NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Uppsala Östra Station

Uppsala Östra station (Uppsala East) is a heritage railway station in Uppsala, Sweden. It was originally located on Storgatan, about 100 meters from Uppsala Central Station. The station served as the western terminus of the Uppsala-Lenna Railway and later the Stockholm-Roslagen Railway, before becoming the main station for the heritage railway Upsala-Lenna Jernväg. History Originally, Lennakatten's station in Uppsala was located at the intersection of Storgatan and Roslagsgatan. The first station building was completed in November 1876 and was entirely made of wood. It was replaced in 1935 by a larger station building constructed in the functionalist style, which was popular at the time. By then, the population of Uppsala had increased from 13,000 in 1876 to over 33,000. This station building remained in use until 1971. Freight transport was an important source of income for ULJ and SRJ (the companies operating the railway until 1959). Since there was a connection to SJ's mainline trains in Uppsala, some cargo from ULJ/SRJ trains was transferred to SJ’s network. Due to the difference in track gauge, cargo had to be manually reloaded for many years between ULJ/SRJ narrow-gauge wagons and SJ’s standard-gauge wagons at a transfer platform. This requirement was eliminated in 1955 when a ramp was built, allowing standard-gauge wagons to be loaded onto narrow-gauge transporter wagons. Relocation In 2005, a major reconstruction of Uppsala Central Station began, requiring Uppsala Östra to be relocated. Between 2006 and 2011, Uppsala Östra was temporarily situated in Bergsbrunnaparken, where a temporary platform and station building were erected. In 2012, the new Uppsala Östra was inaugurated at the new Uppsala Central Station. The new station building is architecturally inspired by the 1935 station building. Uppsala Östra has the Swedish railway station code Uö. Future As part of ongoing railway expansion plans in Uppsala, discussions about relocating Uppsala Östra began in 2020. One proposal involves moving the station further south, while another considers returning it to Bergsbrunnaparken, where it was temporarily located between 2006 and 2011. No final decision has been made. References
Uppsala östra

Uppsala östra (pol. Uppsala wschodnia) – stacja kolejowa w Uppsali, w regionie Uppsala, w Szwecji. Pierwotnie była ona położona przy Storgatan około 100 metrów od Uppsala centralstation. Położona jest na wąskotorowej linii Uppsala – Faringe (dawniej Uppsala – Sztokholm), która obecnie jest linią muzealną Lennakatten. W dniu 12 grudnia 2011 roku otwarto Centrum Podróży w Uppsali, w tym nową stację Uppsala Östra. Historia Pierwsza stacja wąskotorowa w Uppsali, nosząca nazwę Uppsala, została otwarta razem z linią kolejową w 1876 roku. Nazwę Uppsala Östra (Uppsala wschodnia) przyjęła w 1912 roku, kiedy stacją przestały zarządzać Koleje Państwowe (SJ). W 1955 roku zbudowano na niej rampę umożliwiającą wjazd wagonów towarowych normalnotorowych na transportery. W 1971 roku budynek stacji został zburzony w związku z zaprzestaniem ruchu osobowego na kolei. Po rozpoczęciu ruchu muzealnego na kolei w 1974 roku, rolę stacji pełnił początkowo tymczasowy barak. Stacja została przeniesiona tymczasowo do Bergsbrunnaparken w 2005 roku w związku z budową nowego dworca normalnotorowego Uppsala centralstation. Tor został przez to skrócony o ok. 750 metrów i postawiono tam tymczasowy budynek stacji. Budynek ten po 2011 roku przeniesiono do Marielund i zaadaptowano na kawiarnię. Do 2011 roku, gdy nowe tory kolei muzealnej zostały wybudowane, stacja miała swój początek na terenie Bergsbrunnaparken. Linie kolejowe Upsala – Faringe Przypisy Linki zewnętrzne Strona kolei muzealnej
Uppsala östra station

Uppsala östra är en järnvägsstation i Uppsala. Den låg ursprungligen vid Storgatan cirka 100 m från Uppsala centralstation. Den var Uppsala-Lenna Järnvägs och senare Stockholm-Roslagens Järnvägars västra ändstation, och därefter huvudstation för museijärnvägen Upsala-Lenna Jernväg. En rad olika bussbolag använde också stationen som hållplats för sina expressbusslinjer. Stationen flyttades till Bergsbrunnaparken hösten 2005 i samband med att byggandet av Uppsala resecentrum inleddes. Fram till 2011, då museijärnvägens plattform på den nya bangården öppnades hade Upsala–Lenna Jernväg en provisorisk ändstation i Bergsbrunnaparken. Den 12 december 2011 öppnade Uppsala Resecentrum, inklusive den nya Uppsala Östra station som fick ett eget litet stationshus. Endast exteriören av stationshuset var dock klar till detta datum, interiören färdigställdes fram till trafikstarten våren 2012. Uppsala östra har trafikplatssignatur Uö. Externa länkar Om ombyggnaden av bangården
Uppstaig (Gotland)

Uppstaig ist ein Naturreservat im Kirchspiel (schwedisch socken) Gammelgarn auf der schwedischen Insel Gotland. Lage Uppstaig liegt ungefähr 3 km westlich von Katthammarsvik, 38 km südöstlich von Visby, 22 km südöstlich von Roma, 13 km nördlich von Ljugarn und 31 km südlich von Slite. Das Naturreservat ist 1,8 km² groß und liegt nördlich der Regionalstraße 631 von Katthammarsvik nach Dalhem. Es wurde 1996 ausgewiesen und 2009 erweitert. Heute ist es außerdem ein Natura-2000-Gebiet. Naturreservat und Urwald Große Teile des Naturreservats haben Urwaldcharakter, und vor allem nördlich des Feuchtgebiets Hällträsk gibt es Kiefern und Fichten, die 200–300 Jahre alt sind. Weil der Wald für viele Jahre unberührt dort stehen konnte, findet man auch viel totes Holz und Baumstämme, die vom Wind umgestürzt wurden und seitdem liegen geblieben sind und sich langsam zersetzen. Aufgrund des Urwaldcharakters leben dort viele Insektenarten; es sind allein 300 Arten von Käfern beobachtet worden. Es treten auch zahlreiche Orchideen auf, unter anderem Langblättriges Waldvöglein und Pyramiden-Hundswurz. Im mittleren und südlichen Teil des Reservats gibt es viele Feuchtgebiete, von denen Hällträsk das größte ist. Gräberfeld Östlich des Hallträsk (See) liegt das große Gräberfeld aus der jüngeren Eisenzeit mit 63 Fundstellen (schwedisch fornlämningar). Es besteht aus einem Domarring, der sieben Meter Durchmesser misst, zwei Bautasteinen, vier Rösen und 56 runden Steinsetzungen (schwedisch stensättningar). Der Steinkreis liegt im südlichen Teil des Gräberfeldes und besteht aus acht Natursteinen. Weblinks und Quellen Uppstaig. In: guteinfo.com. Abgerufen am 9. Februar 2013 (schwedisch). Uppstaig (Natura 2000). (PDF; 233 kB) länsstyrelsen, abgerufen am 9. Februar 2013 (schwedisch). Uppstaig. länsstyrelsen, abgerufen am 9. Februar 2013 (schwedisch). Uppstaig. In: EUNIS. European Environment Agency, abgerufen am 9. Februar 2013. Gammelgarn 7:1/Uppstaig – Eintrag in der Datenbank „Fornsök“ des Riksantikvarieämbetet (schwedisch). Abgerufen am 12. Februar 2013.
Uppstaig

Uppstaigs naturreservat ligger i Gammelgarns socken på Gotland, omkring 3 kilometer väster om Katthammarsvik. Naturreservatet är 1,8 km2 och ligger norr om länsväg 631. Det bildades 1996 och utökades 2009. Det är även ett natura 2000-område. Stora delar av reservatet har en urskogsartad karaktär, och framför allt norr om Hällträsk finns åtskilliga tallar och granar som är 250-300 år gamla. Eftersom skogen har fått stå orörd under många år finns också en rikedom av döda träd och trädstammar som har fällts av vinden och sedan fått ligga kvar och långsamt förmultna. Denna urskogskaraktär gör att många insekter trivs och i Upstaigs naturreservat har mer än 300 arter av skalbaggar återfunnits. I naturreservatet finns även flera orkidéer, bland annat vit skogslilja och salepsrot. I den mellersta och södra delen av reservatet finns flera våtmarker, varav Hällträsk är den största. Öster om Hällträsk ligger ett stort gravfält från yngre järnålder med 63 fornlämningar. Dessa utgöres av en domarring som är sju meter i diameter, två resta stenar, fyra rösen samt 56 runda stensättningar. Domarringen som är belägen i gravfältets södra del är sju meter i diameter och består av åtta gråstenar. Källor Länsstyrelsen Gotlands läns webbplats Gammelgarn 7:1 - Riksantikvarieämbetet Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Uppstaig.﻿
Ursholmen fyr

Ursholmen fyr ist ein Leuchtturm auf der gleichnamigen Insel Ursholmen westlich der Stadt Strömstad. Der Leuchtturm gehört zu den wichtigen Geländemarken der schwedischen Westküste und sichert mit seinem Sektoren-Feuer die gefahrlose Navigation in den Gewässern um den Nationalpark Kosterhavet (Skagerrak). Es ist der westlichste Leuchtturm Schwedens. Geschichte 1890/91 wurden auf der Insel zwei identische Leuchttürme errichtet, um zwei ältere Leuchttürme auf der Insel Nordkoster zu ersetzen. Die Leuchttürme Ursholmen bestanden aus zwei etwa 13 Meter hohen Betontürmen mit Linsen dritter Ordnung. Hier wurden erstmals in Schweden Leuchttürme aus Beton errichtet. Die Linsen stammten aus den Leuchttürmen von Nordkoster und Vinga. Die endgültigen Baupläne für die Türme wurden von Ludvig Fredrik Lindberg (1842–1???) angefertigt. Er war als Konstrukteur und Leuchtturmingenieur bei der Lotsenbehörde für die Planung und Konstruktion einiger Leuchttürme einschließlich der Wärtergebäude verantwortlich. 1931 wurde der Nordturm außer Betrieb genommen und das Laternenhaus wurde zurückgebaut, der Turm selbst blieb jedoch erhalten. Der Südturm wurde 1965 elektrifiziert und automatisiert. Im Jahr 2000 wurden Solarzellen installiert und das Stromkabel entfernt. Die Insel ist ein geschütztes Naturreservat und nur mit dem Boot erreichbar, aber von Süd Koster aus hat man einen Fernblick. Die Insel ist begehbar, der Leuchtturm ist nicht öffentlich. 2008 übertrug die schwedische Schifffahrtsbehörde beide Türme an die Umweltbehörde (schwedisch: Naturvårdsverket), die eine Renovierung bis 2009 ausführten. Eigentümer: Naturvårdsverket. Betreiber: Stiftelsen Ursholmen. Seit 2012 steht der Leuchtturm als Byggnadsminne unter Denkmalschutz und wurde zu staatlichen Baudenkmälern erklärt. Siehe auch Liste von Leuchttürmen in Schweden Leuchtfeuertypen Leuchtturmliste Wikidata Schweden Weblinks Webseite der schwedischen Seefahrtsbehörde Willkommen bei der Schwedischen Leuchtturmgesellschaft Eintrag im bebyggelseregistret des Riksantikvarieämbetet (schwedisch) Ursholmen fyr Enzyklopädie der Schwedischen Leuchtturmgesellschaft Einzelnachweise
Ursholmen

Ursholmen is a Swedish island and lighthouse located west of Strömstad town. It is the westernmost lighthouse in Sweden. History In 1891 two identical lighthouses were built on the island to replace two lighthouses on Nordkoster. It was the first time in Sweden lighthouses were built in concrete. In 1931 the north tower was deactivated and its lantern room removed, but the tower remains. In 1965 the south tower was electrified and automated. In 2000 solar cells was installed and the electric cable removed. In 2008 the Swedish Maritime Administration handed ownership of the towers to the Naturvårdsverket which already owned all of the other buildings on the island. SMA didn't find the lighthouse important for the modern commercial shipping any more, but they paid an amount of money to Naturvårdsverket for restoration of the two towers. There is a very small lighthouse museum in a cabin on the island. The whole island is a nature reserve, a part of Kosterhavet national park. See also List of lighthouses and lightvessels in Sweden References Rowlett, Russ. "Lighthouses of Sweden: Tanum Area (Northern Bohuslän)". The Lighthouse Directory. University of North Carolina at Chapel Hill. Retrieved 23 February 2009. External links Media related to Ursholmen light station at Wikimedia Commons Sjofartsverket Archived 2016-04-08 at the Wayback Machine (in English) The Swedish Lighthouse Society
Phare d'Ursholmen

Le phare d'Ursholmen (en suédois : Ursholmen fyr) est un phare situé sur l'île d'Ursholmen, l'une des îles Koster dans le Skagerrak appartenant à la commune de Strömstad, dans le Comté de Västra Götaland (Suède). Histoire En 1891, deux phares identiques ont été construits sur l'île pour remplacer deux phares des îles Koster. C'était la première fois en Suède que des phares étaient construits en béton. En 1931, la tour nord fut désactivée et sa lanterne enlevée, mais la tour reste. En 1965, la tour sud a été électrifiée et automatisée. En 2000, des cellules solaires ont été installées et le câble électrique a été retiré. En 2008, l'administration maritime suédoise a cédé la propriété des tours au Naturvårdsverket qui possédait déjà tous les autres bâtiments de l'île. Il y a un très petit musée du phare dans une cabane sur l'île. L'île entière est une réserve naturelle , une partie du Parc national de Kosterhavet. Description Le phare est une tour cylindrique en béton à de 19 mètres de haut, avec une galerie et une lanterne. Le phare est peint en blanc et la galerie et lanterne sont noires. Il émet, à une hauteur focale de 32 mètres, deux longs éclats (blanc, rouge et vert) selon différents secteurs toutes les 15 secondes. Sa portée nominale est de 10 milles nautiques (environ 19 km) pour le feu blanc. Identifiant : ARLHS : SWE-404 ; SV-8608 - Amirauté : C0304 - NGA : 0096 . Voir aussi Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Ursholmen » (voir la liste des auteurs). Lien connexe Liste des phares de Suède Liens externes University of North Carolina at Chapel Hill's : Tanum Area (Northern Bohuslän) (en) Online List of Lights - Sweden (en) Sweden Liste ARLHS - Finland (de) Carte d'implantation des phares suédois (en) Ursholmen Light - Lighthouse Explorer Portail des phares Portail de la mer Baltique Portail de la Suède
Urshults kyrka

Urshults kyrka är en kyrkobyggnad i Urshult i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Urshults församling. Kyrkobyggnaden 1794 blev den medeltida träkyrkan i Urshult utdömd. Det skedde vid en visitation utförd av biskop Olof Wallquist. Kyrkan befanns vara för liten. Det blev aktuellt att bygga en helt ny kyrka. Församlingens kyrkoherde Carl Stenstrand gjorde upp en förslagsritning. Detta förslag utgjorde grunden för den ritning som uppgjordes av Daniel Forsman vid Överintendentsämbetet 1802. Denna ritning var avsedd även för nybyggnad av grannförsamlingen Almundsryds kyrka. Det blev Nils Fredrik Wahlquist från Karlskrona som anlitades som byggmästare för att tillsammans med församlingsbornas dagsverken bygga den stora kyrkan som beräknades rymma 1638 personer. Arbetet pågick 1808-1810. Resultatet blev en nyklassicistisk kyrkobyggnad med torn i öster, långhus och avslutande sakristia i väster. Det kraftiga tornet där huvudingången är placerad kröns av en lanternin med tornur avslutad med ett kors. Det stora långhuset är av salkyrkotyp med tunnvalv och ingång i söder. Invigningen förrättades den 4 oktober 1812 av biskop Ludvig Mörner. Kyrkorummets interiör präglas av den omfattande utsmyckningen från 1891 utförd av kyrkomålaren Ludvig Frid. Korväggens stora målningar visar Jesu födelse, Korsfästelsen och Kristi himmelsfärd. Ovanför sakristiedörrarna ses på vänstra sidan Martin Luther som symbol för Ordet och på den högra en kvinnogestalt som symbol för Sakramenten. Långväggarnas friser visar i tio scener Jesu intåg i Jerusalem och vandringen till Golgata, utförda av Ludvig Frid. Friserna är kopior efter Bertel Thorvaldsens marmorfris i Vor Frue kirke i Köpenhamn. Utvändig renovering utfördes 2016/17 av en murarfirma från Bräkne-Hoby. Vid renoveringen putslagades fasaden och målades om. Korset förgylldes och samtliga fönster renoverades. Inventarier Altarpredikstol rundformad med ett gyllene kors anskaffad 1844. Uppgång från sakristian. Fristående altare 1977. Altarring,halvcirkelformad med balusterdockor. Dopfunt som har sin plats i koret intill en Mariabild. Bänkinredningen är till stor del bibehållen och liksom ursprungligen indelad i fyra rader. Orgelläktare med svängda flyglar och utsvängt mittparti. Bildgalleri Orgeln 1825 byggdes en orgel med 20 stämmor av Pehr Zacharias Strand, Stockholm. Fasaden är ritad av Carl Gustaf Blom Carlsson och 1891 tillkom dekormålningen på orgelbröstningen, som utfördes av Mattis Hörberg.[källa behövs] 1922 installerades en ny orgel med 26 stämmor tillverkad av Walcker Orgelbau. Den byggdes om 1937.[källa behövs] 1962 byggdes en ny mekanisk orgel av Olof Hammarberg på Hammarbergs Orgelbyggeri AB, Göteborg. Disposition: Referenser Noter Tryckta källor Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland .Utgiven av Riksantikvarieämbetet och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993 ISBN 91-7192-821-9 Kyrkobyggnader i Kronobergs län. Länsstyrelsen i Kronobergs län.1998 ISBN 91-89285-00-X Webbkällor Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Orgelanders Wikimedia Commons har media som rör Urshults kyrka.
Utby kyrka, Göteborgs stift

Utby kyrka är en kyrkobyggnad i Nylöse församling i Göteborgs stift. Den ligger i stadsdelen Utby i Göteborgs kommun. Historia Den nuvarande kyrkan är inte den första som har funnits i Utby, utan redan på medeltiden var Utby med byn Kviberg en egen församling, Utby församling, i Örgryte pastorat. I samband med att Nya Lödöse erhöll stadsrättigheter år 1473 omnämndes Utby socken, fast kyrkan lär ha förstörts 1566 av danska trupper under Daniel Rantzau, som då härjade i denna del av Västergötland. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes efter arkitekt Arvid Bjerkes ritningar och invigdes på Palmsöndagen 1923. Kyrkan kom till i samband med bebyggandet av villasamhället Utbynäs och var ett resultat av ett omfattande insamlingsarbete. Den är en populär vigselkyrka. Byggnaden är uppförd av råhuggen ögongnejs som brutits på platsen. Den har ett rektangulärt långhus med sadeltak täckt av enkupigt tegel. Koret i öster är rakt avslutat och entré är belägen i väster. Intill koret i sydost står ett kyrktorn med murad nederdel och överdel av rödmålad stående träpanel. Överst finns en kopparklädd huv som är krönt med en kyrktupp. Innerväggarna är vitslammade och det välvda trätaket bemålades 1919 av John Sten. Han utförde även väggmålningar och dekorerade triumfbågen. Måleriet påminner om 1600- och 1700-talets kyrkomåleri med himlingar och naiva illustrationer från den bibliska historien. Det invändiga måleriet konserverades 1952 av Broche Blücker. Byggnaden är väl bevarad från byggnadstiden, såväl ut- som invändigt. Inventarier Klockan som är gjuten vid Bofors bruk 1919 var en gåva till församlingen. Altaruppsatsen av snidat trä är samtida med kyrkan och ritades av kyrkans arkitekt. I centrum finns en hög Kristusfigur som på båda sidor omges av apostlarna. Nuvarande altarring tillkom 1977. Orgel Orgelfasaden är samtida med kyrkan och tillverkades av bildhuggaren Frithiof Richter efter ritningar av arkitekt Sigfrid Ericson. Det ursprungliga orgelverket tillverkades av A. Magnusson Orgelbyggeri AB och hade sex stämmor och en manual. Den byggdes om 1955 och 1977. Ett nytt orgelverk, tillverkat av Tostareds Kyrkorgelfabrik, installerades 2003. Det har fjorton stämmor fördelade på två manualer. Referenser Illerstad, Lennart (1993). Nya svenska kyrkor. Del 2, Götaland. Rapport / Riksantikvarieämbetet och Statens historiska museer, 0348-6826 0348-6826. Stockholm: Riksantikvarieämbetet. sid. 176. Libris 5g5r3cvb30lmbdxl. http://urn.kb.se/resolve?urn=urn:nbn:se:raa:diva-5534 Zelm van Eldik, Jop van; Larsson, Evabritt (2016). Andliga rum : religiösa byggnader i Göteborg. Karlstad: Votum. sid. 214-215. Libris 19131152. ISBN 9789187283871 Nylöse församling Läst 31 december 2013 Utby kyrka - Svenska kyrkan - Nylöse församling Läst 31 december 2013 Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Bebyggelseregistrets anläggningspresentation Utby kyrka på hemsidan Kringla.nu Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Utby kyrka, Göteborgs stift.
Utby kyrka, Skara stift

Utby kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2009 tillhör Ullervads församling (tidigare Utby församling) i Skara stift. Den ligger i kyrkbyn Utby i Mariestads kommun. Kyrkobyggnaden Kyrkan uppfördes 1871-1872 efter ritningar av arkitekt Axel Fredrik Nyström och ersatte en äldre, medeltida kyrka. Byggnadskostnaden var 13 000 kr. Byggnaden är i gotisk stil med ett långhus, en femsidig absid i öster och ett smalare torn i väster. Sakristian är inrymd i den femsidiga absiden bakom koret. 1964 byttes taktäckningen på torn och lanternin ut från spån till kopparplåt. Inventarier Ett triumfkrucifix från senmedeltiden har bevarades från den gamla kyrkan. Dopfunten är troligen tillverkad 1927. Orgeln är byggd 1880 av Johannes Magnusson i Göteborg. Källor Bebyggelseregistrets byggnadspresentation Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Utby kyrka, Skara stift.
Utnäset (naturreservat, Gnesta kommun)

Utnäsets naturreservat är ett naturreservat i Gnesta kommun, beläget cirka åtta kilometer söder om samhället Björnlunda. Syftet med reservatet som bildades 2001 är att bevara en halvö i norra delen av sjön Likstammen med en flora av ovanliga lundväxter och svampar samt naturskogsartade blandskogar med omgivande vattenområde med höga naturvärden. Området är cirka 80 hektar varav 34 hektar är vatten. Reservatet är delvis mycket bergigt med markanta branter både i den norra delen som mot stränderna i sydväst. I reservatet finns även en fornborg. Naturreservatet ingår i det Europeiska nätverket (Natura 2000) av värdefulla naturområden. Källor Länsstyrelsen Södermanlands län
Utrikesministerhotellet

Utrikesministerhotellet (historiskt även känt som Amiralitetshuset, Hornska palatset eller Ministerbostället) är ett byggnadsminnesmärkt palats från 1600-talet med adress Blasieholmstorg 8 på Blasieholmen i Stockholm. Kungliga Musikaliska Akademien har idag sina lokaler i palatset främst på andra våningen, efter dess flytt från det gamla Kungliga Musikaliska Akademiens hus i samma kvarter. Historik Till de tidigaste ägarna lär räknas drottning Kristinas förste amiralitetsfiskal Åke Wrång, Anna Maria Soop med make Carl Gyllenstierna, fältmarskalken Gustaf Horn, Hans von Fersen och Carl Reinhold von Fersen. År 1746 inledde änkegrevinnan von Fersen (Carl Reinhold von Fersens mor) en om- och tillbyggnad, som gav palatset dess nuvarande franskinspirerade exteriör med brutet tak, rokokoinspirerade fönsteromfattningar och sandstensgul fasad. Från mitten av 1700-talet blev palatset residens för utländska ambassader, däribland den danska, franska och habsburgska, och kom även att kallas Ministerboställe. Från början av 1790-talet tjänstebostad och representationsvåning för Sveriges utrikesstatsministrar. Dess siste hyresgäst var Östen Undén, till 1962. Efter att byggnaden på 1960-talet förlorade sin funktion flyttades konsten och möblerna till Haga slott som regeringen hade fått dispositionsrätten till från kungen. Haga slott kom sedan att tjäna som gästresidens för besökande vid stats- och regeringsbesök. Se även Norska Ministerhotellet Referenser Noter Tryckta källor Anne-Sophie Schmiterlöw (1963). Utrikesministerhotellets byggnadshistoria. Libris 9637494 Wrangel, Fredrik Ulrik (1914). Blasieholmen och dess inbyggare (2:a upplagan). Stockholm: Norstedt. sid. 109 f. Libris 10636775. https://stockholmskallan.stockholm.se/post/8944 Vidare läsning Ohlsson, Martin A. (1951). ”Utrikesministerhotellet”. Stormaktstidens privatpalats i Stockholm: med en utblick över följande sekler. Stockholm: Forum. Libris 796716. https://stockholmskallan.stockholm.se/post/9253post=132 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Blasieholmstorg 8. ”Kungliga stallet”. Suecia antiqua et hodierna, första bandet. Kungliga biblioteket. https://suecia.kb.se/F/?func=find-c&ccl_term=wso+%3D+asaml&local_base=sah.