NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gamla Uppsala

Gamla Uppsala ("Uppsala Vecchia") è un villaggio della Svezia, situato a circa 4 km a nord dell'odierna città di Uppsala. Storia A partire dal III secolo d.C. fu un importante centro religioso, economico e politico. Gamla Uppsala fu la residenza dei re svedesi della leggendaria dinastia degli Ynglingar. Infatti le più antiche fonti scandinave come lo Ynglingatal e la Gutasaga si riferiscono ai sovrani di Svezia come "Re a Uppsala". L'ultimo grande tempio pagano fu distrutto con la cristianizzazione del paese nell'XI secolo. Note Bibliografia Elisabeth Klingmark, Gamla Uppsala, Svenska kulturminnen 59, Riksantikvarieämbetet. Voci correlate Tempio di Uppsala Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gamla Uppsala
Gamla Uppsala

Gamla Uppsala is een Zweeds dorp zo'n vijf kilometer ten noorden van Uppsala. De naam betekent "Oud-Uppsala". De plek wordt gekenmerkt door de talrijke grafheuvels van enkele Vikingkoningen. Later werd de zetel van de aartsbisschop gevestigd in Gamla Uppsala en werd er een kathedraal gebouwd. Toen deze in 1245 door een brand verwoest werd, vroeg de toenmalige aartsbisschop toestemming om de stad meer stroomafwaarts te verplaatsen om zo het handelsverkeer over de bochtige rivier Fyrisån te vergemakkelijken. Dit werd toegestaan op voorwaarde dat de nieuwe stad ook Uppsala zou gaan heten. De oude stad kreeg zo de naam "Gamla Uppsala". Het Gamla Uppsala Museum belicht de tijd van de Vikingen. In Gamla Uppsala is ook Anders Celsius begraven. Hij stierf in 1744 en werd begraven in het kerkje van Gamla Uppsala. Hoewel hij een inwoner was van de nieuwe stad, werd hij in Gamla Uppsala begraven. Een eerste reden hiervoor is dat hij bij zijn dood vrij onbekend was en dus geen plaatsje in de kathedraal kreeg. Mogelijk heeft ook het feit dat zijn grootvader parochieherder van Gamla Uppsala is geweest, hiermee te maken. Zie ook Tempel van Uppsala Fyrisvellir Externe link Gamla Uppsala Museum
Gamla Uppsala

Gamla Uppsala (em sueco: Gamla Uppsala; lit. Velha Uppsala; em latim: Upsaliae Vetus) é um sítio histórico, 5 quilômetros a norte da cidade de Uppsala, na Suécia. Era centro de poder e ponto de encontro de caudilhos e reis locais, assim como das suas alianças, na região da atual Uppland, na Idade do Ferro, sendo então residência real, tribunal popular (tingsplats), salão de banquetes, local de culto religioso e ponto de cruzamento de estradas da região. No sítio, estão situados os Montes, a Igreja e o Museu. Hoje em dia, a Gamla Uppsala é um bairro da cidade moderna. Antes do século IX, não há fontes históricas fiáveis sobre ela, mas citações literárias, eivadas de elementos mais ou menos míticos. A investigação arqueológica mais recente tem levado a hipóteses e conclusões que aumentam substancialmente o conhecimento disponível sobre estas épocas remotas. Ganhou sucessivamente uma posição central para os caudilhos (hövdingar) e reis suíones (sveakungar) a partir dos séculos VI e VII, após período de decadência geral e abandono da região entre os séculos IV e VI, cujas causas não estão determinadas. A ideia do século XVII do papel central de Upsália no universo imaginário das sagas antigas começou a ser posta em causa no século XIX, e hoje em dia tal visão é tida como estabelecida a partir do século VI e não antes. Referências Bibliografia
Engelbrekt Church

Engelbrekt Church (Swedish: Engelbrektskyrkan) is a protected church located in the Lärkstaden area of Stockholm, Sweden. It belongs to the Church of Sweden and is a parish church for Engelbrekt Parish in the Diocese of Stockholm. It was designed by architect Lars Israel Wahlman in the National Romantic style and completed in 1914. It is one of the largest churches in Stockholm, with 1,400 seats. In the spirit of romantic nationalism, the church was named after Engelbrekt Engelbrektsson – a Swedish 15th century rebel leader and national hero. It was built atop a hill in the years 1910–14, after a design competition held in 1906. The rock on which the church is standing was left mostly intact, in accordance to the urban planning ideals at the time, giving it a naturally elevated position in the city. The building has some features common to Byzantine architecture and has a cruciform architectural plan with a 32 m (105 ft) high nave, making it the highest in Scandinavia. Internationally appreciated in architectural circles, the church has not been subjected to any major changes since its inauguration and is regarded as a paragon of the Swedish Art Nouveau era and the National Romantic style. See also List of churches in Stockholm List of highest church naves References External links Official website Panorama of the interior Archived 2015-10-17 at the Wayback Machine
Церковь Энгельбректа

Церковь Энгельбректа (швед. Engelbrektskyrkan) — протестантский храм (Церковь Швеции) в Стокгольме, построенный в начале XX века в стиле модерн. Согласно параграфу 3 закона о культурном наследии, церковь имеет статус памятника культурного наследия как построенная до 1939 года. Церковь названа в честь национального героя Энгельбректа. Башня церкви достигает 73 метров в высоту. Оригинальное оформление алтаря — композиция с семью серебряными дисками — выполнено скульптором Ольгой Ланнер. Краткая хронология 1905—1906 — архитектурный конкурс на лучший проект нового храма. 1910—1914 — постройка церкви 1914 — 25 января состоялось торжественное освящение церкви в присутствии короля Густава V. 1926—1929 — построен орган 1952 — восстановлены фрески над главным входом, в 1956 году восстановлен фасад церкви. 1958—1961 — спроектирован и построен колумбарий 1960—1964 — ремонт органа 1965—1968 — ремонт крыши, башен, фасада церкви, ризницы и часовни на кладбище. 1992—1993 — полная реконструкция и модернизация церкви, включая оборудование. 2003—2004 — модернизация внешнего освещения Примечания
Umeå bys kirke

Umeå bys kirke (svensk: Umeå stads kyrka) er en kirke der er beliggende i den centrale Umeå, Sverige mellem Vänortsparken og den nordlige bred af Ume älven. Den blev indviet i 1894. Kirken blev tegnet af den daværende stadsarkitekt Fredrik Olaus Lindström og er opført i mursten med et stenfundament. Kirken blev opført mellem 1892 og 1894, og er den tredje i rækken af kirker der har stået på det samme sted. Tre renoveringer med tilføjelser til bygningen har gradvist ændret kirkens oprindelige udseende. Historie Første renovering I 1929 besluttede menighedsrådet at foretage en større renovering af kirken. Et utæt loft havde bebeskadiget malingen i taget, og andre forringelser gjorde en omfattende renovering nødvendig. Før dette var der kun blevet udført mindre reparationer. Man ønskede også at udradere 1890'er præget, da kirken blev ansat for at være resultatet af ”den værste dekadenceperiode i arkitekturhistorien". Slotsarkitekt Knut Nordenskjöld fik opgaven med at undersøge kirken og komme med forslag til renoveringen, hvilket han afsluttede i 1930. Hans forslag medførte mange diskussioner, specielt spørgsmålet om at tilføje en midtergang mellem bænkerækkerne. Den 27. december 1935, besluttede meninghedsrådet endeligt at gennemføre slotsarkitektens forslag. Den 17. januar påbegyndtes arbejdet på kirken. Orgelemporen og koret blev udvidet; ventilationsskakte blev flyttet, indre døre blev tilføjet ved hovedindgangen; en del af gulvet blev udskiftet med kalkstensplader, og interiøret blev malet i en blød hvid tone. Kirken blev genindviet den første søndag i advent 1937 med deltagelse af blandt andet den daværende biskop for Luleå-stift Olof Bergqvist. Brobygning I 1971 blev det besluttet af at en tredje bro over Ume-älven skulle placeres i forlængelse af Östra Kyrkogatan. Da man begyndte at grave til den nye bro, opdagede man et gravfelt ved siden af kirken. I overensstemmelse med fortidsmindeloven (svensk: Fornminneslagen),blev konstruktionsarbejdet stoppet i sommeren 1972, indtil området var blevet undersøgt af arkæologer. Kirkegårdens oprindelige grænser var ukendte og der var ingen optegnelser eller kort. De arkæologiske udgravninger afdækkede fyrre kistegrave med ca. tres skeletter. I den sidste grav afslørede et læseligt navneskilt at det var familiegravstedet for landshøvding Pehr Adam Stromberg. Der blev ikke fundet en gravsten. Det antages at gravstenen blev ødelagt ved branden i 1887, og at al dokumentation om familiegravstedet også gik til grunde i branden. Efter de jordiske rester var blevet undersøgt, blev de returneret til kirken i plastikposer. Kirketjeneren begravede plastikposerne uden at registrere placeringen, og han døde kort tid efter. Kilder Eksterne henvisninger Umeå stads kyrkaArkiveret 17. oktober 2012 hos Wayback Machine (svensk)
Stadtkirche von Umeå

Die Stadtkirche von Umeå (schwedisch Umeå stads kyrka) ist eine evangelisch-lutherische Kirche im Zentrum von Umeå, zwischen Vänortsparken und dem Nordufer des Flusses Ume älv. Die Kirche wurde 1894 geweiht. Die Kirche wurde von Stadtarchitekt Fredrik Lindström Olaus entworfen und als Backsteinbau ausgeführt. Zwischen 1892 und 1894 erbaut, ist sie die dritte Kirche auf derselben Stelle. Ihr ursprüngliches Aussehen wurde bei drei Restaurierungen mit Erweiterungen leicht verändert. Einzelnachweise Weblinks
Umeå City Church

Umeå City Church (Swedish: Umeå stads kyrka) is a church building located in central Umeå, Sweden between Vänortsparken and the north bank of Ume River. It was inaugurated on 2 December 1894, which was First Advent Sunday that year. History The church was destroyed in 1770 by the Russian Army and again following the Umeå city fire of 1888 which destroyed most of the town. The existing new-gothic church was designed by the city architect Fredrik Olaus Lindström and built in brick with a stone foundation. The church was constructed between 1892 and 1894, and it is the third of a series of churches on the same site. Three restorations with additions to the building have partially changed the church's original appearance. First restoration In 1929, the church council decided to conduct a major restoration of the church. A leaky roof that had damaged the mural on the ceiling as well as other deteriorations lead to the necessity of a major restoration; before this time, only minor repairs had been carried out. There was also a desire to obliterate the 1890s architectural image of the church portraying "the most difficult period of decadence architecture to date". Castle Architect Knut Nordenskjöld was commissioned to inspect the church and make suggestions for restoration, which he completed in 1930. His suggestions led to many discussions, especially the issue of adding an aisle among the pews. On 27 December 1935 the church council finally decided to implement castle architect's proposal. On 17 January work began on the church. The organ gallery and the choir were expanded; ventilation ducts were relocated; inner doors were added at the main entrance; part of the floor was replaced with limestone slabs, and the interior was repainted to a soft white. The church was rededicated on the first Sunday in Advent in 1937, with the presiding bishop of the Diocese of Luleå, Olof Bergqvist, participating in the service. Bridge Construction In 1971, it was decided that Östra Kyrkogatan would be extended over the Ume River, adding a third bridge to the city, Kyrkbron. At the commencement of construction, a grave field next to the church was discovered. In accordance to the Antiquities Act (Swedish: Fornminneslagen), construction was halted the summer of 1972, until the area had been investigated by archaeologists. The original boundaries of the cemetery were unknown and there was no registry or map. The excavation unearthed forty coffin graves with approximately sixty skeletons. In the last grave a legible name plate revealed that it was a family grave for the governor Pehr Adam Stromberg. No tombstones were found. It is believed that a tombstone was destroyed in the fire of 1888, and all documentation of the family grave was destroyed in the fire as well. After the remains were examined, they were returned to the church in plastic bags. The church janitor buried plastic bags without documenting the exact site, and a short time later, he died. References External links Umeå stads kyrka Archived 2015-01-09 at the Wayback Machine (in Swedish)
Gradska crkva u Umeu

Gradska crkva u Umeu (šved. Umeå stads kyrka), crkva u centru Umea u Švedskoj, između Parka gradskog bratimljenja (šved. Vänortsparken) i sjeverne obale rijeke Umea. Otvorena je 1894. Projektirao ju je gradski arhitekt Fredrik Olaus Lindström, a izgrađena je od cigala s kamenom temeljcem. Crkva je izgrađena između 1892. i 1894. i treća je u nizu crkava na istom mjestu. Tri dopunske restauracije građevine djelomično su promijenile originalan izgled. Povijest Prva restauracija Godine 1929. crkveno je vijeće odlučilo provesti veliku obnovu crkve. Krov koji prokišnjava oštetio je mural na stropu, a i druga oštećenja dovela su do neophodne velike obnove; do tada su bile vršene samo manji popravci. Postojala je i želja da se uništi arhitektonska slika iz 1890-ih koja prikazuje "najteži period dekadencije arhitekture do danas". Dvorski arhitekt Knut Nordenskjöld bio je određen da pregleda crkvu i daje sugestije za obnovu, koja je završila 1930. Njegovi su prijedlozi doveli do velikog broja diskusija, a posebno se provlačilo pitanje o prijedlogu dodavanja prolaza između crkvenih klupa. Dana 27. prosinca 1935. crkveno je vijeće konačno odlučilo implementirati prijedlog dvorskog arhitekta. Dana 17. siječnja počeo je rad na crkvi. Galerija s orguljama i kor prošireni su, ventilacijski su kanali premješteni, unutrašnja su vrata dodana glavnom ulazu, dio poda je zamijenjen vapnenačkim pločama, a unutrašnjost je pobojana u mekanu bijelu. Crkva je ponovo otvorena na prvu subotu adventa 1937., s predsjedavajućim biskupom lulejskim Olofom Bergqvistom, koji je sudjelovao u službi. Izgradnja mosta Godine 1971. odlučeno je da će se Östra Kyrkogatan (šved.: Istočna crkvena ulica) proširiti preko rijeke Umea izgradnjom trećeg gradskog mosta. Na početku izgradnje otkrivena je grobnica neposredno uz crkvu. U skladu sa zakonom o antikvitetima (šved. Fornminneslagen: Zakon o starim spomenima) izgradnja je zaustavljena u ljeto 1972. dok su područje počeli istraživati arheolozi. Prvobitne granice groblja nisu ni bile poznate niti su bile registrirane ili mapirane. Iskopavanjem je otkopano četrdeset grobnih kovčega s oko šezdeset kostura. U posljednjem grobu otkrivena je ploča s čitko napisanim imenom i to je bio obiteljski grob guvernera Pehra Adama Stromberga. Nadgrobni spomenici nisu pronađeni. Smatra se da su nadgrobni spomenici uništeni u požaru 1887., kao i dokumentacija o obiteljskim grobovima. Nakon što su posmrtni ostaci pregledani, u plastičnim su vrećama vraćeni crkvi. Crkveni domar pokopao je plastične vreće bez dokumentiranja točnih lokacija, a nedugo potom je umro. Izvori Vanjske poveznice Umeå stads kyrka (švedski)
Umeå városi templom

Az Umeå városi templom (svédül: Umeå stads kyrka) Umeå központjában helyezkedik el, a belvárosi park, Vänortsparken és az Ume folyó északi partja között. 1894-ben avatták fel. Fredrik Olaus Lindström városépítő mérnök tervei alapján 1892 és 1894 között téglából épült kő alapra. Ezen a helyen ez már a harmadik templom. Háromszor újították fel és egészítették ki, így kissé megváltozott a kinézete az eredetihez képest. Története Első felújítás 1929-ben a templomi tanács úgy döntött, hogy nagyobb helyreállítást végez a templomon. A tető beázása okozta mennyezeti festmény sérülése és más minőségromlások miatt jelentős restaurálásra volt szükség, de addig csak kisebb javítások történtek. Ezenkívül el akarták távolítani a templom dekorálásának az 1890-es évekre jellemző építészeti stílusát, ami "a dekadens építészettörténet legrosszabb megnyilvánulása". Knut Nordenskjöld építész kapott megbízást, hogy a templom átvizsgálása után adjon javaslatokat a felújításra, amit ő 1930-ban fejezett be. A javaslatai számos vitát eredményeztek, különösen az, hogy a padok között egy folyosót alakítsanak ki. A templomi tanács 1935. december 27-én végül úgy döntött, hogy végre kell hajtani az építész javaslatát. Január 17-én elkezdődött a munka az épületen. Az orgona és a kórus karzata kibővült, a szellőzőcsatornákat áthelyezték, belső ajtókat adtak a főbejárathoz, a padló egy részét mészkő lapokra cserélték és a belső falakat lágy fehér színűre festették át. 1937 adventjének első vasárnapján szentelte újra a templomot Luleå egyházmegye akkori püspöke, Olof Bergqvist. Hídépítés 1971-ben döntés született arról, hogy megépítik a város harmadik hídját, meghosszabbítva az Östra Kyrkogatant (Keleti templom út) az Ume folyón keresztül. Az építkezés kezdetén egy temetőt fedeztek fel a templom mellett. A régészeti törvény értemében a munkálatokat 1972 nyaráig, a terület régészeti átvizsgálásáig felfüggesztették. A temető nem szerepelt sem térképeken, sem más nyilvántartásban, ezért eredeti határai ismeretlenek voltak. Az ásatások negyven koporsós sírt és mintegy hatvan csontvázat tártak fel. A legutolsó sírban egy olvasható névtábla mutatta, hogy ott Pehr Adam Stromberg kormányzó (1751–1838) és családja nyugszik. Mivel sírkövet egyáltalán nem találtak, azt feltételezik, hogy elpusztultak az 1887-es tűzben a temetkezési dokumentációval együtt. A maradványokat a vizsgálatuk után műanyag zsákba csomagolva a templomba vitték. A templomgondnok eltemette a zsákokat, de nem jegyezte fel a pontos helyszínt, majd nem sokkal később elhunyt. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az Umeå City Church című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Stadskerk van Umeå

De Stadskerk van Umeå (Zweeds: Umeå stads kyrka) is een kerk in Centraal-Umeå, Zweden, tussen Vänortsparken en de noorderoever van de rivier Ume. De kerk is ingewijd in 1894. De kerk is ontworpen door de stadsarchitect Fredrik Olaus Lindström en is gemaakt van baksteen met een stenen fundering. De kerk is gebouwd tussen 1892 en 1894, en is de derde uit een serie van kerken op dezelfde locatie. Drie restauraties met uitbreidingen hebben het oorspronkelijke aanzicht van de kerk enigszins gewijzigd. Geschiedenis Eerste restauratie In 1929 besloot de kerkraad tot het uit laten voeren van een grootscheepse restauratie van de kerk. Een lekkend dak had de schildering op het plafond aangetast, en maakte samen met andere mankementen een flinke renovatie noodzakelijk; hiervoor werden vooral kleine reparaties uitgevoerd. Er was ook een wens om de architectuur uit de jaren '1890' teniet te doen, de "periode van grootste decadentie uit de architectuurgeschiedenis". De architect Knut Nordenskjöld kreeg de opdracht om de kerk te inspecteren en suggesties voor de restauratie te doen, wat hij voltooide in 1930. Zijn voorstellen leidden tot uitgebreide discussies, vooral waar het aankwam op het toevoegen van een altaar tussen de pilaren. Op 27 december 1935 besloot de kerkraad uiteindelijk om met de kasteelarchitect in zee te gaan, en zijn voorstel over te nemen. Op 17 januari ving het werk al aan. De orgelgalerij en het koor werden uitgebreid, ventilatiekanalen werden verplaatst, binnendeuren werden aan de hoofdingang toegevoegd, een deel van de vloer werd vervangen door plakken kalksteen en het interieur werd in een zachte witte kleur overgeschilderd. De kerk werd opnieuw in gebruik genomen op de eerste adventszondag van 1937, waarbij de voorzittend bisschop van de diocese van Luleå, Olof Bergqvist, bij de dienst betrokken was. Brug In 1971 werd besloten dat Östra Kyrkogatan zou worden uitgebreid over de rivier Ume, waarmee de stad een derde brug zou krijgen. Bij de aanvang van de bouwwerkzaamheden, werd een begraafplaats naast de kerk ontdekt. In navolging van de Zweedse monumentenwetgeving (Fornminneslagen) werden de werkzaamheden stilgelegd in de zomer van 1972 tot het gebied was onderzocht door archeologen. De oorspronkelijke begrenzingen van de begraafplaats waren onbekend, en er was geen register of kaart beschikbaar. De opgraving bracht veertig grafkisten aan het licht, met zo'n zestig skeletten. In het laatste graf werd een leesbare naamplaats aangetroffen waaruit bleek dat het om een familiegraf van de gouverneur Pehr Adam Stromberg ging. Er werden geen grafzerken aangetroffen. Het wordt aangenomen dat een grafzerk is vernietigd in de brand van 1887, en dat alle documentatie van het familiegraf ook in die brand verloren is gegaan. Nadat alle stoffelijke resten onderzocht waren, werden ze teruggebracht naar de kerk in plastic zakken. De resten zijn, in hun zakken, door de koster op een onbekende en ongedocumenteerde plaats begraven, kort waarna hij overleed. Referenties en voetnoten Externe link (sv) Umeå stads kyrka
Городская церковь Умео

Городская церковь Умео (швед. Umeå stads kyrka) — церковь, расположенная в центре Умео, Швеция, между Венортспаркеном и северным побережьем реки Умеэльвен. Была открыта в 1894 году. Церковь была возведена по проекту архитектора города Олавса Фредерика Линдстрёма и построена из кирпича с каменным фундаментом. Строительство шло в период с 1892 по 1894 годы; церковь стала третьей из серии церквей, возведённых по тому же проекту. Впоследствии три реставрации и возведение пристроек к зданию частично изменили её первоначальный облик. Первая реконструкция В 1929 году церковный совет решил провести серьёзную реконструкцию церкви. Крыша протекала, фреска на потолке была повреждена, имелись и другие проблемы, означавшие необходимость большого ремонта; к тому времени в истории церкви лишь раз проводился небольшой ремонт. Высказывалось также предложение полностью уничтожить архитектурный облик церкви 1890-х годов, который якобы характеризовал собой «самый тяжёлый период упадка архитектуры из известных на сегодняшний день». Архитектору Кнуту Норденшёльду было поручено осмотреть церковь и внести предложения для её восстановления, работу над чем он завершил в 1930 году. Его предложения привели к многочисленным дискуссиям, особенно по вопросу о добавлении прохода между рядами. 27 декабря 1935 года церковный совет, наконец, решил реализовать предложенный архитектором проект, и 17 января начались работы по реконструкции. Орган и хоры в галерее были расширены; вентиляционные каналы были перемещены; у главного входа были добавлены внутренние двери; часть пола была заменена известняковыми плитами, а интерьер был перекрашен в мягкий белый цвет. Церковь была вновь освящена в первое воскресенье Адвента в 1937 году главой епархии Лулео епископом Олафом Бёргвистом, принимавшим участие в служении. Обнаружение кладбища В 1971 году было решено построить в городе третий мост, Кюркброн. В начале строительства рядом с церковью была найдена могила. В соответствии с Законом о древностях (швед. Fornminneslagen) строительство было приостановлено летом 1972 года, пока область не будет исследована археологами. Оригинальные границы кладбища были неизвестны, и не было никакого реестра или карты. В результате раскопок было обнаружено сорок гробов, где находилось около шестидесяти скелетов. В последней могиле была найдена табличка, сообщавшая, что здесь захоронена семья губернатора Пера Адама Стромберга. Надгробия найдены не были. Считается, что надгробная плита была разрушена при пожаре 1888 года и вся документация семейной могилы была разрушена в огне. После того как останки были исследованы, они были возвращены в церковь в полиэтиленовых пакетах. Церковный дворник похоронил пластиковые пакеты без должного документирования, а через некоторое время он умер. Примечания