NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dannike kyrka

Dannike kyrka är en kyrkobyggnad i Dannike i östra delen av Borås kommun. Den tillhör sedan 2022 Toarps församling i Skara stift (till 2014 Länghems församling och före 2014 Dannike församling i Göteborgs stift) Kyrkobyggnaden Kyrkans äldsta delar är långhusväggarna som härstammar från 1200-talet. På 1600-talet utvidgades kyrkan något åt väster. Vid en stor renovering 1820 togs nya fönster upp och en ny dörr sattes in i västra gaveln. År 1909 genomfördes en stor om- och nybyggnad som gav kyrkan sitt nuvarande utseende. Ett kyrktorn byggdes och nuvarande kor och sakristia tillkom. Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med ett halvrunt kor i öster. Vid västra kortsidan finns kyrktornet med huvudingång och vid långhusets norra sida finns en vidbyggd sakristia. Kyrkans murar är vitputsade och har rundbågiga fönster. Långhuset har ett sadeltak som täcks med enkupigt lertegel. Kor och sakristia har tak täckta med plåt. Inventarier Dopfunt av sandsten tillverkad under 1100-talet, förr i två, men nu sammanfogade till en del. Höjd: 77 cm. Upphovsman är stenmästaren Andreas, som är känd till namnet genom att han signerat två av sina dopfuntar: de som ursprungligen tillhört Gällstad och Finnekumla kyrkor, idag på Statens historiska museum. Cuppan är cylindrisk med skrånande undersida. Runt livet finns en ringkedjefris. Foten är rund med skrånande överdel och överst avslutad med en kraftig vulst. Har troligen uttömningshål. Altaruppsatsen från 1656 och fanns ursprungligen troligen i Länghems gamla kyrka som revs 1835. Enligt protokollen från Länghems kyrkoråd skulle den försäljas till Dannike. Predikstolen med ljudtak är från 1600-talet och har målningar som avbildar de fyra evangelisterna. En sjuarmad ljusstake är från 1600-talet. En ljuskrona av malm är från 1700-talet. Två moderna korfönster målningar utförda av Erik Abrahamson. Orgel Ett nytt mekaniskt orgelverk, byggt av Sven-Anders Torstensson, installerades 2006 bakom fasaden till 1926 års orgel, byggd av Levin Johansson. Det nya verket har fjorton stämmor fördelade på två manualer och pedal. Klockstapel och klockor Vid kyrkogårdens nordvästra sida står en brunmålad klockstapel med öppen konstruktion uppförd på 1700-talet. Stapeln stod tidigare vid ingången öster om kyrkan, men flyttades 1909 till nuvarande plats. Den saknar numera kyrkklocka, eftersom denna då tornet tillkom flyttades dit. Storklockan är äldst och omgjuten 1795. Lillklockan donerades av församlingsbor 1952. Referenser Markving, Gustaf; Markving, Ulla (1981). Kyrkorna i Sjuhäradsbygden : presentation i text och bild av samtliga kyrkor i Sjuhäradsbygden, som tillhör Svenska kyrkan. [Borås]: [Sjuhäradsbygdens tidn.]. sid. 209-210. Libris 7791080. ISBN 91-970327-0-0 Våra kyrkor. Västervik: Klarkullen. 1990. sid. 528. Libris 7794694. ISBN 91-971561-0-8 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dannike kyrka.
Dannäs kyrka

Dannäs kyrka en kyrkobyggnad som tillhör Forshedabygdens församling i Växjö stift. Kyrkobyggnaden Kyrkan anses uppförd under 1200-talet. Delar av de medeltida murarna ingår i långhusets södra och norra vägg. Tornbyggnaden tillkom 1813, samtidigt som långhusets västra del utökades. Detta innebar att kyrkan som tidigare endast var 13 meter lång erhöll dubbel storlek. En större restaurering ägde rum 1888. 1942 revs vapenhuset i väster, ingången i söder murades igen. Kyrkan fick därigenom sitt nuvarande utseende bestående av ett rektangulärt långhus med en avslutande korvägg och bakomliggande sakristia i öster och torn med huvudingång i väster. I tornets lanternin finns två klockor. Lillklockan göts 1751, storklockan 1783. Inventarier Altartavlan tillkom 1942.Den är ett verk av konstnären Olle Hjortzberg med motivet:Bergspredikan. Triumfkrucifix utfört i ekträ under 1500-talet. Dopfunt av granit daterad till 1200-talet. Ett verk av regional verkstad. Madonnabild av lövträ från 1400-talet. Predikstol i barock är tillverkad 1642. Sluten bänkinredning från 1600-talet. Orgel 1927 byggde Gebrüder Rieger, Jägerndorf, Tjeckoslovakien, en orgel med tolv stämmor. Dagens orgel tillverkades 1977 av J. Künkels Orgelverkstad. Den har sju stämmor fördelade på två manualer och pedal. Orgeln är mekanisk och det finns plats för att sätta in ytterligare fem stämmor. Fasaden har bibehållits från 1927 års orgel. Referenser Tryckta källor Tore Johansson, red (1988). Inventarium över svenska orglar: 1988:II, Växjö stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Dannäs kyrka (1973-????). [Dannäs kyrka - samling av trycksaker]. Libris 12711319 Uffe Tecknare (1985). Kyrkor i Jönköpings län. D. 1. Jönköping: Rudan i samarbete med Smålandsbygdens tidning. Libris 567344. ISBN 91-970744-0-3 Webbkällor Forshedabygdens förs. Dannäs kyrka Dannäs socken Riksantikvarieämbetet, Dannäs kyrka Historiska museet: Medeltidens bildvärld 910712F1 Historiska museet: Medeltidens bildvärld 910712S1 Historiska museet: Medeltidens bildvärld 910712S2 Wikimedia Commons har media som rör Dannäs kyrka.
Danvikcenter

Danvikcenter är ett kontorshus vid Hästholmsvägen intill Henriksdals trafikplats i Nacka kommun. Can Arkitekter gjorde ritningarna. 1987 tilldelades byggnaden European Award For Steel Structures. Kontorshuset Tomten förvärvades 1981 av Folke Ericsson byggnads AB (Feba) från Nacka kommun som resultat av en markanvisningstävling avseende detaljplan och utformning av nybyggnad på fastigheten. Huset uppfördes åren 1984 till 1986 med Feba som byggherre och byggentreprenör. Arne Hill AB stod för konstruktionerna. Projektledare var Lennart Ericsson. Feba hade tidvis sitt eget huvudkontor i byggnaden. Byggnaden består av fyra sammanbyggda volymer med olika höjd som trappar ner mot sydost. Komplexet är format i svag böj som ett "C" kring en innergård med terrasser, planteringar, statyer, en fontän och altaner. Stommen utgörs av bärande pelare och balkar av stål, med platsgjutna betongbjälklag gjutna med kvarsittande form av plåtkassetter som samtidigt utgör armering. Fasaderna är klädda med gråvita plåtkassetter. Den uthyrbara ytan är ca 15 000 m². Första inflyttningen ägde rum i september 1986. Största hyresgäst blev Viking Line. Feba ägde fastigheten till 1996 och såldeden då till Fabege. Parkeringshuset Mittemot Danvikcenter, på Kvarnholmsvägen 12, hade ägaren Feba en obebyggd tomt som nyttjades för korttidsparkering. Man befarade att parkeringsplatserna för kontorshusets hyresgäster inte skulle räcka till och planerade därför bygget av ett parkeringshus i tre plan för totalt 300 bilar. En ny detaljplan för tomten vann laga kraft i december 1988 och året därpå uppfördes bygget efter ritningar av Can Arkitekter som även stått för formgivningen av Danvikcenter några år tidigare. Parkeringshuset med sin råa betongstruktur blev inget populärt bygge och framröstades så småningom som Nackas fulaste hus. År 2019 gav Ikano Bostad den chilenska gatukonstnären Nelson Cekis i uppdrag att utföra en muralmålning på parkeringshuset som numera ägs av Ikano. Cekis konstverk blev en av 17 väggmålningar som 2019 utfördes av olika gatukonstnärer i Nacka kommun i samband med muralmålningsfestivalen Wall Street. Referenser Noter Källor Murmestare Embetet i Stockholm: DanvikCenter. Byggnadsfirman Folke Ericssons historia. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Danvikcenter.
Danvikens begravningsplats

Danvikens begravningsplats är en övergiven kyrkogård som ligger längs Kvarnholmsvägen mellan Danvikshem och Finnboda varv i Nacka kommun. Historik Kyrkogården är en tidigare fattig- och kolerakyrkogård och invigdes 1834. Tidigare hörde den till Danvikens Hospital och utöver de avlidna från hospitalet begravdes här många som bodde på Sicklaön och på östra Södermalm. Danvikens begravningsplats ersatte en äldre kyrkogård som fanns på Södermalmssidan av Danvikstull. Den sista begravningen ägde rum 1956. På området finns det kvar ett antal gravstenar och kors. Ett av dem är gravvården över Danviks hospital och Sicklaö församlings siste kyrkoherde, Gustaf Hammarstedt (1825-1885). Bilder Källor Informationstavla på platsen Referenser Danvikens kyrkogård, Nacka kommun. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Danvikens begravningsplats.
Daretorps kyrka

Daretorps kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Hökensås församling (tidigare Daretorps församling) i Skara stift. Den ligger i Daretorp i Tidaholms kommun. Kyrkobyggnaden Daretorps kyrka uppfördes år 1761 och ersatte då en medeltida kyrka som församlingen vuxit ur. Byggnaden av sten är invändigt och utvändigt kalkrappad. Långhus och kor vilar på en något utkragand sockel med stora kattgluggar, som är spritputsad och gråmålad. Sakristian och vapenhuset uppfördes 1886 och har socklar av tuktad gråsten. Även kyrkans fönster härrör från renoveringen 1886. Den senaste restaureringen utfördes 1949. Klockstapeln från 1699–1702 är byggd av Anders Bengtsson i Jönköping. Både storklockan från och lillklockan är omgjutna, 1816 respektive 1792. Inventarier Altartavlan i trä från 1770 med en Golgatscen är utförd av Jöns Lindberg. Predikstolen från senare hälften av 1700-talet är utförs av Jöns Lindberg. Baldakinen från 1687 är gjord av Sparring från Stora Älgarås i Daretorps socken. Dopfunt i form av en dopängel av trä "till guds ähra gemacht av Jöns Lindberg" 1770. Två kollekthåvar. En från 1734 och en nyare från 1965. Nattvardskalk, oblatask och paten i silver från 1777. En vinkanna i tenn från 1701, samt en nyare från 1938 i silver. Bevarad från den gamla kyrkan finns den gamla järnbeslagna ekdörren från medeltiden. Två epitafier från 1680 och 1730-talet över kyrkoherdarna Uddo Laurentii (död 1678) och Petrus Darelius (1655–1728). Två tennljusstakar från 1695. Ett slagur från 1765. Orgel Orgelverket har tretton stämmor och är ombyggt år 1957 av Liareds orgelbyggeri. Fasaden är från föregående orgel byggd 1887 av Molander & Co. Källor Våra Kyrkor. 1990. sid. 183. ISBN 91-97156108 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation - TIDAHOLM DARETORPS PRÄSTBOL 4:1 Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Daretorps kyrka. Daretorps kyrka på svenskakyrkan.se
Degervattnet

Degervattnet är en sjö 40 km nordväst om Boden i Bodens kommun i Norrbotten som ingår i Råneälvens huvudavrinningsområde. Sjön har en area på 14,8 kvadratkilometer och ligger 137 meter över havet. Det milslånga Degervattnet är kommunens största sjö (namnets förled "deger" betyder "stor"). Degervattnet avvattnas österut till Råneälven genom Abramsån. Enda större tillflöde är Djupsjöån från norr. Delavrinningsområde Degervattnet ingår i delavrinningsområde (734965-174999) som SMHI kallar för Utloppet av Degervattnet. Medelhöjden är 164 meter över havet och ytan är 43,87 kvadratkilometer. Räknas de 3 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 81,97 kvadratkilometer. Abramsån (Djupsjöån) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter 69 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent). Avrinningsområdet har 14,91 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 34 procent. Se även Lista över insjöar i Bodens kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Degervattnet på VISS
Dekanhuset, Uppsala

Dekanhuset (Curia decani) är en fastighet i centrala Uppsala som är belägen mellan Uppsala domkyrka och Helga Trefaldighets kyrka. Historia Byggnaden omtalas redan 1326 och avsåg då det hus som biskopen i Skara, Sigfrid, skänkte till dekanatet i Uppsala under sin tid som dekanus i staden. Byggnaden skall ha förstörts i en brand år 1447 och ersattes 1452 av ett stenhus. År 1741 inköptes byggnaden av akademiräntmästaren Petter Julinsköld vilken genom omfattande renoveringar och ombyggnationer 1741–1746 här skapade sig Uppsalas största och pampigaste privatpalats med 45 uppvärmda rum i huvudbyggnaden och två separata flygelbyggnader innehållande kök, stall, brygghus med mera. Vid räntmästarens död 1768 upptäcktes det att han förskingrat stora belopp från universitetets kassa. Av denna anledning övergick Julinsköldska palatset i Uppsala universitets ägo, som använde det för uthyrningsändamål. År 1837 köptes huset av kung Karl XIV Johan vilken upplät byggnaden till Katedralskolan, vilken därmed flyttade sin verksamhet hit från sina gamla lokaler i nuvarande Domkapitelhuset. Efter katedralskolans flytt till sina nuvarande lokaler 1869 användes huset först som folkskoleseminarium fram till 1916, och 1936–2005 bland annat av teologiska fakulteten. Det har under denna period byggt som flera gånger. 1946 års ombyggnad innebar att fakultetens professor fick tjänsterum i huset. 1983 års ombyggnad medförde att fakultetens bibliotek kunde samordnas till gemensamma lokaler i huset. Namnet "Dekanhuset" är en sen konstruktion. När det 1937 gjordes en kulturhistorisk undersökning av huset kom man fram till att vissa delar av stengrunden var identisk med det decani fordna stenhus, som finns på en medeltida uppsalakarta. På initiativ av professor Knut B. Westman, som då var teologiska fakultetens dekanus, bestämdes att huset inte längre skulle kallas "Gamla seminariet" utan "Dekanhuset", och så kallas det allmänt än idag. Under 1920- och 1930-talen fanns Statens institut för rasbiologi i huset. Sedan restaureringen 2005–2006 används huset som kontor av Statens fastighetsverk, och dagens adress är Biskopsgatan 2. Källor Dekanhuset, Uppsala från Statens Fastighetsverk Noter Litteratur Oloph Bexell, Teologiska fakulteten vid Uppsala universitet 1916–2000. Historiska studier. (Acta Universitatis Upsaliensis. Skrifter rörande Uppsala universitet. C. Organisation och historia 120), Uppsala 2021, s. 82–85. Nils Sundquist, "Julinskiöldska huset i Uppsala" i Upsala Nya Tidning, julnumret 1936 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dekanhuset, Uppsala. Dekanhuset i Uppsala av arkitekt Carl-Eric Nohldén
Den gudomliga barmhärtighetens katolska kyrka

Den gudomliga barmhärtighetens kyrka är en romersk-katolsk kyrkobyggnad i Varberg i Halland. Den tillhör S:ta Maria katolska församling i Stockholms katolska stift. Kyrkan var tidigare evangelisk-luthersk och hette Brunnsbergs kyrka. Den tillhörde Varbergs församling i Göteborgs stift. Den 1 september 2011 blev Brunnsbergs kyrka i stället romersk-katolsk, sedan den sålts till den romersk-katolska församlingen. Brunnsbergs kyrka uppfördes 1974 efter ritningar av Pelle Nilsson. Själva gudstjänstlokalen ligger i byggnadens ena flygel. Kyrkan har en förhall, där entrén ligger. Exteriört är kyrkan klädd med tegel, men det finns även en souterrängvåning med glasfasad. Taket är belagt med skiffer. Även kyrkans innerväggar består av blottat tegel. Taket bärs upp av balkar av limträ. Sydväst om entrén finns en klockstapel. Referenser ”Varbergs kn, Lansen 3, BRUNNSBERGS KYRKA”. Bebyggelseregistret. Riksantikvarieämbetet. http://www.bebyggelseregistret.raa.se/bbr2/anlaggning/visaHelaHistoriken.raa?anlaggningId=21300000019514&historikId=21000000547046. Läst 24 april 2010. ”Varbergs kn, Lansen 3, BRUNNSBERGS KYRKA”. Bebyggelseregistret. Riksantikvarieämbetet. http://www.bebyggelseregistret.raa.se/bbr2/anlaggning/visaHelaBeskrivningen.raa?anlaggningId=21300000019514&anlaggningBeskrivningId=21800195141296&visaBeskrivningar=true. Läst 24 april 2010. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Den gudomliga barmhärtighetens katolska kyrka.
Dianelunds koloniträdgårdsförening

Dianelunds koloniträdgårdsförening (kort Dianelund) är ett koloniträdgårdsområde i Årsta, södra Stockholm. Området ligger i Årstaskogen mellan Värmdö Gymnasium och Skanskvarnsskolan. Marken ägs av kommunen. Idag finns här 32 lotter samt torpet “Dianelund” efter vilket området fick sitt namn. Historik Området anlades 1917 och hade ursprungligen 179 lotter. Meningen var att göra barnfamiljer självförsörjande med självodlad frukt och grönt. I början skulle 80% av lotten består av uppodlad mark medan 20% fick vara gräsmatta. I dag är proportionerna annorlunda. Lotternas storlek varierar mellan 290 m² och drygt 700 m² (avser två dubbeltomter). Inom området finns även det gamla torpet Dianelund som en gång i tiden låg under Årsta gård och som tidvis användes som stubinfabrik. Torpet förvaltas av föreningen och fungerar som förenings- och möteslokal. Tillsammans med intilliggande Skanskvarns koloniträdgårdsförening bildar Dianelund ett stort sammanhängande koloniområde i Årstaskogens östra del. Bilder Källor Koloniträdgårdsföreningen Dianelund, läst 2011-05-24. Informationstavla på platsen. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dianelunds koloniträdgårdsförening. Officiell webbsida
Pałac Dicksona w Göteborgu

Pałac Dicksona (szw. Dicksonska Palatset) – zabytkowa, neorenesansowa willa, usytuowana w centrum Göteborga przy Parkgatan 2. Historia Rezydencja została wzniesiona na zamówienie przedsiębiorcy Oscara Dicksona, według projektu londyńskiego architekta W.A. Boulnois. Budowę rozpoczęto w 1859 roku pod kierunkiem J.P. Rappa. Trzypiętrowa willa o trzydziestu pokojach, stanęła gotowa w 1862 r. Najwytworniejszym pomieszczeniem był salon. Jego ściany zdobiły reliefy wykonane przez włoskiego rzeźbiarza Belliniego, a także ogromne lustra. Podłogę z drzewa cedrowego z Libanu upiększał gwieździsty wzór. Salon zdobiły również stylowe meble, drapowane zasłony, kryształowe żyrandole i złote gzymsy. Rezydencję często odwiedzały znane w Szwecji osobistości. W willi Dicksonów gościł król Oskar II oraz badacz i podróżnik Adolf Erik Nordenskiöld, którego kilka ekspedycji Dickson sfinansował. Po śmierci Dicksona w 1897 r., willa należała do jego żony, Mariki von Rosen, a po jej śmierci do ich syna, Osborne. Po jego śmierci, na początku lat 20., właścicielką rezydencji została Hanna Lindmark, która prowadziła w Szwecji kilka szkół dla dziewcząt, tzw. Margaretaskolor. Szkoła mieściła się do lat 40. W 1968 r. budynek przeszedł w ręce spółki AB Göta Lejon. Dwa lata później rezydencję nabyło miasto Göteborg. Od 21 grudnia 1973 r. znajduje się w szwedzkim rejestrze zabytków. Przypisy Bibliografia Bengt A. Öhnander: Göteborg berättar. Göteborg: Tre Böcker, 1992, s. 73–75. ISBN 91-7029-010-5. (szw.).
Dillnäs kyrka

Dillnäs kyrka är en kyrka som ligger i Dillnäsby strax norr om Gnesta mellan Södertälje och Flen i Gnesta kommun. Kyrkan tillhör Daga församling i Strängnäs stift. Kyrkobyggnaden Ursprungskyrkan uppfördes på 1100-talet eller tidigt på 1200-talet. Kyrkan var då en av de minsta i landskapet, med ett kvadratiskt kor som mätte endast 3x3 meter. Det nuvarande vapenhuset byggdes till under senare delen av medeltiden. Under slutet av 1600-talet eldhärjades kyrkan och från 1701 inleddes reparationen. Först under åren 1777 till 1779 revs den gamla östgaveln och kyrkorummet förlängdes en halv gång. Dessutom tillkom den nuvarande sakristian i den halvrunda utbyggnaden bakom altarväggen. 1797 öppnades ingången genom västgaveln efter att sydväggens gamla vapenhus i trä rivits. Vad som täckte kyrkan innan 1700-talets reparationer vet vi inte. Det nuvarande platta trätaket lätt välvt ner mot långsidorna ger kyrkorummet sin speciella karaktär. Inventarier Kyrkans främsta klenod Mariaskåpet över altaret tillverkades i Antwerpen omkring 1500. 1780 köpte landshövding Sven Liljecrantz skåpet av Vårdinge församling. Nuvarande predikstol och bänkinredning tillkom på 1770-talet. Orgel 1850 byggde Anders Rockman, Åker en orgel med 4 stämmor. Före 1937 användes ett harmonium. Den nuvarande orgeln byggdes 1937 av Lindegrens Orgelbyggeri AB, Göteborg och är en pneumatisk orgel. Ljudande fasad ritad av arkitekt Martin Westerberg. Referenser Dag Edholm, red (1990). Inventarium över svenska orglar: 1989:III, Strängnäs stift; Stockholms stift. Tostared: Förlag Svenska orglar. Libris 4108784 Externa länkar Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Wikimedia Commons har media som rör Dillnäs kyrka.
Gare de Dingle

La gare de Dingle (suédois: Dingle station) est une gare ferroviaire suédoise, de la ligne du Bohus, située à Dingle sur le territoire de la commune de Munkedal dans le Comté de Västra Götaland. Situation ferroviaire La gare de Dingle est située au point kilométrique (PK) 119 de la ligne du Bohus entre les gares d'Hällevadsholm et de Munkedal. Histoire et patrimoine ferroviaire La gare de Dingle est mise en service le 16 décembre 1903, lors de la mise en service de la section nord de la ligne du Bohus. Elle dispose d'un bâtiment voyageurs en brique d'un modèle type de la ligne dû à l'architecte Folke Zettervall. La gare de Dingle était bien fréquentée par les habitants de la région. La gare était desservie par le premier bus interurbain de la Suède qui circulait sur la relation Dingle - Gravarne La gare servait comme la première gare d’autobus du Bohusläns. La SJ a repris le service d’autobus dans la région en 1921 (après un essai en 1911) avec l’amélioration des routes. Trois des quatre lignes de la région desservent la gare de Dingle. En 2007 la salle d'attente du bâtiment est fermée au service voyageurs. Service des voyageurs Accueil Desserte Dingle est desservie par des trains de la relation Strömstad - Göteborg (ligne 130). Intermodalité Des bus desservent la gare . Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste de gares en Suède Transport ferroviaire en Suède Lien externe Portail du chemin de fer Portail de la Suède
Dingle (stacja kolejowa)

Dingle (szw. Dingle station) – stacja kolejowa w Dingle, w regionie Västra Götaland, w Szwecji. Znajduje się na Bohusbanan, 119 km od Göteborga i 61 km od Strömstad. Ceglany budynek dworca został zaprojektowany przez Folke Zettervall i jest podobny do innych budynków dworcowych na Bohusbanan. Poczekalnia w budynku została zamknięta w 2007 roku. Linie kolejowe Bohusbanan Przypisy
Dingle station

Dingle station är en järnvägsstation i Dingle utefter Bohusbanan. På stationshuset står det "DINGLE 119 KM FRÅN GÖTEBORG 61 KM FRÅN STRÖMSTAD". På Dingle station finns det ingen tunnel eller bro till perrongen i mitten, så man får gå över spåren. Stationshuset är uppfört i tegel efter ritningar av Folke Zettervall och är av samma typ som flera andra stationshus längs Bohusbanan. Vänthallen i stationshuset är stängd sedan 2007. Dingle trafikeras av Västtågens linje Göteborg–Uddevalla–Dingle–Strömstad. Trafiken är dock inställd p g a banarbete t o m december 2026. Historik Stationen i Dingle togs i bruk den 16 december 1903 när den norra delen av Bohusbanan invigdes. Eftersom Bohusbanan byggdes i inlandet startades busstrafik från Dingle station till närliggande orter längs kusten. Dingle blev tack vare detta den första busscentralen i Bohuslän. Bussar gick till Gravarne/Smögen via Hunnebostrand och Bovallstrand (sommartid inte mindre än 7 bussar i anslutning till kvällståget från Stockholm), till Fjällbacka, Vassbotten och Medbön/Hedekas. En tid även till Bäckefors. Den 6 december 1996 upphörde Dingle Station att vara bemannad. Den siste som tjänstgjorde vid stationen var Per-Arne Hjälmen. När han började sitt arbete vid stationen 1951 fanns 56 anställda vid SJ i Dingle, inklusive SJ Buss och Biltrafik. På själva järnvägsstationen arbetade 17 personer. I innetjänst stationsinspektor Oscar Andersson, förste kontorist Hjalmar Hjälmen, kontorister Rune Medberg och Rune Eifors, stationskarlar Hugo Mårtensson, Åke Berlin, Axel Mattsson och Runar Dahlbom. 1 yttertjänst stationskarlar Anton Persson, Sten Johansson, Holger Ericsson, Sven Olsson, Knut Bratt, Yngve Willhed och Rune Nilsson, stationskarlsaspirant Per-Arne Hjälmen och bussavdelningens förste kontorist Lars Brolin. . Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Dingle station.