NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Karlskoga lasarett

Karlskoga lasarett är ett sjukhus i Karlskoga, som stod färdigt 1942. Lasarettet ersatte den tidigare sjukstugan i det så kallade "Rosa huset" på Kungsvägen som den primära vårdinrättningen inom Karlskogaområdet. Lasarettet är ett av tre länsdelssjukhus inom Region Örebro län, de övriga är Universitetssjukhuset i Örebro och Lindesbergs lasarett i Lindesberg. Lasarettet har cirka 730 anställda och fungerar som ett akutsjukhus för västra delen av Örebro län, Karlskoga och Degerfors kommuner, och östra delen av Värmlands län, Kristinehamns, Storfors och Filipstads kommuner. Totalt bor cirka 70 000 invånare i området. Karlskoga lasarett har sex kliniker och 130 vårdplatser. 2012 fick Karlskoga lasarett ta emot utmärkelsen Svensk Kvalitet. Referenser Externa länkar Karlskoga lasarett
Karlskronavarvet

Karlskronavarvet (en français : chantier naval de Karlskrona) est un ensemble d’installations de construction navale et de réparation navales situé à Karlskrona, en Suède. En 1680, les chantiers navals de Karlskrona ont été fondés en tant que partie intégrante de la base navale de Karlskrona. En 1989, ils font partie de la société Kockums. En 2014, Kockums a été acquise par Saab, qui est ainsi devenue propriétaire des chantiers navals de Karlskrona. Les navires de guerre sont construits aux chantiers navals de Karlskrona, y compris les sous-marins et les navires dotés de la technologie furtive. Notes et références (pt) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en portugais intitulé « Karlskronavarvet » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Saab Kockums Liens externes SAAB Kockums - Kockums a part of SAAB Portail de la Suède Portail des entreprises Portail du monde maritime Portail de l’histoire militaire
Karlskronavarvet

A Karlskronavarvet - em português Estaleiros de Karlskrona - é um conjunto de instalações de construção e reparação naval em Karlskrona, na Suécia. Em 1680, os estaleiros de Karlskrona foram fundados como parte integrante da Base Naval de Karlskrona. Em 1989, passaram a pertencer à empresa Kockums. Em 2014, a Kockums foi adquirida pela Saab, que desta maneira se tornou proprietária dos Estaleiros de Karlskrona. Nos estaleiros de Karlskrona são construídos navios de guerra, entre os quais submarinos e navios com tecnologia furtiva Stealth. Referências Ligações externas SAAB Kockums - Kockums a part of SAAB Ver também Saab Kockums
Karlslundstjärnen

Karlslundstjärnen är en sjö i Falu kommun i Dalarna och ingår i Dalälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 0,111 kvadratkilometer och ligger 106,9 meter över havet. Karlslundstjärnen befinner sig mellan områdena Uddnäs och Karlslund i utkanten av Falun. Sjön fylls på av en bäck som har sitt ursprung i Gartjärnarna och letar sig fram via Fisklösen, Gringsbo och Lönnemossa. Karlslundstjärnen mynnar i Runn via en trumma under Uddnäsvägen. Karlslundstjärnen har alltid varit en viktig lekplats för gädda. I gamla tider hade gäddfisket på vårarna en stor ekonomisk betydelse och det har tidigare pågått omfattande tvister om rätten till gäddfisket i tjärnen. Delavrinningsområde Karlslundstjärnen ingår i delavrinningsområde (671797-149923) som SMHI kallar för Mynnar i Runn. Medelhöjden är 145 meter över havet och ytan är 3,25 kvadratkilometer. Det finns ett avrinningsområde uppströms, och räknas det in blir den ackumulerade arean 22,53 kvadratkilometer. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 218 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (72 procent). Avrinningsområdet har 0,11 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 3,5 procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av 0,03 kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet. Se även Lista över insjöar i Falu kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Karlslundstjärnen på VISS
Karlstad CCC

Karlstad Congress Culture Centre är en konferensanläggning i Haga i Karlstad med Klarälven på norra sidan och Pråmkanalen på den västra. Byggnaden är byggd i huvudsak av glas och trä och Ulf Bergfjord var arkitekten. Den 14 december 2011 fick Karlstad CCC Karlstads kommuns byggnadspris 2011. Karlstad CCC är en anläggning som är 24000 kvadratmeter stor varav 18 000 är mötesyta. Totalt finns 19 möteslokaler där den största, kongressalen, som även tjänar som konsertsal, rymmer 1 620 personer. Restaurang Karl IX har plats för 1 200 sittande gäster. Till restaurangen hör en 700 kvadratmeter stor brygga som även tjänar som hållplats för båtbussarna som trafikerar Karlstads vattenvägar sommartid. Varje år arrangeras ett 40-tal publika konserter, mässor och evenemang på Karlstad CCC. Dessutom är det mötesplats för ett stort antal kongresser, konferenser, möten och kick-offer varje år. Karlstad CCC drivs av företaget Visit Karlstad AB. Ombyggnad I januari 2011 invigdes Karlstad CCC efter att gamla Carlstad Conference Center byggts om, planer som las fram redan 2007. Källor Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör Karlstad CCC.
Stadhuis van Karlstad

Het Stadhuis van Karlstad (Zweeds: Karlstads Rådhus) is gelegen aan de Stora Torget in Karlstad. Het prominente monumentale gebouw stamt uit 1869 en wordt hedendaags gebruikt door Värmlands tingsrätt. Het oude stadhuis van Karlstad ging verloren bij een grote stadsbrand in 1865. In 1868 werd begonnen met de bouw van het huidige stadhuis, in januari 1869 werd het nieuwe stadhuis in gebruik genomen. Het gebouw behield zijn functie tot en met 1952. Op het dak van het gebouw staan aan de voorkant twee arenden. De arend is het wapen van Värmland. Onder de arenden is het stadswapen van Karlstad afgebeeld. Midden in het gebouw zit een klok.
Karlstads rådhus

Karlstads rådhus är en byggnad vid Stora torget i Karlstad. Byggnaden som stod färdig 1868 inrymmer idag bland annat Värmlands tingsrätt. Historik Det tidigare rådhuset i Karlstad förstördes i den förödande branden 1865. Byggnadsnämnden fick därför i uppdrag att ta fram ritningsförslag till byggnaden som skulle resas i den nya staden. Den unge Stockholmsarkitekten Ernst Jacobsson hade året innan avslutat sina studier vid Kungliga Akademien för de fria konsterna och befann sig vid denna tid på studieresa ute i Europa, och rådhusritningarna kom att bli ett av hans första arbeten i en framgångsrik karriär. Tvister om rådhustomten i kvarteret Örnen vid det planerade torgets västra sida kom att fördröja bygget som påbörjades 1868 under ledning av byggmästarebröderna Lars och Magnus Johansson. Den 30 januari 1869 kunde det nya rådhuset invigas. Jacobsson hade ritat en monumental gulputsad trevåningsbyggnad i nyrenässans. Bottenvåningen präglas av arkadmotivet med piliastrar som har joniska kapitäl. Här fanns ursprungligen sex handelslägenheter och lokaler för postverket. På denna följer en mellanvåning som förutom lokaler för telegrafverket inreddes med en privatvåning om åtta rum och kök samt några rum för privata hyresgäster. Den tredje våningen till vänster och höger om mittrisaliten fönster med omfattningar i form av ädikulor, själva mittrisaliten har höga rundbågiga fönster, fasaden indelad med pilastrar med komposita kapitäl. I hörnen finns kopplade pilastrar. På denna våning fanns rådhusrättens lokaler och den stora samlingssal där stadsfullmäktige höll sina sammanträden. Byggnaden kröns av ett stort urverk som flankeras av de så kallade rådhusörnarna, eller "fôgglera". Örnarna skänktes till rådhuset av häradshövdingen Frans Fredrik Maechel och göts av tackjärn på Ludwigsbergs verkstad i Stockholm. Tillsammans vägde de 40 centner, vilket motsvarar 1800 kg. Byggnaden fungerade som rådhus fram till 1952 då den efter sammanslagningen av Mellanssysslets domsagas häradsrätt och rådhusrätten kom att hysa Karlstads tingsrätt. En tillbyggnad genom två nya huskroppar för att täcka de allt större lokalbehoven genomfördes 1975-76 på baksidan mot residenset enligt Olle Dahléns ritningar. Efter sammanslagningarna 2005 av värmländska tingsrätter rymmer huset nu Värmlands tingsrätt och ett kafé i bottenvåningen. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karlstads rådhus.
Bibliotekshuset

Bibliotekshuset är namnet på en byggnad i Karlstad som ritades av Janne Feldt och invigdes 1973. Utöver Karlstads stadsbibliotek finns flera verksamheter i huset. Karlstads kommun har delar av sina förvaltningslokaler i Bibliotekshuset. I huset finns även kommunarkivet och Arenan, en kombinerad film- och teatersalong. Kontaktcenter, Europa Direkt Karlstad, Karlstadsrummet och ett kafé finns på markplan. För den konstnärliga utsmyckningen svarade Per Thorlin och Inger Sitter. Thorlin har gjort två verk i blästrad betong: Livsströmmen och Källan. Den första är 47 meter lång och löper längs byggnadens ytterfasad, den andra är uppdelad i tre och smyckar tre av byggnadens hörn. Sitter gjorde de invändiga utsmyckningarna. Karlstads stadsbibliotek Biblioteket upptar stora delar av byggnadens andra våning, och har följande avdelningar: Avdelningen för skönlitteratur Avdelningen för facklitteratur Barn- och ungdomsavdelningen & skolbibliotekscentralen Vidare läsning Hansen Andreas, red (2013). Det moderna Värmland. Värmland förr och nu, 0349-036X ; 112 [dvs 111] (2013). Karlstad: Stiftelsen Värmlands museum. Libris 14934517. ISBN 9789185224845 Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bibliotekshuset. Bibliotekshuset på karlstad.se
Karlstads teater

Karlstads teater är belägen i stadsdelen Klara i Karlstad, vid Malmtorgsgatan 2 strax nordväst om Västra bron, väster om Sandbäcksgatan och söder om Våxnäsgatan. Den ritades som ett opera– och teaterhus av arkitekten Axel Johan Anderberg. Huset var färdigt 1893 och invigdes den 7 november med en prolog författad av Gustaf Fröding. Salongen rymmer 397 åskådare. Sedan den 18 november 1985 är huset klassat som byggnadsminne. Historik Karlstads teaterbyggnad ingår tillsammans med teatrarna i Gävle, Kristianstad, Linköping, Norrköping, och Sundsvall samt Ystad i en grupp av nyantika teaterbyggnader. Dessa har sin förebild i bland andra Karl Friedrich Schinkels Konzerthaus Berlin. Mot 1800-talet slut uppfördes teaterhus i en rad svenska städer i landsorten. De samtida monumentala motsvarighet på inhemsk botten är främst Kungliga Operan i Stockholm, vilka har arkitekten Axel Johan Anderberg som sin upphovsman. Byggnaden har en tillbyggnad ritad av Erséus Arkitekter som färdigställdes 2011. Beskrivning I Karlstads teater med dess rika historiserande fasadutsmyckning åskådliggörs mycket av det sena 1800-talets arkitekturideal och formelement. Här avspeglas också en medveten arkitektonisk strävan, att byggnadens funktion och inre disposition tydligt skall kunna avläsas i dess exteriör. Fasaderna är putsade och vitkalkade. År 1937 byggdes teatern om till biograf, men återinvigdes som teaterlokal 1984 efter en genomgripande restaurering. Värmlandsoperan använder sig av Karlstads teater för sina stora uppsättningar och Spinneriet i Karlstad för de mindre. I teaterns foajé står en byst föreställande sångerskan Zarah Leander. Den är utförd av skulptören Karel Becvar. Utanför teaterns entré mot Sandbäcksgatan ligger Zarah Leanders plats. Se även Wermland Opera Referenser Noter Webbkällor Historik, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 4 april 2023. Karta, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 4 april 2023. Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 4 april 2023. Tryckta källor Byggnadsminnen 1978-1988: förteckning över nya byggnadsminnen 1 juli 1978-31 december 1988 enligt lagen den 9 december 1960, nr 690. Stockholm: Riksantikvarieämbetet (RAÄ. 1989. Libris 8371852. ISBN 9171927522 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karlstads teater. Invigningsdikten av Gustaf Fröding på Wikisource. Officiell webbplats
Karlstorps kyrka

Ej att förväxla med Karlstorpskyrkan Karlstorps kyrka är en kyrkobyggnad i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Alseda församling. Kyrkobyggnaden När den gamla träkyrkan i Karlstorp revs fann man en bjälke med årtalet 1252. Detta tyder på att kyrkan med största sannolikhet uppförts under 1200-talet. Det som finns kvar av den gamla kyrkan är en sakristia av sten. Det var inte alls ovanligt att de medeltida träkyrkorna efter hand försågs med sakristior av gråsten. Detta skedde beträffande Pelarne kyrka som ett av flera exempel. Vem som svarade ritningarna till den nya kyrkobyggnaden är obekant. Ritningar saknas. Vad man vet är att byggmästare Petter Fröling svarade för såväl rivning av gamla kyrkan som uppförande av den nya år 1760. Kyrkan uppfördes av gråsten. Långhuset med sitt rakslutande kor i öster anslöts till den gamla kyrkans sakristia i norr. I väster uppfördes ett mindre vapenhus. Något tornbygge blev aldrig aktuellt. Klockstapeln som uppförts 1740 behölls. Klockstapeln som är 33 meter hög med hjälmformat klockhus som övergår i en ryskinspirerad lökkupol med spira, kröns av en kyrktupp. Som ett kuriosum kan nämnas att denna prydnad blev utsedd till årets kyrktupp 2000, en tävling som anordnas av Svenska kyrktuppsfrämjandet och Kyrkans Tidning. Sedan utsågs denna guldglittriga kyrktupp av tidningen Land till Alla tiders kyrktupp 2002. Inventarier Altartavlan är målad 1936 av Einar Forseth och föreställer Bergspredikan.Tavlan ingår i altaruppställningen bestående av två pilastrar med ett trekantigt överstycke. Den tidigare altartavlan som har sin plats på norra väggen från 1841 är en kopia av Fredric Westins :”Kristi uppståndelse” och utförd av Sven Gustaf Lindblom. Dopfunt utförd i trä daterad till 1600-talet. Den nuvarande rundformade predikstolen med ljudtak och uppgång från sakristian tillkom 1838. Den slutna bänkinredningens dörrar har blomsterdekorationer från 1765. Läktarbarriären är försedd med målningar av Kristus och apostlarna utförda 1774 av Daniel Meijer. Orgeln Orgeln är byggd av Erik Nordström 1876 och är mekanisk. Den renoverades 1982 av Nils-Olof Berg, Nye. Karlstorps orgel Disposition: Referenser Noter Tryckta källor Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland .Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993 ISBN 91-7192-821-9 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Einar Erici & R. Axel Unnerbäck (1988). Orgelinventarium. Stockholm: Proprius förlag. ISBN 91-7118-557-7 Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Karlstorps kyrka Wikimedia Commons har media som rör Karlstorps kyrka.
Karolinska Institutets aula

Karolinska Institutets aula (även kallad Aula Medica) är en byggnad för Karolinska Institutet på Campus Solna vid Solnavägen och nära Hagastaden i Solna kommun. Arkitekt är Gert Wingårdh och aulabygget stod klart år 2013. Den 31 mars 2014 utsågs Aula Medica av tidningen Byggindustrin till "Årets Bygge 2014". Bakgrund Under längre tid planerade Karolinska Institutet en ny byggnad innehållande bland annat aula och kontor. Man ville ha en representativ plats där bland annat Nobelföreläsningarna och även andra stora symposier och forskarmöten skulle kunna hållas. Först år 2006, i samband med den tävling som utlystes för Nya Karolinska sjukhuset, fick projektet konkret gestalt. Finansieringen säkrades 2008 genom en donation och samma år gav Akademiska Hus i samarbete med Karolinska Institutet arkitekten Gert Wingårdh i uppdrag att rita aulan. I augusti 2009 började projekteringen. Bygglov för aulan beviljades av stadsbyggnadsnämnden i Solna i oktober 2010 och i slutet av år 2010 startade byggarbetena med NCC som entreprenör. För att skapa plats åt den nya byggnaden revs Karolinska institutets gamla huvudbyggnad från 1946 ritad av arkitekten Ture Ryberg. Byggnaden Byggnaden omfattar 13 730 kvadratmeter bruttoarea, BTA, fördelat på åtta våningsplan. Byggnadens konstruktion består av sex fackverk som är ca 50 meter långa och 7,2 meter höga. För att få plats med alla utrymmen sträcker sig byggnaden delvis över Solnavägen och husets huvudtrappa anger lutningsvinkeln. Mest iögonfallande är den böjda och något krökta fasaden vars ytskikt består av olikfärgade triangulära glaselement. Bakom döljer sig ett komplicerat bärverk av limträ och stål. Utifrån har fasaden ett ”skinn” av glas där omgivningen speglar sig på ett effektfullt sätt och inifrån kommer man att se bärverket i trä. Aulan, som har formen av en amfiteater med sittplatser för cirka 1 000 personer, kan användas för kongresser, föreläsningar, tentor och olika tillställningar som är kopplade till KI:s verksamhet. Byggnaden innehåller förutom aulan även ytor för kontor, konferenser, utställningar och utrymmen av publik karaktär. Byggnaden har två entréer, en från Solnavägen och en i anslutning till "Akademiska stråket". En bro över Solnavägen, Akademiska stråket, kommer att fysiskt förena KI:s campusområde med Karolinska sjukhusets område. I direkt anslutning till Karolinska Institutet nya aula finns byggnadsminnet "Gården Stenbrottet", som byggdes 1771 av handelsmannen och bagaren Joakim Sasse. Stenbrottets gamla byggnader har integrerats i Karolinska Institutets område. Det kallas nu "Gammelgården" och inrymde tidigare en lunchrestaurang för de anställda på institutet men har sedan byggts om till kontorslokaler och konferensrum. Bilder Se även Biomedicum, granne till Karolinska Institutets aula som utsågs till "Årets Bygge 2019". Referenser Noter Källor Svenskt Projektforum: Karolinska Institutets nya aula, läst 2012-11-03. Solna stad: Aula vid Karolinska Institutet, läst 2012-11-03. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Karolinska Institutets aula.
Kasernbefälhavarbostället

Kasernbefälshavarbostället är en byggnad på Skeppsholmen i Stockholm som ursprungligen uppfördes 1848–1849 som kontor och bostad för slottsproviantmästaren. Han var den tjänsteman som var föreståndare för Stockholms slotts förrådsmagasin på Skeppsholmen. Ritningarna till huset upprättades av arkitekt Johan Fredrik Åbom. Byggnaden överlämnades 1872 till arméförvaltningen och 1883 övergick förfoganderätten till Flottan. Fram till 1893, fungerade den som bostad åt befälhavaren över båtsmanskompanier. Därefter var huset bostad för den äldste kompanichefen vid 4:e och 6:e matroskompaniet. 1903 blev det kasernbefälhavarboställe. Under slutet av den militära verksamheten på Skeppsholmen användes byggnaden som bostad för kökspersonal som tjänstgjorde i kokhuset. Idag är Kasernbefälhavarbostället med sin lilla trädgård åt Saltsjön en privatbostad med två lägenheter, som förvaltas av Statens Fastighetsverk. Källor Statens Fastighetsverk om Kasernbefälhavarbostället Informationsskylt på platsen
Kastberga slot

Kastberga slot er et svensk slot i landsbyen af samme navn i Eslöv kommune, Skåne. Slottet ligger lige nord for Eslöv og blev opført af Fabian Gustaf Wrede, da Ellinge slot blev delt ved Carl Fredrik Dyckers død i 1889. Katarina Crafoord, datter af Holger Crafoord, som grundlagde medicinalfirmaet Gambro, opbyggede under sin tid på slottet et omfattende antikvariat på slottet. Ejere 1889-1912: Friherre Fabian Gustaf Wrede 1912-1925: Friherre Axel Carl Wrede 1925-1935: Kaptajn P.G. Sjövall Niels-Erik Axelsson Lennart Olsson 1978-1985: J. Michael Odqvist 1985-2007: Katarina Crafoord 2007- : Thomas Høiland (dansk auktionsdirektør)
Kastberga Manor

Kastberga Manor (Swedish: Kastberga slott) is located in Kastberga, Trollenäs parish, just north of Eslöv. The manor was built by Fabian Gustaf Wrede when the Ellinge estate was divided upon the death of Carl Fredrik Dycker in 1889. Katarina Crafoord (died 2005), daughter of Gambro's founder Holger Crafoord, built up an extensive antiquarian bookshop at the castle during her time. References
Kastberga slott

Kastberga slott är ett slott i Trollenäs socken i Eslövs kommun. Kastberga slott är beläget i Kastberga, strax norr om Eslöv. Slottet byggdes av Fabian Gustaf Wrede då Ellinge gods delades vid Carl Fredrik Dyckers död 1889. Katarina Crafoord (död 2005), dotter till Gambros grundare Holger Crafoord, byggde under sin tid upp ett omfattande antikvariat på slottet. Ägarlängd 1889–1912 – friherre Fabian Gustaf Wrede 1912–1925 – friherre Axel Carl Wrede 1925–1935 – kapten PG Sjövall 1935– Alexis Romner Nils-Erik Axelsson Lennart Olsson 1978–1985 – J.Michael Odqvist 1985–2007 – Katarina Crafoord 2007 Thomas Høiland, dansk auktionsdirektör 2019- Carl Magnus och Ann Ulla-Gun Walde
Kościół w Kastlösie

Kościół w Kastlösie – świątynia należąca do diecezji Växjö Kościoła Szwecji. Znajduje się w południowo-zachodniej części Olandii. Architektura Kościół został zbudowany w 1855 roku przez architekta Petera Isberga na podstawie rysunków Johana Adolfa Hawermana. Nowa budowla miała zawierać fragmenty zachodniej wieży średniowiecznego kościoła siodłowego. Był to zabieg stosowany dość powszechnie podczas przebudowy kościołów na Olandii. Hawerman uznał jednak wieżę za zbyt kruchą, aby wkomponować ją w nowy kościół. Doprowadziło to do wzniesienia zupełnie nowej budowli na północ od poprzedniej. Oddano ją do użytku dnia 23 lipca 1856 roku. Kościół jest przestronną budowlą salową z prezbiterium od wschodu, zakrystią od północy i wieżą od zachodu. Wieża została wyposażona w latarnię z iglicą zwieńczoną krzyżem. W prezbiterium znajdują się trzy okna otoczone pilastrami. W ołtarzu autorstwa Andersa Dahlströma starszego mieścił się krucyfiks z 1748 roku, flankowany postaciami Mojżesza i Jana Chrzciciela. Ambona w stylu empire miała wejście z zakrystii. Wnętrze uległo znacznym zmianom podczas renowacji w latach 50. XX wieku. Kościół salowy został przekształcony w trzynawową świątynię halową z wapiennymi kolumnami i płaskim dachem z widocznymi belkami. Trzy okna na ścianie wschodniej zamknięto i zastąpiono dużym freskiem Chrystusa powracającego w chwale, wykonanym przez Waldemara Lorentzona, Hansa Fagerströma oraz Stiga Klinga. Chrystus stoi na tęczy, która rozciąga się nad ziemią Olandii, bogatą w kwiaty. Tłum ludzi ze wszystkich grup etnicznych i wyznań trzyma się za ręce. Fresk przedstawia jednak również mroczną stronę istnienia, kiedy Adam i Ewa zrywają więź z Bogiem i gdy miasto Sodoma zostaje zniszczone przez ogień. Jednak ta strona człowieczeństwa nie ma ostatniego słowa, co ilustrują narodziny Jezusa w Betlejem, będące darem Boga dla ludzkości. Pasterze i mędrcy składają Mu hołd. Nad tym obrazem wznosi się wyobrażenie Golgoty. Wnętrze Na uwagę zasługują: chrzcielnica z otworem odpływowym, z podstawą z piaskowca gotlandzkiego z XIII wieku, krucyfiks z 1748 roku z ołtarza Andersa Dahlströma starszego, dzwonki mszalne z XIV lub XV wieku, kamienny ołtarz z pierścieniem, z czasów renowacji w latach 1953–1954, ambona wapienna z 1953 roku, ozdobiona płaskorzeźbami z symbolami ewangelistów, autorstwa Erika Johanssona, wyposażenie ławek z lat 1953–1954, statek wotywny. Pierwsze organy zostały zbudowane w 1858 roku przez Andersa Gustafa Nygrena ze Sztokholmu. Uroczyście oddano je do użytku dnia 11 września 1859 roku. W 1904 roku instrument został przebudowany przez Emila Wirella. W 1936 roku firma A. Mårtenssons Orgelfabrik AB zbudowała nowe organy pneumatyczne z 23 głosami, które w latach 1953–1954 przebudował Einar Berg. Kolejne renowacje miały miejsce w latach 1983–1984 i 1999. Przypisy