarterens ytterkanter. De inre delarna var glesare och användes delvis för linjegravar. Efter mitten av 1900-talet togs en stor andel av grusgravarna bort och de nuvarande rygghäckarna anlades. Minneslunden tillkom i kvarter III under 1990-talet. Omgivning Kyrkogårdens läge ger vidsträckt utsikt över slätten mot Västra Skrukeby, Hogstad och Mjölby. Väster om kyrkogården finns en parkering och en äldre skolbyggnad. Nordväst och väster om kyrkogården ligger ytterligare en skolbyggnad och en fotbollsplan. I öster och söder ansluter öppna jordbruksmarker. Området kring Högby har varit bebott sedan förhistorisk tid. I samband med omläggningen av riksväg 32 under början av 1990-talet påträffades gravfält från äldre järnålder och boplatser med lämningar från stenåldern. Gravfält, runstenar och ortnamn visar att bygden var etablerad under järnåldern. Utformning Kyrkogården är nästan kvadratisk, men det sydvästra hörnet är något avfasat till följd av landsvägens sträckning. Kyrkan ligger något norr om kyrkogårdens mitt. Anläggningen är indelad i fem kvarter, I–V. De fyra första ligger inne på kyrkogården, medan kvarter V utgörs av gravraden längs omgärdningen. Kyrkogården har i hög grad behållit sin karaktär från slutet av 1800-talet. Den regelbundna formen, muren, trädkransen och grusgångarna tillhör den ursprungliga anläggningen. Den äldre ståndsindelningen kan fortfarande avläsas genom de högre och mer påkostade gravvårdarna längs ytterkanterna samt de enklare gravplatserna i de inre delarna. Omgärdning och ingångar Kyrkogården omges av en omkring 0,7–1 meter hög halvmur av lätt bearbetad gråsten. Murens insida är gräsbevuxen och sluttar mot kyrkogården. Innanför muren står en tät trädkrans av jämnåriga almar, lindar och lönnar. Längs den östra muren växer även en omkring en meter hög oxbärshäck. Huvudingången ligger framför kyrkans västportal och har en dubbelgrind av gjutjärn. Grinden är dekorerad med kryss, blomrankor och rundlar i tre nivåer och står mellan enkla fyrsidiga grindstolpar. På den norra sidan finns en mindre smidesgrind mot fotbollsplanen. Den är dekorerad med hängande smidda löv och spjälor som böjer sig utåt i solfjädersform. Vegetation och gångsystem Trädkransen består i väster av fem almar, åtta lindar och en lönn. I norr finns fem almar, en lind och sex lönnar, i öster sju almar och två lönnar samt i söder fem almar, en lind och sju lönnar. De inre kvarteren delas av rygghäckar av bland annat idegran, bok, hagtorn, oxbär och ölandstok. Häcksystemen varierar mellan kvarteren men är i huvudsak orienterade i nord–sydlig riktning. De tillkom senare än den ursprungliga kyrkogården och ersatte delvis äldre grusgravar och öppna linjegravsområden. Gångarna är belagda med naturgrus och anses i huvudsak motsvara kyrkogårdens ursprungliga gångsystem. En grusplan finns vid kyrkans västra ingång och gångar löper runt kyrkan och kyrkogårdens ytterkanter. Från den norra och södra muren leder tvärgående gångar in mot kyrkan och delar kyrkogården i fyra huvudsakliga delar. Gravvårdar och kvarter Kvarter I domineras av låga och breda gravvårdar från 1950- och 1960-talen. I ytterkanterna finns enstaka äldre vårdar, däribland en högrest sten från 1898. Där finns även en större grusad familjegrav med flera gravstenar. Kvarter II har en glesare och mer varierad karaktär. I ytterkanterna finns mindre äldre gravvårdar, medan den centrala delen innehåller några enkla liggande vårdar som sannolikt hör till ett äldre linjegravsområde. En hög gravvård av bautastenstyp avviker från kvarterets övriga gravmonument. I kvarteren III och IV dominerar låga och breda gravvårdar från perioden 1960–1980. Enstaka äldre gravvårdar finns bevarade, liksom några grusgravar med stenramar. I kvarter III finns även ett enkelt träkors och i kvarter IV tre stenramsgravar, varav en med ett högrest kors. Kvarter V har i stor utsträckning behållit sin ursprungliga karaktär av påkostade familjegravar. Gravvårdarna är huvudsakligen från 1871 till omkring 1950 och många är höga och smala. De är nästan uteslutande resta över hemmansägare och lantbrukare från större gårdar i socknen. Bland de mer ovanliga vårdarna finns ett gjutjärnskors från 1879, en hög obelisk, en kalkstensvård med Thorvaldsenmedaljong och en gravvård med marmorsköld. Minneslund Minneslunden ligger i kvarter III och omges av en klippt hagtornshäck. Den har en närmast rektangulär plan med ingång i det sydvästra hörnet. En grusgång leder fram till ett större block av gråsten omgivet av gatsten. Norr om stenen finns en mindre damm och planteringar med bland annat ginst, tuja, ölandstok, idegran och cypress. Sittplatser finns längs de södra och västra sidorna. Högby ödekyrkogård Högby ödekyrkogård ligger strax norr om Högby Frälsegård. Den är liten och har en rundad form samt bevarad kyrkogårdsmur och trädkrans. Mitt på kyrkogården står Högbystenen, Östergötlands runinskrifter 81 eller 82 enligt olika numreringssammanhang, som påträffades inmurad i den äldre kyrkans sakristia vid rivningen. Inskriften berättar om flera män som dog på skilda platser, bland annat i Grekland och under strider. Flera andra runstenar har funnits vid den äldre kyrkan och kyrkogården. Några är försvunna, medan andra har flyttats till prästgårdens ägor. På ödekyrkogården finns även äldre kalkstensvårdar från 1600-talet och vårdar från slutet av 1700-talet och början av 1800-talet. En arkeologisk undersökning 1996 visade att höjden på platsen bestod av raseringsmassor från kyrkan ovanpå en naturlig sandås och inte av en äldre gravhög. Västra Skrukeby ödekyrkogård Västra Skrukeby ödekyrkogård omges fortfarande av sin äldre kyrkogårdsmur och en till stor del bevarad trädkrans. Kyrkogården fortsatte att användas efter kyrkans rivning 1876 och den sista gravsättningen ska ha skett under 1940-talet. På platsen finns tio äldre gravvårdar, huvudsakligen av kalksten och med former typiska för 1600-talet. Där finns även en grusgrav med stenram och smidesstaket. Bland de begravda finns personer från Hulje, Skrukeby och Vammelby samt majoren Broms, sergeanten Björkdal och kyrkvärden Johan Danielsson i Skrukeby Frälsegård. Titlar och samhällsstruktur Hemmansägare och lantbrukare är de vanligaste titlarna på Högby kyrkogård. De förekommer särskilt ofta på familjegravarna i kvarter V. I de inre kvarteren finns en större variation med bland annat kyrkoherde, kyrkvaktmästare, kyrkvärd, kantor, lärarinna, rektor, filosofie licentiat, konsul, advokat, tullmästare, fanjunkare, grenadjär, banvakt, järnvägsreparatör, arkitekt, köpman, smidesmästare och stensättare. Kulturhistoriska värden Högby kyrkogård är ett välbevarat exempel på en planerad landsbygdskyrkogård från det sena 1800-talet. Den rektangulära formen, muren, trädkransen och det huvudsakligen ursprungliga gångsystemet bildar tillsammans ett kulturhistoriskt värdefullt tidsdokument. Den äldre sociala indelningen är fortfarande tydlig genom de påkostade familjegravarna längs ytterkanterna och de enklare gravarna i de inre kvarteren. Flera av de höga gravvårdarna från slutet av 1800-talet och början av 1900-talet står sannolikt kvar på sina ursprungliga platser. De bevarade linjegravvårdarna och grusgravarna visar äldre gravskick, även om kyrkogårdens inre förändrades kraftigt under mitten av 1900-talet. De båda ödekyrkogårdarna i Högby och Västra Skrukeby har betydande kulturhistoriska värden genom sina bevarade murar, trädkransar, äldre gravvårdar och samband med de rivna medeltida kyrkorna. Högby ödekyrkogård är även särskilt betydelsefull genom sina runstenar och arkeologiska lämningar. Se även Högby kyrka Referenser