Інститут оборонних досліджень Швеції

Інститут оборонних досліджень Швеції (швед. Totalförsvarets forskningsinstitut, FOI; дослівно — «Інститут досліджень загальної оборони») — державна науково-дослідна установа Швеції, що займається розробками у сфері оборони та безпеки. Штаб-квартира FOI розташована в районі Чіста у Стокгольмі. Інші офіси та науково-дослідні центри інституту знаходяться в Ґріндшьоні, Лінчепінгу та Умео. Історія Інститут FOI було створено у 2001 році шляхом об’єднання Шведського національного інституту оборонних досліджень (FOA) та Національного інституту авіаційних досліджень (FFA). FFA був заснований в 1940 році в районі Бромма (Стокгольм) як державний дослідницький заклад для шведської авіаційної промисловості, значна частина якої була орієнтована на військові цілі. FOA було створено у 1945 році на основі трьох організацій: Шведський хімічний інститут збройних сил (швед. Försvarsväsendets kemiska anstalt, FKA), заснований 1937 року в Урсвіку (Сундбюберг) ; продовжував роботи в галузі хімічної зброї, розпочаті в університетах Лунда (з 1926) та Уппсали (з 1928); Інститут військової фізики (швед. Militärfysiska institutet, MFI), створений 1941 року як міжуніверситетська координаційна структура з питань застосування фізики в оборонних цілях; відділ Шведської ради з питань винаходів (швед. Statens uppfinnarnämnd, SUN), який з 1942 року займався дослідженнями в галузі радіолокації. Одним з ключових об’єктів FOA став науково-дослідний центр у Гріндшені (Grindsjön), розташований приблизно за 40 км на південь від Стокгольма. Центр було засновано 1941 року як Інститут військової фізики й спочатку він спеціалізувався на дослідженнях кумулятивних зарядів і ракет. У 1945 році його було включено до складу FOA. Протягом десятиліть центр відігравав провідну роль у дослідженнях протитанкової зброї, вибухових речовин і засобів захисту, залишаючись одним із найважливіших полігонів оборонних розробок Швеції. У 1950–1960-х роках на його базі також проводилися ядерні дослідження, зокрема оцінювалась придатність вибухових речовин для можливого створення атомної зброї. Гріндшен отримав неофіційне прізвисько «шведський Лос-Аламос». Невдовзі після створення FOA розпочав дослідження в галузі ядерної зброї, зокрема як у сфері захисних технологій, так і в контексті опрацювання національної програми. Після підписання Швецією Договору про нерозповсюдження ядерної зброї (1968) відповідні розробки було припинено, залишилися лише дослідження у сфері захисту. У 1970-х роках частину підрозділів FOA було переведено зі Стокгольма до Карлстада, Лінчепінга та Умео. У 2005 році підрозділи FOI у Стокгольмі були об'єднані на єдиному майданчику в районі Чіста. На початку 1970-х років чисельність персоналу в Гріндшьоні становила близько 140 осіб. Однак до 1994 року вона скоротилася до 85 співробітників. Після організаційних змін і консолідації досліджень чисельність знову зросла: станом на грудень 2001 року в центрі працювали близько 140 осіб, включно з технічним і обслуговуючим персоналом. Під час створення FOI у 2001 році в установі працювало близько 1300 осіб. Унаслідок реформ початку 2000-х років чисельність персоналу скоротилася приблизно до 1000 осіб. Фінансування та персонал Інститут підпорядковується Міністерству оборони Швеції, яке забезпечує значну частину його бюджету. Крім того, FOI отримує фінансування від інших державних установ Швеції, зокрема Управління оборонного матеріального забезпечення (FMV), а також від Європейського Союзу та міжнародних партнерів. Станом на 2024 рік фінансування FOI формується з таких джерел: 49 % - від Збройних сил Швеції; 17 % - від Управління оборонного постачання (FMV); 19 % - у вигляді прямих асигнувань з державного бюджету через Міністерство оборони та Міністерство закордонних справ; решта — за рахунок міжнародних та цивільних замовлень, зокрема від Агентства з надзвичайних ситуацій (MSB), поліції та Європейського Союзу. Приклади проектів FOI включають: експертну підтримку у розробці системи Gripen; дослідження зі зниження помітності шведських військових кораблів; розробку методів захисту від електромагнітних перешкод; аналіз підозрілих поштових відправлень; дослідження у сфері CBRN (хімічних, біологічних, радіологічних і ядерних агентів), кібербезпеки та питань роззброєння. Станом на кінець 2024 року чисельність співробітників FOI становила 1423 особи — найбільший показник за останні роки. Лише протягом 2024 року було найнято 166 нових працівників, переважно у сфері досліджень. Середній вік персоналу становив трохи більше 45 років, середній стаж роботи — близько 9 років. Науковий ступінь (доктора або ліценціата) мали 41 % працівників, зайнятих в основній та управлінській діяльності. Уперше оборот інституту перевищив 2 мільярди шведських крон. Області діяльності FOI проводить науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи (НДДКР), а також аналітичні дослідження переважно в інтересах оборонного сектору, а також у сфері громадської безпеки, захисту від стихійних лих, стратегічного аналізу та міжнародної політики. C4ISR (командування, управління, зв’язок, розвідка, спостереження та розвідка) — включаючи радіолокацію, оптоелектроніку, штучний інтелект і безпеку ІТ-систем; Оборона і безпека у сфері CBRN — захист від хімічних, біологічних, радіаційних і ядерних загроз; Системи й технології — озброєння, аеродинаміка, ракети, гідроакустика, балістика, ядерна зброя та контроль над озброєннями; Аналітика в галузі оборони — кризове управління, стратегічне планування, міжнародні операції, геополітичні дослідження (зокрема щодо Росії, Арктики, Африки тощо); Адміністративна підтримка — забезпечення діяльності інституту. FOI публікує свої звіти шведською та англійською мовами у відкритому доступі, зокрема на власному вебсайті. Авіаційні дослідження та симуляція Інститут активно проводить дослідження в галузі аерокосмічних технологій через два спеціалізовані департаменти: Aeronautics and Autonomous Systems та Systems Technology Department. Перший займається аеродинамікою, структурними характеристиками, сигнатурами та динамікою польоту як пілотованих, так і безпілотних літальних апаратів. Другий департамент розробляє методи моделювання та симуляції для оцінки ефективності систем типу «система-систем», включно з бойовими платформами та озброєнням. FOI також управляє Центром бойового моделювання Повітряних сил Швеції (Swedish Air Force Combat Simulation Centre, FLSC), який використовується для підготовки пілотів і оцінки бойових сценаріїв за участю літаків JAS 39 Gripen. Центр поєднує пілотовані симулятори та комп’ютерно змодельовані сили (CGF), забезпечуючи багатосторонню підготовку та дослідження в режимі реального часу. Міжнародне співробітництво FOI бере участь у низці міжнародних науково-дослідних програм і проєктів у сфері оборонних технологій. Серед них: EU-FP7 — Сьома рамкова програма Європейського Союзу з наукових досліджень і технологічного розвитку (наприклад, проєкт AFLoNext — активне керування потоком, навантаженнями та шумом для крила наступного покоління); GARTEUR — Група з аерокосмічних досліджень і технологій (зокрема, проєкти AG54, AG55 з аеродинаміки та протидії); EDA — Європейське оборонне агентство (наприклад, проєкт LECoLoS щодо керування потоком у малопомітних БПЛА); ESA — Європейське космічне агентство (наприклад, проєкт DYNAST з динамічної стійкості капсул); EUREKA / Vinnova – міжурядова ініціатива наукового співробітництва (зокрема, проєкт COLOC); НАТО / Партнерство заради миру (PfP) — (наприклад, проєкти AVT-251, AVT-281, SET-200 щодо комплексної оцінки ефективності повітряних платформ і прогнозування сигнатур). Керівництво Міжнародне співробітництво та наукові ініціативи У 2024 році FOI активно розширював свою діяльність у сфері міжнародної наукової та оборонної кооперації. Важливим чинником стало вступ Швеції до НАТО, що суттєво розширило можливості інституту щодо багатосторонніх і двосторонніх дослідницьких проєктів з країнами-союзниками. Зокрема, FOI реалізує програми підтримки України, на які загалом було виділено близько 180 мільйонів шведських крон. У межах пріоритетних науково-дослідницьких напрямів FOI у 2024 році розпочав розробку проєктів у сфері військових супутників і ройових безпілотних літальних апаратів, що відображає зростаючий інтерес до новітніх технологій ведення бойових дій і ситуаційного моніторингу. Див. також Управління оборонних матеріалів Швеції Шведський університет оборони Проєкт Simum Державні установи Швеції Аналогічні організації Агентство з оборонного розвитку (Agency for Defense Development) Агентство передових оборонних дослідницьких проєктів (Defense Advanced Research Projects Agency, DARPA) Агентство оборонної промисловості Туреччини (Defence Industry Agency) Організація оборонних досліджень і розробок (Defence Research and Development Organisation, DRDO) Інститут оборонних технологій Таїланду (Defence Technology Institute) Військовий інститут озброєння (Польща) (Military Institute of Armament Technology) Національний інститут науки і технологій Чжуншань (National Chung-Shan Institute of Science and Technology) Примітки Зовнішні посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Інститут оборонних досліджень Швеції Офіційний сайт