NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Naturreservat Petgärdeträsk

Das Naturreservat Petgärdeträsk ist ein unter Naturschutz stehendes Feuchtgebiet auf der schwedischen Ostseeinsel Öland. Das Gebiet ist als Natura-2000-Gebiet ausgewiesen. Das im nördlichen Teil der Insel, östlich der an der Ostküste entlang führenden Landstraße gelegene Gebiet untergliedert sich in die Moore Petgärdeträsk, Träskmossen und das flache Tallträsket. Im Petgärdeträsk herrschen Schilf, Rohrkolben und Binsenschneide vor. Das östlich hiervon gelegene Träskmossen ist ein langsam verlandender, kalkreicher Sumpf. Auch er wird von Binsenschneide dominiert. Südöstlich liegt Tallträsket. Neben den im Gebiet vorkommenden zum Teil seltenen Pflanze wie Orchideen und Rostrotes Kopfried ist das Feuchtgebiet Heimat für viele Vogelarten. Es kommen Wasserralle, Rohrweihe, Rothalstaucher, Knäkente und Beutelmeise. Auch seltene Käferarten wurden gefunden. Zur Beobachtung wurden sowohl im südlich gelegenen Weidenwald, als auch im westlich angrenzenden Kiefernwald Beobachtungstürme errichtet. Literatur Staffan Rodebrand, Moore auf Öland, Länsstyrelsen i Kalmar län, ISBN 91-974576-9-8, Seite 33 Weblinks Informationen zum Naturreservat (schwedisch) Einzelnachweise
Petgärdeträsk

Petgärdeträsk är ett träsk på 111 hektar som ligger söder om Djurstads träsk, i närhet av Kårehamn på Öland. Det är ett naturreservat och ett Natura 2000-område i Borgholms kommun i Kalmar län. Det finns två fågelskådartorn fast ett av tornen har varit avstängt för att det inte har betraktats som säkert. Det finns också flera ovanliga fågelarter som har skådats vid Petgärdeträsk, till exempel pungmes. Referenser
Naturreservat Surö

Das Naturreservat Surö (schwedische Bezeichnung Surö bokskog) liegt einige Kilometer südlich des Ortes Sjötorp in der schwedischen Gemeinde Mariestad und Teil des europäischen Netzwerkes Natura 2000. Es umfasst eine Fläche von 19,4 Hektar. Surö gilt als Europas nördlichster Buchenwald. Es handelt sich aber nicht um einen natürlich gewachsenen Wald, sondern Untersuchungen haben gezeigt, dass der Buchenwald um 1700 gepflanzt wurde. Neben Buchen befinden sich aber auch weitere Laubbäume wie Eichen, Espen, Birken, Ulmen und Linden auf Surö. Weblinks Naturreservat Surö in der World Database on Protected Areas (englisch)
Surö bokskog

Surö bokskog är ett naturreservat och ett Natura 2000-område i Mariestads kommun, nära Sjötorp. Det ligger vid Vänern och omfattar även ön Kiholmen. Reservatet inrättades 1981 och har en yta på 21 ha. Källor ”Surö bokskog”. Länsstyrelsen i Västra Götalands län. https://www.lansstyrelsen.se/vastra-gotaland/besok-och-upptack/naturreservat/suro-bokskog.html. Läst 4 oktober 2014. Externa länkar Västkuststiftelsen om Surö bokskog
Naturschutzgebiet Gamla Köpstad

Das Naturschutzgebiet Gamla Köpstad ist ein Naturschutzgebiet in der schwedischen Provinz Hallands län, südlich von Varberg. Der den Orten Gamla Köpstad und Träslövsläge vorgelagerte Küstenstreifen wurde im Jahr 1972 unter Schutz gestellt. Das Naturschutzgebiet ist Natura 2000 klassifiziert und ein wichtiges Brutgebiet für See- und Stelzvögel, angeln und fischen ist im Gebiet nicht gestattet. Es teilt sich in zwei getrennte Gebiete auf. Der südliche Teil (Gamla Köpstad Södra) umfasst den etwa 3,8 Kilometer langen Küstenstreifen und das vorgelagerte Watt und Feuchtgebiet vor Gamla Köpstad. Das Gebiet umfasst in 1,6 km² Wasserfläche und 2,7 km² Landfläche. Der nördliche Teil (Gamla Köpstad Norra) befindet sich nördlich von Träslövsläge, schließt die beiden Inseln Rödskär und Svartskär und die sie umgebende Wasserfläche mit ein. Das Gebiet teilt sich auf in 0,36 km² Wasserfläche und 0,48 km² Landfläche. Am Ortsrand von Gamla Köpstad befinden sich einige Informationstafeln und ein Aussichtsturm, von dem aus man den südlichen Teil des Naturschutzgebiets überblicken kann. Weblinks Naturschutzgebiet Gamla Köpstad in der World Database on Protected Areas (englisch) Naturschutzgebiet Gamla Köpstad in der World Database on Protected Areas (englisch) Informationsblatt zum Ramsar-Gebiet (englisch) Einzelnachweise
Gamla Köpstad Södra

Gamla Köpstad Södra är ett naturreservat i Träslövs och Tvååkers socknar i Varbergs kommun i Halland. Det inrättades 1972. Reservatet ligger utmed kusten söder om Träslövsläge i. Området har en yta på 165 hektar, varav 110 är land. På reservatets magra kusthed växer ljung och kråkris. I fuktigare partier finns klockgentiana. Naturreservatet är också en fågellokal. Olika arter av vadare häckar här. I reservatets södra del finns ett fågeltorn. Inom området finns också fornlämningar. Referenser om södra naturreservatet på länsstyrelsen Halland
Wallanders Åbacka

Wallanders Åbacka är ett naturreservat i Ronneby kommun i Blekinge län. Reservatet är skyddat sedan 1999 och omfattar 29 hektar. Det är beläget väster om Ronneby tätort och består till stor del av ädellövskog. Bok dominerar som trädslag men det finns inslag av ek, avenbok, och i vissa delar gran, tall och asp. I fältskiktet kan man finna arter som lundslok, myskmadra, tandrot och blåsippa. I väster gränsar reservatet till Vierydsån och i söder till Blekingeleden. Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk, Natura 2000. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Wallanders Åbacka
Brännö kyrkogård

Brännö kyrkogård är en begravningsplats på Brännö i stadsdelen Styrsö i Göteborg. Begravningsplatsen är från 1850 och utvidgades 1980. Den ägdes fram till 1975 av Brännö Bys skifteslag, då den övertogs av Göteborgs kyrkliga samfällighet. Minneslunden som invigdes 1993 är Göteborgs minsta. Begravningsplatsen har 122 gravar och är belägen på norra delen av ön. Visdiktaren och sångaren Lasse Dahlquist ligger begravd på Brännö kyrkogård. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Brännö kyrkogård.﻿ Officiell webbplats
Stockholm-Karolinska helikopterflygplats

Stockholm-Karolinska helikopterflygplats eller Stockholm-Karolinska Sjukhuset Heliport (IATA: -, ICAO: ESHK) är en civil helikopterflygplats vid Karolinska universitetssjukhuset i Stockholm. Verksamhet Helikopterflygplatsen används av Karolinska universitetssjukhuset inom Stockholms läns landsting. Plattan vid sjukhuset togs i drift under år 2014, och rymmer två start- och landningsplatser. Varje år beräknas 300 patienter transporteras till sjukhuset via helikopter. Totalt är helikopterflygplatsen dimensionerad för 3000 starter/landningar per år. Referenser Externa länkar Youtube-klipp från flygplatsen KONSEKVENSUTREDNING FÖR LUFTFARTEN VID PLANERAD BYGGNAD I KV LAGERN, SOLNA
Vrångö nya kyrkogård

Vrångö nya kyrkogård är en begravningsplats på Vrångö i stadsdelen Styrsö i Göteborg. Vrångö nya kyrkogård invigdes 1935. Begravningsplatsen är omgiven av en kraftig gråstensmur och i muren finns ett klocktorn. Innanför begravningsplatsmuren finns en labyrint från förkristen tid med en diameter på 10,5 meter. Utanför muren finns två mindre labyrinter och ett solkors. Begravningsplatsen har 109 gravplatser och är belägen på öns östra sida, söder om Vrångö gamla kyrkogård. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Vrångö nya kyrkogård.﻿ Officiell webbplats
Gummagölsmåla naturreservat

Gummagölsmåla är ett naturreservat i Ronneby kommun i Blekinge län. Reservatet är skyddat sedan 2000 och omfattar 24 hektar. Det är beläget norr om Bräkne Hoby och består av en ravin där Bräkneån rinner genom djup ravin i ett platålandskap Naturreservatet är beläget på åns västra sida och omfattar delar av ån och den branta skogbeklädda sluttningen. Dessutom ingår delar av platån, som präglas av gamla åker-, ängs- och betesmarker. Längs ån har Gummagölsmåla by haft slåttermarker som senare blivit skogbeklädda. Ovanför sluttningen åt väster brukas området som betesmark och där finns röjningsrösen, hamlade lindar, askar, almar och lönnar. Länga ån växer björk, ask, lönn, lind, gran, olvon, brakved och hassel. På igenvuxna slåttermarker och längs ån kan man finna växter som älgört, hampflockel, videört, sjöfräken, strandklo, sumpförgätmigej, kärrviol, vattenmåra, grenrör, vattenklöver, svalting, och bunkestarr. I ån kan man finna nordnäckros, gul näckros, kråkklöver, besksöta och blåsstarr. På de branta sluttningen finner man gran- och ädellövsskog där det växer ek, bok, ask, lind, lönn, oxel, sälg och avenbok. Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk, Natura 2000. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Gummagölsmåla
Gise Höna naturreservat

Gise Höna är ett naturreservat i Ronneby kommun i Blekinge län. Reservatet är skyddat sedan 2004 och omfattar 1,5 hektar. Det är beläget norr om Johannishus och består av en sedan många år orörd bokskog. Detta område med bokskog fridlystes som naturminne 1961 och bestod då av fyra hektar. Det kallades då från början Johannishus bokskogsreservat. Nu är bara en mindre del skyddat och då namnändrat till Gise Höna. All död ved inklusive lågor och högstubbar utgör en viktig resurs för olika insekter, svampar, mossor och lavar. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Gise Höna
Arvidstorps naturreservat

Arvidstorp är ett naturreservat i Ronneby kommun i Blekinge län. Reservatet är skyddat sedan 1982 och omfattar 2,5 hektar. Det är beläget nordost om Kallinge och består av en välbevarad rullstensås, vackert belägen invid Arvidstorpasjöns västra strand. På åsen växer blandskog av mest ek, tall, gran och björk. Vid sjöstranden växer glasbjörk, pors, klibbal och sälg. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Arvidstorp
Apostoliska nuntiaturen i Sverige

Apostoliska nuntiaturen i Sverige är en apostolisk nuntiatur tillika Heliga stolens (Vatikanstatens) beskickning i Sverige samt för Danmark, Finland, Island och Norge. Nuvarande apostolisk nuntie (med samma rang som en ambassadör) är Monsignore Julio Murat, ärkebiskop av Orange. Tills 2002 var nuntiaturen belägen i Vedbæk utanför Köpenhamn men är nu belägen i Djursholm utanför Stockholm. Beskickningschefer Se även Katolska kyrkan i Sverige Sveriges ambassad vid Heliga stolen Referenser Externa länkar Officiell webbplats
Luleå tekniske universitet

Luleå tekniske universitet (forkortelse: LTU; svensk: Luleå tekniska universitet) er et svensk statsuniversitet. Det er Skandinaviens nordligste tekniske universitet. LTU blev oprettet 1. juli 1971, dengang under navnet Högskolenheten i Luleå, senere Högskolan i Luleå, selvom navnet Luleå Tekniske Universitet oftest blev brugt. Universitetet fik bekræftet universitetsstatus fra 1. januar 1997 og ændrede derefter navn til det nuværende. Universitetets aktiviteter er centreret om det tekniske og naturfaglige område, men har også en omfattende læreruddannelse, sundhedsvidenskabelig uddannelse, økonomiuddannelse og anden samfundsvidenskabelig uddannelse og forskning samt uddannelser inden for musik, dans, teater og medier. Universitetet har cirka 17.000 studerende. LTU har siden starten ligget på Porsön (sv) i det nordlige Luleå (ca. 4 km fra centrum), men har også drift i de mere centrale dele af Luleå byområde samt i Piteå, Skellefteå og Kiruna. På Campus Skellefteå (sv) deler LTU lokaler med blandt andet Umeå Universitet, og driften i Kiruna (campus for rumforskning) deler lokaler med Institut for astrofysik (sv) (tidligere også Umeå Universitet). Historie Grundlæggelse Den daværende universitetsenhed i Luleå blev etableret som det femte tekniske universitet i Sverige den 1. juli 1971. Den 1. april 1971 tiltrådte Rune Andersson sin stilling som chefsekretær i organisationskomiteen, og blev derefter den første medarbejder. Den 1. september samme år startede den første uddannelse, civilingeniøruddannelsen i maskinteknik, og den 9. september kunne de første 50 studerende påbegynde deres studier i D-bygningen. Det var også det år, at Teknologikorpset ved Luleå Tekniske Universitet blev dannet. Referencer
Technische Universität Luleå

Die Technische Universität Luleå, (schwed. Luleå tekniska universitet, kurz LTU) in Schweden, ist die nördlichste technische Universität Skandinaviens. Als solche ist sie Mitglied der Universität der Arktis. Am 1. Juni 1971 wurde die Högskoleenheten i Luleå eingerichtet und hieß später Högskolan i Luleå, auch wenn der Name Luleå Tekniska Högskola oft benutzt wurde. Sie erhielt am 1. Januar 1997 den vollen Universitätsstatus. Schwerpunkt ist Technik; sonstige Gebiete sind Pädagogik, Wirtschaft und andere allgemeinwissenschaftliche Ausbildung und Forschung. Die LTU wird als eine in der Welt führenden Universitäten in unter anderem Tribologie und Metallurgie angesehen. Seit ihrer Gründung liegt die LTU auf der Halbinsel Porsön knapp nördlich von Luleå, hat jedoch auch Gebäude in Piteå, Skellefteå, Boden und Kiruna. Die Musikhochschule Piteå und die Theaterhochschule Luleå gehören zur LTU. Das Institut in Skellefteå teilt sich die Gebäude mit der Universität Umeå und der Betrieb in Kiruna mit dem schwedischen Institut für Raumphysik und der Umeå universitetet. Im Jahr 1999 wurde die Pflegehochschule Boden Teil der Universität, welche im Laufe des Jahres 2006 nach Luleå umgezogen ist. Geschichte Die damalige Hochschuleinheit im Juli wurde am 1. Juli 1971 gegründet, der erste Mitarbeiter war der Projektleiter Rune Andersson. Am 1. September des Jahres begann die erste Ausbildung im Bereich Maschinenbau. Während des Jahres 1972 zog ein großer Teil der Geologie der KTH nach Luleå, weil sich der schwedische Bergbau-Brennpunkt während des 20. Jahrhunderts von Bergslagen nach Skelleftefältet und Malmfälten verlagert hat. Die Bergbau-Ingenieurs-Ausbildung Geotechnologie begann im Herbst 1972. Die Professur in Bergbautechnik ist Schwedens älteste Professur, die 1819 in Falun eingerichtet wurde. Bis zum Jahr 1982 wurden sechs Gebäudeblöcke auf der Porsön errichtet. Seitdem wurden nur noch kleinere Ausbauten vorgenommen. Während der 1980er- und der 1990er-Jahre kamen eine ganze Reihe weiterer technischer und allgemeinwissenschaftlicher Studiengänge hinzu und die vorhandenen Lehrer- und Pflegehochschule in Luleå sowie Boden und die Theater- und Musikhochschule wurden der Hochschule angeschlossen. Mit dem Jahreswechsel 1996 auf 1997 wurde die Hochschule Universität und änderte ihren Namen in Luleå Tekniska Universitetet. Weblinks Website der Universität Einzelnachweise
Université de technologie de Luleå

L'université de technologie de Luleå (Luleå tekniska universitet en suédois), avec ses 12 500 étudiants, est l'université la plus septentrionale de Suède. Elle possède des infrastructures dans plusieurs villes du comté de Norrbotten (région du Nord de la Suède), dont notamment Luleå, Boden, Piteå et Kiruna. Historique Enseignements dispensés Sciences de l'ingénieur Informatique Sciences du comportement Sciences naturelles Mathématiques Économie et commerce Art et lettres Sciences de la santé, nursing Droit École normale Médias Musique Théâtre Sciences sociales Voir aussi Liens externes (sv) Site officiel Ressources relatives à la recherche : Classement académique des universités mondiales CrossRef Horizon 2020 U-Multirank Ressource relative aux organisations : Registre de transparence de l'UE Relations internationales L'université est membre de l’Université de l'Arctique. UArctic est un réseau international d’universités, d’instituts de recherche et d’organisations ayant pour but de promouvoir, coordonner et soutenir la recherche ainsi que l’éducation en régions arctiques. Articles connexes Parc scientifique de Luleå Notes et références Portail des universités Portail de la Suède
Technische universiteit van Luleå

De Technische universiteit van Luleå (Zweeds: Luleå tekniska universitet, LTU) is een universiteit in Zweden. Het is de noordelijkst gelegen technische universiteit van Scandinavië. Beschrijving De universiteit heeft vier locaties in de noordelijke Zweedse provincies Norrbottens län en Västerbottens län: Luleå (hoofdlocatie) Kiruna (ruimtewetenschap), gedeeld met het Instituut voor Ruimtefysica Skellefteå (houttechniek en computerspeltechniek), gedeeld met de Universiteit van Umeå Piteå (muziek en media) LTU heeft zo'n 19.000 studenten en 1.600 academische medewerkers, waarvan 83 hoogleraren. De universiteit is hoofdzakelijk gericht op techniek, maar biedt ook opleidingen voor leraren en verplegers en opleidingen in muziek, theater, media en sociale wetenschappen. Het heeft 17 masterprogramma's in verschillende vakgebieden, waaronder civiele techniek en ruimtevaartuigontwerp. De onderzoeksactiviteiten worden ingedeeld in 53 technische en 16 andere onderzoeksgebieden. In totaal genereerden de onderzoeksactiviteiten een jaarlijkse omzet van meer dan 800 miljoen Zweedse kronen (ongeveer 90 miljoen euro). In totaal heeft de universiteit een jaarlijkse omzet van 1,5 miljard kronen (ongeveer 170 miljoen euro). Aandachtsgebieden van het onderzoek aan LTU zijn onder meer mijnbouw, metallurgie en milieuvriendelijke technologie. In 1992 werd een nieuw, milieuvriendelijker type cement ontwikkeld aan LTU, energiegemodificeerd cement (Engels: Energetically modified cement, EMC). LTU vormde in 2011, samen met drie andere Zweedse universiteiten, een samenwerkingsverband rond milieuvriendelijke en duurzame bouwtechniek onder de naam Sveriges Bygguniversitet (SBU) oftewel Swedish Universities of the Built Environment. Geschiedenis De universiteit werd opgericht op 1 juni 1971 als Högskoleenheten i Luleå ("Hogeschooleenheid van Luleå"). De naam veranderde later in Högskolan i Luleå ("Hogeschool van Luleå"). In 1977 fuseerde ze met de lerarenopleidingen Lärarhögskolanen en Förskoleseminariet, en in 1978 met de muziekopleiding Musikhögskolan i Piteå. In 1997 verleende de Zweedse overheid de hogeschool status als universiteit, waarbij het de huidige naam kreeg.
Uniwersytet Techniczny w Luleå

Uniwersytet Techniczny w Luleå (szw. Luleå tekniska universitet) – szwedzka publiczna szkoła wyższa w Luleå. Uczelnia została założona w 1971 jako Szkoła Wyższa w Luleå (Högskolan i Luleå). W 1980 uzyskała uprawnienie do nadawania stopnia doktora. W 1997 otrzymała status uniwersytetu, stając się pierwszym uniwersytetem technicznym w Szwecji. W skład uczelni wchodzą następujące jednostki organizacyjne: Wydział Sztuki, Komunikacji i Edukacji Wydział Administracji Biznesu, Techniki i Nauk Społecznych Wydział Inżynierii Lądowej, Środowiskowej i Zasobów Naturalnych Wydział Informatyki, Inżynierii Elektrycznej i Kosmicznej Wydział Inżynierii i Matematyki Wydział Nauk o Zdrowiu. Przypisy
Universidade Técnica de Luleå

A Universidade Técnica de Luleå (LTU; em sueco: Luleå tekniska universitet; em inglês: Luleå University of Technology; PRONÚNCIA) é uma instituição de ensino superior na cidade de Luleå, na Suécia. É a universidade mais ao norte do país. Suas instalações principais estão situadas em Luleå, na província de Norrbotten, dispondo ainda de filiais em Skellefteå, Piteå e Kiruna. É frequentada por 15 500 estudantes, dos quais 579 doutorandos, e conta com 1 650 funcionários. Colabora em projetos de investigação com empresas como Ericsson, Scania, LKAB, Airbus, Bosch, SKF, Boliden, Vattenfall, Trafikverket, Volvo, Metso. Coopera com universidades como Monash, Polytechnique Montreal Reaserch Institute for Mines and Environments e Stanford. Ver também Lista de universidades da Suécia Referências Ligações externas (em inglês) Página da Universidade Técnica de Luleå
Färskesjöns naturreservat

Färskesjön är ett naturreservat i Karlskrona kommun i Blekinge län. Naturreservatet är skyddat sedan 2002 och omfattar 225 hektar. Det är beläget söder om Jämjö i östra delen av Karlskrona kommun och består mest av hällmarker naturskog med lövträd och tall. I det skyddade området ingår en del av Färskesjön. Väster om sjön ligger ett flackt urbergsområde. Där har det bildats hällmarker med sprickdalar. Där finns hedbokskog, skogbevuxna kärr och ekskogar. På gamla bokträd växer storsvampen skillerticka och väster om Färskesjön kan man på marken finna fjällnejlikan. I den södra delen av reservatet växer bland annat blåsippa, myskmadra, buskstjärnblomma, ljung, tulkört och harsyra. Mindre hackspett och nattskärra och många andra arter häckar i området. Många kulturhistoriska spår finns såsom gravfält, rösen, stensättningar, resta stenar, gammal hålväg, stenmurar, odlingsrösen och husgrunder. Naturreservatet ingår i EU:s ekologiska nätverk, Natura 2000. Källo r Länsstyrelsen, naturreservat Färskesjön Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Färskesjöns naturreservat.﻿
Älgön (Mälaren)

Älgön är en ö i Mälaren i Ytterenhörna socken, Södertälje kommun. Älgön ligger utanför västra sidan av Enhörnalandet, ungefär i höjd med Lövsta gård och Parkudden-Lövsta naturreservat. Älgön var en kronopark men är numera privatägd. Beskrivning Ön har en areal på 146 ha och är cirka 2 000 meter lång och som mest 1 000 meter bred. Längst i söder ligger Älgötorpet, som var kronotorp under Gripsholms kronopark. Det finns dovhjort och annat vilt på ön som jagas. År 1594 under Karl IX:s tid anlades att av Sveriges första glasbruk på Älgön, där tyska glasmästare, bland annat mäster Peter Keller verkade. Bruket låg på Älgöns södra spets, där numera Älgötorpet står. Verksamheten flyttades tio år senare till Taxinge sedan all skog på ön avverkats, eftersom den behövdes för vedeldning i tillverkningsprocessen av glas. På platsen påträffades slagg och bitar av tunt, grönt och delvis glaspestangripet glas. På Älgön bedrevs jordbruk fram till 1980-talet. Därefter planterades gran på åkrarna, som numera gallras för att få fram den ursprungliga naturen. Referenser
Göljahults naturreservat

Göljahult är ett naturreservat i Ronneby kommun i Blekinge län. Området är skyddat sedan 1959 och omfattar 2 hektar. Det är beläget i norra delen av Ronneby kommun väster om Eringsboda. Där växer ett bestånd av ormgranar. På dessa sitter barren direkt på grenarna, som saknar småkvistar. Detta ger ett slingrande ormlikt utseende. Göljahult är ett av Blekinges äldsta naturskyddade områden och fridlystes som naturminne redan 1959. Källor Länsstyrelsen, naturreservat Göljahult
Nordanbergsbergets naturreservat

Nordanbergsbergets naturreservat är ett naturreservat i Östersunds kommun som ligger strax norr om Ångsta och ungefär två mil söder om Östersund. Naturreservatets syfte är att bevara ett stycke kalkbarrskog, samt bevara, utveckla och tillgängliggöra området för naturupplevelser och friluftsliv. Vidare skall området lämnas ifred så att det kan utvecklas till ett urskogsliknande tillstånd. Området består till största delen av skog med gran på kalkrik mark med en svag nordsluttning. Genom naturreservatet rinner en kallkälla, och det finns två stycken rikkärr. Enligt storskifteskartan från tidigt 1800-tal så brukades marken som slåttermark. Växtlighet Inom området så¨växter det bland annat orkidéer samt svampar som är typiska för kalkrik mark. Några av dessa växter och svampar är: Tvåblad (Listera ovata) Tvåblad är en högväxt orkidé som kan bli en halv meter hög. Stjälken har två stycken oskaftade ovala blad som kan bli upp till en dm höga och fem cm breda. Blommorna sitter i långa, glesa, axlika klasar och är gulgröna till färgen. Skogsnycklar (Dactylorhiza maculata) Skogsnycklar är en underart till Jungfru Marie nycklar. Trolldruva (Actaea spicata) Det är en art i familjen ranunkelväxter och förekommer naturligt i Europa och norra Asien. Den är utbredd över hela Norden, men växer inte högt uppe på fjällen. Arten trivs endast i mycket skuggrika lundar och snår med god mylla. Kransrams (Polygonatum verticillatum) Kransrams är en mångformig, kal, flerårig ört som vanligen blir 40–80 cm hög. Jordstammen är vanligen trind och har korta förgreningar. Stjälken är upprätt och ofta mörkt rödprickig nedtill. Bladen är långsmala till brett lansettlika och sitter 3–7 kransställda, de blir 6–10 × 0,5–3 cm. Blommorna är grönvita, blekt gula eller purpur och sitter vanligen två och två tillsammans i bladvecken, ibland dock ensamma eller upp till fyra stycken. Frukten är ett orange till rött eller blågrönt bär. Arten blommar mitt i sommaren. Typiska svampar för den kalkrika marken är: Svavelriska (Lactarius scrobiculatus) Flattoppad klubbsvamp (Clavariadelphus truncatus) Odörspindling (Cortinarius mussivius) Källor Länsstyrelsens sida om Nordanbergsbergets naturreservat Noter