NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kościół w Vamlingbo

Kościół w Vamlingbo – świątynia należąca do diecezji Visby Kościoła Szwecji. Znajduje się na południowych krańcach Gotlandii. Architektura Pierwotnie w miejscu obecnej kamiennej świątyni romańskiej stał drewniany kościół klepkowy. Nie pozostało z niego nic poza kilkoma płaskorzeźbami wkomponowanymi w południową ścianę obecnej świątyni oraz chrzcielnicą wykonaną przez Byzantiosa. Obecny kościół jest jednym z największych na Gotlandii. W przeważającej mierze jest to świątynia gotycka, powstała w połowie XIV wieku. Późniejsza jest tylko wieża. Niegdyś mierzyła ona 75 metrów wysokości i była najwyższą wieżą na Gotlandii. Została jednak poważnie zniszczona przez uderzenie pioruna w 1817 roku. Jej obecna górna część, włącznie z latarnią, pochodzi z 1820 roku. Spore rozmiary tutejszego kościoła świadczą o tym, że podczas jego wznoszenia parafia należała do najbogatszych na Gotlandii. Fakt ten można tłumaczyć również tym, że miejscowego kościoła mieli używać dominikanie do nawoływania do organizacji wypraw chrystianizacyjnych na pogańskie obszary dzisiejszej Estonii i Łotwy. Od czasów średniowiecznych aż do dziś w kościele niczego zbytnio nie zmieniono. W latach 1960-1961 przeprowadzono badania archeologiczne i renowację. Wnętrze Kościół jest budowlą halową. Nawa jest dość szeroka, podzielona na trzy części poprzez cztery solidne filary. Wnętrze jest dość barwne, ponieważ budowniczy używali w wielu miejscach naprzemiennie wapienia szarego i czerwonego. Na północnej ścianie świątyni znajduje się zespół średniowiecznych fresków przedstawiających św. Michała Archanioła ważącego duszę cesarza Henryka II. Malowidło to datowane jest na połowę XIII wieku i uważane za jedno z największych i najbardziej niezwykłych malowideł ściennych na Gotlandii. Inne freski w kościele przedstawiają apostołów lub innych świętych, a czasem są zwykłymi elementami dekoracyjnymi. Z wyposażenia wnętrza na uwagę zasługuje wspomniana wyżej chrzcielnica oraz ołtarz, który pochodzi z XIV wieku i prezentuje wpływy sztuki zachodnioniemieckiej. Ambona jest dziełem XVII-wiecznym. Otoczenie Do kościoła przylega dawna plebania. Składa się ona z niewielkiego zespołu dworskiego z czterema oficynami i dużym budynkiem głównym. Pochodzi z 1779 roku. Przypisy
Церковь Вамлингбо

Церковь Вамлингбо (швед. Vamlingbo kyrka) — средневековая церковь на шведском острове Готланд, одна из крупнейших на острове. Она относится к диоцезу Висбю Церкви Швеции. История Самым ранним храмом на месте современной церкви Вамлингбо была деревянная церковь, которую впоследствии сменила романская каменная церковь. От обеих ничего не сохранилось, кроме нескольких романских рельефов, встроенных в южную стену нынешней церкви, и купели для крещения, изготовленной мастером-скульптором или соответствующей мастерской, условно известном под именем Бюзантиоса. Современная церковь представляет собой относительно большое готическое здание, построенное в середине XIV века. Её башня была возведена в том же веке, но несколько позднее. Её высота составляла около 75 метров, что делало её самой высокой башней на Готланде. В 1817 году она была сильно повреждена в результате удара молнии. В 1820 году была восстановлена верхняя часть башни, включая и фонарь на крыше. Церковь является одной из самых больших церквей на Готланде, вероятно, потому, что её приход был в своё время одним из самых больших и богатых на Готланде. Однако также возможно, что необычный по сравнению с другими на острове размер церкви был следствием того, что она, как и церковь Лау, могла использоваться монахами-доминиканцами для проповедей за крестовые походы против язычников из современных Эстонии и Латвии. С 1820 года облик церкви не претерпел каких-либо серьёзных изменений. Археологические исследования на месте церкви и её реконструкция проводились с 1960 по 1961 год. Архитектура Церковь представляет собой зальный храм, довольно распространённый тип на Готланде. Её просторный и широкий неф разделён на три части четырьмя прочными колоннами. Строившие церковь каменщики чередовали красный и серый известняк при работе над колоннами и другими элементами, создавая тем самым необычайно красочный интерьер. На северной стене храма находится ряд средневековых фресок, изображающих сцену, в которой архангел Михаил взвешивает душу императора Генриха. Картина датируется серединой XIII века и считается одной из самых больших и необычных фресок на Готланде. Была высказана гипотеза, что святой Михаил был покровителем этой церкви. Другие росписи, занимающие менее важные места в храме, изображают святых и апостолов или представляют собой исключительно декоративную живопись. К примечательным предметам утвари церкви можно отнести романскую купель Бюзантиоса и алтарную картину XIV века, в которой прослеживается влияние западногерманского искусства. Дом священника Рядом с церковью находится бывший приходской дом, представляющий собой усадебный комплекс, состоящий из большого главного дома и четырёх пристроек. Нынешний дом расположен на месте более раннего средневекового дома священника, современный датируется 1779 годом и построен в стиле местного рококо. Примечания
Ivar Los park

Ivar Los park är en park i Stockholm som är namngiven till minnet av författaren Ivar Lo-Johansson. Parken ligger vid Bastugatan 26 på Mariaberget, Södermalm och har utgång även till Monteliusvägen. Beskrivning På tomten låg två 1700-talshus som revs på 1930-talet (se kvarteret Kattörat). På det öppna utrymme som skapats byggdes några år senare en lekpark som döptes till Mariatäppan. Ivar Lo-Johansson flyttade in på Bastugatan 21, som ligger tvärs över gatan, år 1934 och han bodde där till sin död 1990. I huset inrättades 1991 Ivar Lo-museet. På förslag av dåvarande kulturborgarrådet Per Sundgren (v) skulle en plats i Stockholm uppkallas efter Ivar Lo-Johansson. Det blev Mariatäppan som fick namnet Ivar Los park och den invigdes i en ceremoni som leddes av den tidigare finansministern Gunnar Sträng år 1990. Han och Ivar Lo-Johansson delade samma statarproletära bakgrund. Parken pryds av en byst föreställande Ivar Lo-Johansson som är skapad av konstnären Nils Möllerberg. Bysten skapades redan 1949 men placerades i parken i samband med namnbytet 1991. Parken domineras fortfarande av en lekplats, vid ingången från Bastugatan står en gammal ihålig ask och på vintern rekommenderas södra slänten av kommunen för pulkaåkning. Parken besöks också för dess enastående utsikt över Riddarfjärden, Norr Mälarstrand, Kungsholmen och Gamla stan. År 2017 kompletterades parken med en temalekplats som formgavs av konstnären Tor Svae, som även står bakom andra temalekplatser, bland dem Bryggartäppan på Södermalm, Anders Franzéns park i Hammarby sjöstad och Mulle Meckparken i Järvastaden. Temat för lekplatsen är "landet", och den visar en idyllisk bild av livet på landet förr. Bilder Se även Andra temalekplatser i Stockholmsområdet skapade av Tor Svae: Bryggartäppan Anders Franzéns park Mulle Meckparken Krubbans lekplats Lilla Kvarnholmen Referenser Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Ivar Los park. Stockholms stad om Ivar Los park
Skansen Kronan

Skansen Kronan (deutsch: Schanze "Krone") war eine Festungsanlage auf dem Risåsberget im heutigen Göteborger Stadtteil Haga. Heute ist mit Skansen Kronan der noch erhaltene achteckige Turm gemeint. Er zählt, neben der Skansen Lejonet (deutsch: Schanze "Löwe"), zu den ältesten Militäranlagen der Stadt. Beide Schanzen tragen ihre Namenssymbole, eine Krone und einen Löwen, auf der Spitze ihres Daches. 1639 begann unter Gustav II. Adolf der Bau der neuen Verteidigungsanlage für Göteborg mit der Rodung des Waldes auf dem Granithügel Risåsberget. Ebenfalls neu erbaut wurden der Skansen Lejonet sowie der Wallgraben und die Stadtmauern der 1619 neu gegründeten Stadt Göteborg. Die ungefähr einen Kilometer außerhalb der Stadtmauern gelegenen Schanzen sollten eine Belagerung der befestigten Stadt erschweren. Dieses Befestigungskonzept ersetzte, aufgrund seiner strategisch günstigeren Lage, die in der Nähe gelegene, abgerissene Festung Älvsborg. 1650 kam die Nya Elfsborg seeseitig als dritte Festung der Verteidigungslinie hinzu. Von 1687 bis 1689 wurde die Festung nach den Plänen von Erik Dahlberg vergrößert. Auch der heute noch stehende Turm stammt aus dieser Zeit. Die Mauern des Turmes haben eine Dicke von vier bis fünf Metern und bestehen aus Naturstein. 1692 wurde Skansen Kronan mit der innerhalb der Stadtbefestigung gelegenen Bastion Christina Regina durch einen geschützten Gang (Kaponniere) verbunden. 1697 wurde eine mit Kupfer ummantelte Holzkrone auf dem Turm befestigt. Die heutige auf dem Dach thronende Krone besteht aus vergoldetem Kupfer. Sie ist die größte Krone, die jemals das Dach zierte, und ersetzt als dritte seit 1899 die 1738 angebrachte Holzkrone. 1788 bekam die Festung neue Kanonen, die heute im Hof der Anlage besichtigt werden können. Die Anlage wurde um 1900 renoviert. Skansen Kronan war nie umkämpft. 1806 wurde die Schanze entmilitarisiert. Göteborg galt lange Zeit als sicherste Stadt in Nordeuropa. Im Laufe der Zeit diente Skansen Kronan als Vorrats- und Wohngebäude, ab 1854 als Gefängnis. Von 1874 bis 1925 wurde es als Notunterkunft für die schnell wachsende Bevölkerung genutzt. Vom 23. November 1904 bis ins Jahr 2004 war es ein Militärmuseum mit historischen Waffen und Uniformen. 1935 wurde die Schanze als Byggnadsminne unter staatlichen Schutz gestellt. Seit 2004 wird sie von einem privaten Betreiber für Veranstaltungen genutzt. Weblinks Die Skansen Kronan auf dem Risåsberget in Göteborg Die Gründung Göteborgs und Gustav II. Adolf Göteborg auf wissen.de Geschichte auf skansenkronan.se (schwedisch) Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Quellen
Skansen Kronan

Skansen Kronan ("the Crown Sconce") is a redoubt on the hill Risåsberget, in the Haga district of Gothenburg, Sweden. The fortress and its twin, Skansen Lejonet, were built to protect the city of Gothenburg against possible Danish attack, and thus had a similar purpose to the sea fort of New Älvsborg, which was built around the same time. History The city of Gothenburg was founded in 1621. The new settlement was equipped with an impressive network of fortifications, but military engineers were concerned by the fact that the city was overlooked by two hills, the Gullberg and the Risåsberg, and so it was decided to construct forts on both hilltops in order to prevent potential attackers from siting artillery there. The two forts were designed by Erik Dahlbergh, with the one on the Risåsberg being named Skansen Kronan and the one on the Gullberg being named Skansen Lejonet. Work began on Skansen Kronan in 1687, and the fort was officially commissioned in 1698 and equipped with 23 guns, though the roof was not actually completed until 1700. It has 4-5 metre thick walls made of granite, gneiss and diabase. Skansen Kronan was never attacked, and the cannons were never fired in anger. Around the year 1900 it was decided to turn the fortress into a military museum, which opened on 23 November 1904. The museum closed in September 2004, and its collections were transferred to the Museum of Gothenburg. Skansen Kronan was recognised as a listed building in 1935. At the time of its construction, Skansen Kronan was located outside the city walls, but the hill was later swallowed up by urban sprawl, becoming part of Haga in west-central Gothenburg. Today Skansen Kronan is privately owned and used as a venue for conferences and private parties. See also Skansen Lejonet New Älvsborg Fortifications of Gothenburg References Other sources Ahlmark, Lilly (1996). Skansarna Lejonet och Kronan i Göteborg: Lejonet och Kronan som de utformades och utfördes av Erik Dahlberg och Marcus Jäger. Årsbok / Stiftelsen Skansen Kronan, 1401-890X; 1. Göteborg: Stift. Skansen Kronan. Mattsson, Britt-Marie (1992) Parkernas Göteborg (Göteborg: AB Långedrag, Tryckeri AB Framåt) ISBN 91-630-1016-X Rhedin, Per (1996) Med hammare, sax och tång: En liten historik om plåtslageriet i Göteborg, (utgiven av Göteborgs Bleck- & Plåtslagaremästareförening) ISBN 91-630-4459-5 Schånberg, Sven; Stig Allan Agroth (1989) Vid Skansbergets fot : Hagastudier i bild och ord (Göteborg) ISBN 91-85786-21-7 External links Skansen Kronan website
Fortin à la couronne

Le Fortin à la Couronne (en suédois Skansen Kronan), en haut d'un rocher du centre de Göteborg, fut érigé pendant la deuxième moitié du XVIIe siècle selon les plans d'Erik Dahlbergh. Le Fortin à la couronne doit son nom à une couronne dorée qui le surmonte. Un deuxième fortin, le Fortin au lion - couronné par un lion doré, situé sur une colline de l'autre bout du centre-ville actuel - lui fait pendant. Ces deux fortins, tout comme le fort de Nya Elfsborg dans l'embouchure du Göta älv, devaient protéger la nouvelle ville (Göteborg avait été fondé au début du XVIIe siècle) contre les attaques des Danois. À l'origine le fortin se trouvait à l'extérieur des remparts de la ville. Celle-ci a cependant grandi de manière qu'il se situe maintenant dans le Haga, un des quartiers les plus animés de Göteborg. Du haut du rocher, on a une très belle vue sur ce quartier et sur tout le centre-ville. Liens externes (sv + en) Site officiel Portail des musées Portail de l’histoire militaire Portail de Göteborg
Skansen Kronan

O Fortim da Coroa - em sueco Skansen Kronan - é uma fortificação defensiva, erigida no século XVII, entre 1687 e 1700, no alto de um rochedo, no bairro de Haga no centro de Gotemburgo. Juntamente com o Fortim do Leão e com o Forte de Nya Älvsborg, tinha a missão de defender a cidade contra os ataques dos dinamarqueses. Na altura da construção, o Fortim da Coroa estava às portas da cidade, no atual bairro de Haga. A fortificação tem a forma de uma torre com quatro lados, cujas paredes têm quatro metros de largura. Referências Fontes «Skansen Kronan» (em sueco). Riksantivarieämbetet – Autoridade Nacional da Herança Cultural. Consultado em 5 de fevereiro de 2015 «Skansen Kronan, Gotemburgo» (em sueco). Statens Fastighetsverk – Direção-Geral dos Edifícios. Consultado em 5 de fevereiro de 2015 «Skansen Kronan» (em sueco). Statens Fastighetsverk – Direção-Geral dos Edifícios. Consultado em 6 de fevereiro de 2015. Arquivado do original em 5 de fevereiro de 2015 Ligações externas (em inglês) Fortim da Coroa
Parc Nelly Sachs

Le parc Nelly Sachs (en suédois : Nelly Sachs park) est un parc public situé dans le quartier de Stadshagen à Stockholm en Suède. Description Le parc Nelly Sachs est un parc de 4,5 hectares situé à Stadshagen, à l'ouest de Kungsholmen. Le parc a été créé en 2008 et porte le nom de l'auteure allemande et lauréate du prix Nobel Nelly Sachs. Une rénovation majeure a été réalisée en 2012. Le parc se compose d'une zone verte vallonnée à côté de Nordenflychtsvägen, qui s'appelait auparavant Hornsbergsparken. Il s'agit d'un vestige du projet de la zone de villas de Hornsberg qui devait y être construite dans les années 1880. Cependant, le projet n'a pas été un succès et la zone a ensuite été construite principalement avec des bureaux et des bâtiments industriels. Le parc est construit sur une colline, avec deux terrains de jeux situés de chaque côté de la colline. Au sommet de la colline se trouvent deux zones murées contenant des sièges et des boîtes de culture. Le long des côtés sud et nord du parc, il y a des allées avec des escaliers qui relient la rue Per Lagerkvist à Nordenflychtsvägen. Dans le cadre du programme de développement urbain de Hornsbergs Strand, la partie sud du Hornsbergsparken a été réservée comme parc et nommée parc Nelly Sachs, le reste a été construit avec de nouveaux bâtiments résidentiels. Le choix du nom est lié aux noms de rues liés à l'auteur dans la zone, qui ont été choisis en mémoire de Pär Lagerkvist, Harry Martinson et Eyvind Johnson. Tous ont en commun d’avoir reçu le prix Nobel de littérature. Le parc est un parc d'observation et est équipé d'aires de jeux, de sièges et de passerelles. Deux écoles maternelles à proximité peuvent utiliser le parc. Bibliographie (sv) Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders, Stockholms gatunamn: innerstaden., Stockholm, Liber/Allmänna förlaget, coll. « Monografier utgivna av Stockholms stad », 1986 (ISBN 91-38-90777-1, LIBRIS 7269073) Références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Nelly Sachs park

Nelly Sachs park är en kvarterspark om 4,5 hektar i Stadshagen på västra Kungsholmen i Stockholm. Den anlades 2008 och är uppkallad efter den tyska författaren och nobelpristagaren Nelly Sachs. En större upprustning genomfördes 2012. Parken utgörs av ett kuperat grönområde intill Nordenflychtsvägen, som tidigare hette Hornsbergsparken. Den var kvar från den tiden då Hornsbergs villastad skulle anläggas här på 1880-talet. Projektet blev dock ingen framgång och området bebyggdes senare huvudsakligen med kontors- och industrifastigheter. Parken domineras av en hög höjd med berg i dagen. Det finns två större lekplatser som ligger på varsin sida av höjden. Vid båda lekplatserna finns förskolor. På toppen av höjden finns två muromgärdade platser som innehåller sittplatser och odlingslådor. Längs parkens södra och norra sida finns gångvägar med trappor som sammankopplar Per Lagerkvists gata med Nordenflychtsvägen. I ramen för stadsutvecklingsprogrammet Hornsbergs strand avsattes den södra delen av Hornsbergsparken som parkmark och fick namnet Nelly Sachs, resten bebyggdes med nya bostadshus. Namnvalet anknyter till författarrelaterade gatunamn i området som valdes efter Pär Lagerkvist, Harry Martinson och Eyvind Johnson. Alla har gemensamt att de fick Nobelpriset i litteratur. Parken är en så kallad utsiktspark och är utrustad med lekplatser, sittplatser och gångvägar. Två förskolor i närheten kan utnyttja densamma. Närliggande parker Hornsbergs strandpark Kristinebergs strandpark Brovaktarparken Källor Noter Webbkällor Detaljplan för kv Kojan mm, laga kraft 2006-06-20. Stockholms stad om Nelly Sachs park.
Arboretum d'Åkeshov

L'arboretum d'Åkeshov (en suédois : Åkeshovs arboretum) est un arboretum dans le quartier d'Åkeshov dans l'ouest de Stockholm en Suède. Description L'Arboretum d'Åkeshov a été créé lors de l'année 1998 ou Stockholm fut la Capitale européenne de la culture. Il s'agit d'une zone rectangulaire près de la station de métro Åkeshov, du château d'Åkeshov (sv) et de la réserve naturelle de Judarskogen (sv), à environ 100 mètres à l'ouest du château à côté de la ligne de métro avec un chenil sur le côté sud. L'Arboretum d'Åkeshov est un parc éducatif conçu par LAND Architecture. Il dispose d'une passerelle sinueuse qui traverse le parc en direction de la réserve naturelle de Judarskogen. Avec la végétation du sol et les matériaux du sol, les arbres créent six zones différentes. Les différentes zones du parc sont Björkbrynet (A), Ängen (B), Boksalen (C), Körsbärslunden (D), Lövskogen (E) et Coniferousskogen (F). Chaque espèce d'arbre est représentée par un signe décrivant le nom suédois et latin, la famille et l'origine de l'espèce. Le parc est entièrement créé et composé de manière artificielle, contrairement à la croissance spontanée de la végétation de la forêt dans divers biotopes et types d'habitats. Un lieu de rassemblement avec abri contre la pluie est situé au centre du parc pour les groupes. Galerie Références Voir aussi Article connexe Lieux et monuments de Stockholm Liens externes (sv) Site officiel Portail de Stockholm Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des espaces verts
Bagarens hus

Bagarens hus kallas det vita fyravåningshuset i cement på Palmsundsgatan 20 i stadsdelen Älvsborg i Göteborg, inom registerfastigheten Älvsborg 555:870. Huset började byggas 1912 av bagarmästare Nils August Johansson. Eftersom Johansson beundrade danska slott kallas huset ibland också för Amalienborg. Sedan år 2013 ägs fastigheten av en bostadsrättförening. Huset Huset har en area på cirka 740 kvadratmeter och består av elva lägenheter, varav sex fyrarummare, en trea, en tvåa, samt tre vindsrum. Samtliga rum har en takhöjd på tre meter och alla lägenheterna har kakelugn. Huset har ett torn i varje hörn, och tomten omges av en mur med balustrad. Historia Nils August Johansson (1860–1928) föddes i Skåne. I sin ungdom gav han sig ut på gesällvandring i Europa och fick sitt mästarbrev i Lübeck i Tyskland, där han också träffade sin fru. De båda flyttade till Göteborg och Johansson arbetade som bagare i Linnéstaden. Han längtade dock ut till öarna, men frun gick inte med på att flytta dit. Som en kompromiss flyttade paret till ett hus i Långedrag. Huset låg på Fortgatan 2 och hade byggts av Johansson själv mellan åren 1901 och 1902. Johansson bodde med fru och fyra döttrar på övervåningen och i undervåningen låg Långedrags Wienerångbageri. År 1912 började han bygga huset på hörntomten Palmsundsgatan 20. Han ritade huset själv och bekostade byggandet med att samtidigt driva sin bageriverksamhet. Han köpte några cementsäckar då och då och det sägs att han under många år bara önskade sig cement i julklapp och födelsedagspresent. Vid slutet av arbetsdagarna i bageriet använde Johansson eftervärmen i ugnarna till att i bakformar gjuta cementblock till husbygget. De första två våningarna tog tretton år att bygga och det lär inte ha varit svårt att hyra ut de lägenheter som då var färdiga, då det under denna tid rådde stor bostadsbrist. Under de perioder som bageriverksamheten gick bra kunde Johansson anställa ett par byggnadsarbetare, medan han andra perioder arbetade i stort sett ensam med huset. Planen var att han så småningom skulle flytta in i mittenvåningens västra lägenhet och hyra ut de övriga, men när han hastigt dog i mars 1928 var huset ännu inte färdigbyggt. Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bagarens hus.
Elite Plaza Hotel, Malmö

Elite Plaza Hotel är ett hotell belägen vid Gustav Adolfs torg i Malmö, ägd av företaget Elite Hotels. Hotellet har 116 rum. Här finns också flera konferenslokaler, gym med bastuavdelning och puben the Bishops Arms. Högst upp ligger en stor svit med utsikt över Gustav Adolfs torg. Hotelldirektör sedan 2019 är Henric Carlsson.[källa behövs] Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Elite Plaza Hotel.﻿ Officiell webbplats
Villa Ekudden, Djursholm

Villa Ekudden är en exklusiv villafastighet i kvarteret Baldershage vid Strandvägen 13A i Djursholm, Danderyds kommun. Den dåvarande ägaren och finansmannen Per Landgren avyttrade den tidigare fastigheten 1993 till finansmannen Fredrik Lundberg som upprättade en ny arkitektritad fastighet i sin nuvarande form. Historik Villa Ekudden har sitt namn efter halvön Ekudden som ligger nedanför (sydost om) villan. På platsen byggdes den första villan omkring år 1890. Ägare var politikern Sven Palme. Huset förvärvades senare av Carl Heijkenskjöld. Hans änka flyttade 1943 över till ett ombyggd stall. Den stora tomten i kvarteret Baldershage delades och norra delen bebyggdes med en låg villa. Ursprungsbyggnaden på södra delen revs och ersattes med en ny villa i början av 1960-talet. Dagens Villa Ekudden I början av 1990-talet förvärvades Baldershagens södra del för 20 miljoner kronor av finansmannen Fredrik Lundberg som då flyttade tillbaka till Sverige efter sju år i Schweiz. Han lät riva det befintliga huset som var nyrenoverat, vilket förorsakade en del kritik. Gillberg arkitekter fick sedan uppdraget att rita en exklusiv villa åt familjen Lundberg. Byggnaden har en boyta av 1592 m² och lär vara genomritad in i minsta detalj på ett sätt som troligen inte skett sedan Djursholms grundningstid. Produktionskostnaden är en väl bevarad hemlighet, år 2009 var fastighetens taxeringsvärde 28,6 miljoner kronor. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Villa Ekudden, Djursholm.