Trehörna kyrkogård

Trehörna kyrkogård är en kyrkogård vid Trehörna kyrka i Trehörna socken, Ödeshögs kommun. Kyrkogården har troligen sitt ursprung i 1640-talet, då socknen bildades och den första kyrkan uppfördes. Kyrkan och kyrkogården ligger i skogsbygden vid stranden av Trehörnasjön. Kyrkogården består av tre delar som har tillkommit vid olika tidpunkter. Den äldsta delen, kvarter I, omger kyrkan och har en rektangulär form i öst–västlig riktning. Genom två utvidgningar mot norr, kvarteren II och III, har kyrkogården som helhet fått en långsträckt planform i nord–sydlig riktning. De tre delarna ligger på olika nivåer och skiljer sig åt genom sina gravvårdar, häcksystem, trädslag och omgärdningar. På kyrkogården finns kistgravplatser, askgravplatser och en minneslund. Historia Socknens bildande och den första kyrkan Trehörna socken bildades 1643 av områden som tidigare hade hört till Stora Åby, Säby och Linderås socknar. Den första kyrkan uppfördes mellan 1643 och 1647 och kyrkogården anlades sannolikt samtidigt. Kyrkobygget bekostades till stor del av överste Arvid Ribbing, som ägde Trehörna säteri. En geometrisk karta från 1699 visar en kyrkogård vars omfattning ungefär kan motsvara dagens kvarter I. På kartan finns öppningar i omgärdningen i väster och nordöst. Klockstapeln Sockenbeskrivningar från 1760 och början av 1800-talet uppger att kyrkklockorna hängde i en fristående trästapel på kyrkogården. Någon säker uppgift om stapelns placering finns inte bevarad. Klockstapeln försvann sannolikt i samband med att den nuvarande kyrkan uppfördes och ett torn byggdes för kyrkklockorna. Den nuvarande kyrkan Den första kyrkan revs under mitten av 1800-talet eftersom den hade blivit för liten för den växande befolkningen och dessutom var i dåligt skick. Den nuvarande kyrkan uppfördes av timmer 1861 av soldaten Carl Fröjd i Brickarp. Delar av byggnadsmaterialet från den äldre kyrkan återanvändes. Kyrkan fick ett rektangulärt långhus med ett rakslutet kor av samma bredd, en flersidig sakristia i öster och ett torn i väster. Fasaderna är klädda med vitmålad locklistpanel och sadeltaket är täckt med svartmålad plåt. Huvudingången går genom tornet, medan en separat ingång finns mitt på den södra långsidan. Den första utvidgningen Den första utvidgningen, dagens kvarter II, genomfördes norr om den äldre kyrkogården. Utvidgningen är inte markerad på häradskartan från 1868–1877 men fanns sannolikt senast 1929, då den äldsta bevarade gravvården i kvarteret restes. På den ekonomiska kartan från 1948 är kvarter II tydligt redovisat. Området fick en mer regelbunden utformning än den äldre delen och innehåller både familjegravar och ett omfattande linjegravssystem. Den andra utvidgningen Kvarter III är den andra utvidgningen och ligger längst i norr. Området finns inte markerat på den ekonomiska kartan från 1948 och den äldsta gravvården är från 1971. Där låg tidigare en ladugård som hörde till Klockaregården. Kvarteret anlades med låga gravvårdar, regelbundna rygghäckar och grusgångar och fick därmed en tydligt modernare och striktare karaktär än de äldre delarna. Kyrkogården under 1900-talet Fotografier från 1930-talet visar endast mindre delar av kyrkogården men visar att en häck redan då växte på den södra kyrkogårdsmuren. Den äldre delen har sannolikt lagts om under mitten eller senare delen av 1900-talet. Den nuvarande strukturen med mer påkostade familjegravar norr om kyrkan och enklare linjegravar i den östra delen kan vara ett resultat av denna omläggning. Minneslunden En minneslund anlades i den norra delen av kvarter III och var färdig 2005. Den placerades väster om gravkapellet och utformades som en rund grusad plats med bänk, blomplantering och en minnessten på jordningsytan. En häck ramar in anläggningen. Läge och omgivning Trehörna kyrka ligger nära stranden av Trehörnasjön. På andra sidan sjön ligger Trehörna säteri, vars äldre huvudbyggnad förstördes i en brand 1795. Den nuvarande bebyggelsen omfattar bland annat en huvudbyggnad från 1935 och en äldre flygel. Kring kyrkan växte socknens administrativa centrum fram och flera av de äldre byggnaderna är fortfarande bevarade, även om deras funktioner har förändrats. Fattigstuga och ålderdomshem Öster om kyrkan och på andra sidan landsvägen ligger den tidigare fattigstugan från 1700-talet samt det äldre och det yngre ålderdomshemmet, uppförda 1856 respektive 1932. I samma område ligger församlingshemmet, som är inrymt i en parstuga som har flyttats till platsen. Bebyggelsen har tillsammans fått karaktär av en mindre hembygdspark. Skolan och Klockaregården Söder om kyrkogården ligger den tidigare skolan från 1865. När en ny skola uppfördes 1923 byggdes den äldre skolbyggnaden om till lärarbostad. Väster om kyrkan, nära strandkanten, ligger den tidigare Klockaregården. Dess ladugård låg tidigare på den plats där kvarter III senare anlades. Kyrkogårdens utformning Kyrkogården består av kvarteren I, II och III, vilka motsvarar tre tydliga utvecklingsskeden. Kvarter I är den äldsta delen och har en öppen och ålderdomlig karaktär. Där finns kyrkogårdens äldsta gravvårdar och flera påkostade familjegravar. Kvarter II är mer regelbundet uppbyggt med rygghäckar, familjegravar och linjegravar. Kvarter III ligger lägst och har en modern och strikt karaktär med låga gravvårdar, regelbundna häckar och tydligt ordnade gångar. Nivåskillnaderna och de olika omgärdningarna gör utbyggnadsetapperna lätta att urskilja. Omgärdning Kvarter I Den äldsta delen omges i väster, öster och söder av kallmurade stödmurar av gråsten. Murarna är omkring 0,8–1 meter höga och består av oregelbundet lagda stenar. Även den norra muren, som skiljer kvarter I från kvarter II, är en låg stödmur. På murarna i väster, öster och söder växer klippta syrenhäckar. Mindre skador finns nära den västra grinden och i det sydvästra hörnet. Kvarter II Kvarter II omges i väster av en upp till omkring 1,8 meter hög stödmur med stora gråstenar lagda i ett fåtal skift. På muren växer en syrenhäck. I norr finns en lägre stödmur mot kvarter III. Den östra sidan skiljer sig från övriga omgärdningar genom ett dekorativt järnstaket som står på en låg sockel av gråsten. Innanför staketet växer en syrenhäck. Kvarter III Kvarter III saknar murar i väster, norr och öster. Marken sluttar mot omgivningen och avgränsas av buskage och en omkring en meter hög klippt hagtornshäck. Den enklare gröna omgärdningen markerar att området är den yngsta delen av kyrkogården. Ingångar Västra och södra ingångarna till kvarter I Den västra ingången har en dubbelgrind av järnsmide med rakt krön, runda spjälor och enkel dekor av slingor. Grindstolparna är fyrkantiga och utförda av röd granit med svagt spetsiga krön. Grinden nås via trappsteg av gråsten. Den södra ingången har en större smidesgrind av samma modell mellan granitstolpar med avfasade krön. Trapporna mellan kvarter I och II Mellan kvarter I och II finns två mindre trappor av gråsten, en i nordväst och en i nordöst. Trapporna är försedda med enkla ledstänger av rundjärn och förbinder den äldre kyrkogården med den första utvidgningen. Östra ingången till kvarter II Den östra ingången till kvarter II har en dubbelgrind av järnsmide med konvext krön. Spjälorna avslutas med franska liljor. Grindstolparna är kvadratiska, utförda av granit och har avfasade krön. Grinden och järnstaketet längs den östra sidan ger kvarteret en påkostad inramning. Ingångarna till kvarter III Mellan kvarteren II och III leder en trappa av ljus gråsten med enkla järnräcken. I kvarterets nordöstra hörn finns en dubbelgrind av järnsmide med svagt konkavt krön. Spjälorna avslutas växelvis med kors och trianglar och handtaget är stämplat ”JP No 8”. Grindstolparna är grovhuggna av röd granit. I väster leder en äldre kalkstenstrappa upp till kyrkogården. Trädkrans och vegetation De olika kvarteren har skilda trädslag i trädkransen. I kvarter I dominerar lönn, i kvarter II alm och i kvarter III lind. Trädslagen bidrar till att markera kyrkogårdens olika utbyggnadsskeden. Syrenhäckar växer på eller längs murarna i kvarteren I och II, medan kvarter III avgränsas av hagtorn. I de yngre delarna finns regelbundna rygghäckar av häckoxbär. Trädkransen visar det parkideal som blev vanligt på landsortskyrkogårdar under 1800-talet. Gångsystem Kyrkogårdens gångar är huvudsakligen belagda med naturgrus eller fint krossgrus. I kvarter I leder en gång från den södra grinden till kyrkans sydportal. Gången har en hårdgjord yta, möjligen asfalt, som täckts med ett tunt lager krossgrus. I kvarter II löper grusgångar runt gravområdena och i kvarter III delar gångarna området i två delar. Gångarna är viktiga för kyrkogårdens struktur och gör de olika gravområdena tydligt avläsbara. Kvarter I Kvarter I omfattar den äldsta kyrkogården och ligger runt kyrkan. Det har en öppen och ålderdomlig karaktär utan rygghäckar. Gravvårdarna står i enkla rader och på den södra sidan är texterna vända mot mittgången. Norr om kyrkan finns flera högresta gravvårdar och elva grusgravar, medan den södra delen främst innehåller låga och breda vårdar. I öster finns ett område med linjegravar huvudsakligen från 1920-talet. Äldre gravvårdar i kvarter I Vid kyrkans västra ingång ligger en gravhäll från 1700-talet, daterad 1786. Den bär den ålderdomliga titeln mantalskommissarie. Den äldsta övriga gravvården är från 1862. Bland de mer särpräglade vårdarna finns ett avbrutet livsträd, ett motiv som symboliserar ett liv som avslutats i förtid. Gravvårdarna visar en stor variation i form, material och ålder. Familjegravarna i kvarter I De mer påkostade familjegravarna ligger huvudsakligen norr om kyrkan, vilket är relativt ovanligt på östgötska kyrkogårdar. Flera är grusgravar omgivna av stenramar. Stenramar var särskilt vanliga från 1920-talet till omkring 1960-talet. Gravarna har mycket höga kulturhistoriska värden eftersom de visar ett äldre familjegravskick och en social uppdelning av kyrkogården. Linjegravarna i kvarter I I kyrkogårdens östra del finns rester av ett linjegravsområde från främst 1920-talet. I linjegravssystemet begravdes de avlidna i kronologisk ordning efter dödsfallen och familjemedlemmar fick därför inte nödvändigtvis gravplatser bredvid varandra. Under 1800-talet kom systemet huvudsakligen att användas för personer som inte kunde eller ville köpa en familjegrav. Kvarter II Kvarter II är den första utvidgningen och ligger norr om kvarter I. Området har en öppen men relativt strikt karaktär med fyra rygghäckar i nord–sydlig riktning. Gravvårdarna är huvudsakligen låga. I väster och norr ligger familjegravar med grus och stenramar, medan ett omfattande linjegravssystem upptar stora delar av kvarteret. Mellan de två linjegravsområdena finns tre rader med familjegravar. Familjegravarna i kvarter II I kvarteret finns åtta grusgravar omgivna av stenramar. De ligger främst längs kvarterets ytterkanter, vilket följer det äldre bruket att placera mer påkostade familjegravar vid murar och gränser. Gravvårdarna är huvudsakligen av granit och den äldsta är från 1929. Titeln hemmansägare förekommer på flera av familjegravarna och visar bygdens jordbruksprägel. Linjegravarna i kvarter II Linjegravssystemet kan följas från 1929 fram till 1960- eller 1970-talet, då gravskicket hade upphört. De enkla och kronologiskt placerade vårdarna gör det möjligt att avläsa gravsättningarnas ordningsföljd. Området utgör sannolikt en direkt fortsättning på linjegravarna i kvarter I och har därför ett mycket högt kulturhistoriskt värde. Kvarter III Kvarter III är den yngsta och lägst belägna delen av kyrkogården. Området har en strikt karaktär med låga och breda gravvårdar och regelbundna rygghäckar. Gravvårdarna och häckarna är ordnade i tydliga rader. Grusgångar delar området i två gravfält och i norr avgränsas kyrkogården av en klippt hagtornshäck. Den äldsta gravvården är från 1971 och många av gravarna står i kronologisk ordning. Minneslund Minneslunden ligger i kvarter III väster om gravkapellet. Den består av en rund grusad yta med en sittbänk och blomplantering. En minnessten är placerad på jordningsytan och en häck ramar in platsen. Anläggningen tillkom 2005 och representerar det moderna anonyma gravskicket. Gravkapellet Gravkapellet ligger i kvarter III nordöstra hörn. Fasaderna är klädda med locklistpanel med rundade lister, vilket anknyter till kyrkans träarkitektur. Byggnaden har ett plåtklätt topptak som kröns av ett svartmålat kors. I väster och öster finns rundbågiga parställda fönster och ingången i söder har en panelklädd pardörr. Interiören har vitmålade masonitväggar, ett skurgolv av smala bräder med ringförsedda luckor och ett kassettindelat tak. Förrådsbyggnaden Mellan kvarteren II och III står en förrådsbyggnad med fasader av locklistpanel och profilerade lister. Sadeltaket är täckt med bandplåt och byggnaden har en panelklädd dörr. Under byggnaden finns en källare med ingång från öster. Förrådet och gravkapellet har likartade träfasader och utgör typiska funktionsbyggnader på en kyrkogård. Gravvårdar och gravtradition Trehörna kyrkogård innehåller gravvårdar från 1700-talet fram till modern tid. De äldre vårdarna finns främst i kvarter I, medan kvarteren II och III visar 1900-talets förändrade gravmode. Bland gravvårdstyperna finns höga stenar, låga och breda granitvårdar, grusgravar med stenramar och ett avbrutet livsträd. Hemvist anges på ovanligt många gravvårdar, vilket ger upplysningar om vilka gårdar och byar de avlidna tillhörde. Titlar och näringsliv Den vanligaste titeln på kyrkogårdens gravvårdar är hemmansägare, vilket visar att jordbruket var den dominerande näringen i socknen. På gravhällen från 1700-talet förekommer den äldre titeln mantalskommissarie. Titlarna och de många orts- och gårdsnamnen ger kyrkogården ett betydande lokalhistoriskt värde. Kulturhistoriska värden Trehörna kyrka och kyrkogård bildar tillsammans med murarna, grindarna, trädkransen, gravkapellet och förrådet en sammanhållen miljö med mycket höga kulturhistoriska värden. De tre kvarteren visar tydligt hur kyrkogården har vuxit fram från 1600-talet till 1900-talets senare del. Skillnaderna i terräng, omgärdning, trädslag, gångsystem och gravvårdar gör kyrkogården till en provkarta över olika tiders kyrkogårds- och gravideal. Familjegravarna med grus och stenramar har mycket höga värden, liksom linjegravsområdena där gravsättningarnas ordning fortfarande kan följas. Den äldre gravhällen från 1700-talet, gravvårdarna från 1800-talet och det avbrutna livsträdet är särskilt betydelsefulla enskilda monument. Se även Trehörna kyrka Referenser