NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gwanghwamun

Gwanghwamun (Hangul: 광화문; Hanja: 光化門) – główna i największa brama Pałacu Gyeongbokgung w Jongno-gu, Seul, Korea Południowa. Znajduje się przy trójkierunkowym skrzyżowaniu na północnym końcu 600-metrowej ulicy Sejongno w śródmieściu Seulu. Stanowiła główny punkt orientacyjny i symbol stolicy za czasów dynastii Joseon. Budowla była wielokrotnie niszczona, co uczyniło ją w przeszłości ruiną. Trwające od grudnia 2006 roku prace konserwatorskie bramy zakończyły się 15 sierpnia 2010 roku, wtedy też została ona ponownie otwarta dla zwiedzających. Historia Brama Gwanghwamun po raz pierwszy została zbudowana w 1395 roku jako brama prowadząca do Pałacu Gyeongbokgung, głównego i najważniejszego pałacu królewskiego w czasie dynastii Joseon. W 1592 roku, w trakcie inwazji japońskiej, brama została zniszczona przez pożar i pozostawiona w gruzach przez ponad 250 lat. Brama, wraz z resztą zamku, została przebudowana w 1867 roku przez zakon regenta Daewongun, podczas panowania cesarza Gojong. Brama stała aż do 1926 roku, kiedy to japoński rząd postanowił ją zdekonstruować i przenieść na południowy wschód, aby zrobić miejsce ogromnemu budynkowi administracji z siedzibą generalnego gubernatora Japonii (obecnie znajduje się tam Narodowe Muzeum Korei). Wojna Koreańska całkowicie zniszczyła drewnianą strukturę Gwanghwamun, a kamienna podstawa bramy leżała w kompletnej rozsypce. W 1963 roku, podczas kiedy panował Park Chung-hee, brama ponownie została przeniesiona przed budynek administracyjny. Zniszczona drewniana struktura została odbudowana za pomocą cementu. Brama stała się symbolem cierpień narodu koreańskiego i w 2006 roku poddano ją gruntownej renowacji w ramach projektu wspieranego przez książęcą fundację charytatywną. Bramę rozebrano i przeniesiono na jej pierwotne miejsce. Cementową podstawę odrestaurowano na nowo w drewnie. Przypisy
Steel-Yard-Stadion

Das Steel-Yard-Stadion ist ein Fußballstadion in der südkoreanischen Stadt Pohang. Es bietet Platz für 17.443 Zuschauer und dient dem Verein Pohang Steelers als Heimstätte. Geschichte Das Stadion wurde 1990 erbaut und am 1. November desselben Jahres eröffnet. Seit diesem Tag trägt der Verein Pohang Steelers im Steelyard-Stadion seine Heimspiele aus. Die Steelers wurden bis heute viermal südkoreanischer Fußballmeister und gewannen zweimal den südkoreanischen Pokal. Weiterhin ist der Verein mit drei Siegen Rekordmeister der AFC Champions League, dem größten Klubwettbewerb in Asien. Durch den Sieg in der asiatischen Champions League 2009 nahm Pohang auch an der FIFA-Klub-Weltmeisterschaft 2009 teil, erreichte den dritten Platz und scheiterte erst im Halbfinale am argentinischen Spitzenverein Estudiantes de La Plata. Das Steelyard-Stadion kann eine Zuschauerkapazität von 17.443 Plätzen aufweisen. Bis 2013 lag die Stadionkapazität sogar bei 25.000. Das Stadion wurde im Jahre 1990 erbaut und war bei seiner Eröffnung das erste Stadion in Südkorea, welches ausschließlich für Fußballspiele genutzt wird. Weblinks Offizielle Website der Pohang Steelers Bilder auf worldstadiums.com
Pohang Steel Yard

The Pohang Steel Yard is a football stadium in Pohang, South Korea. It is the home stadium of Pohang Steelers. The stadium holds 15,546 spectators and was built in 1990 as the first football-specific stadium in South Korea. History Former honorary POSCO chairman Park Tae-joon pushed for the construction of a football-specific stadium as a step towards the professionalisation of the POSCO team and the development of football in South Korea more broadly. Construction was completed in 1990 and the Steel Yard opened to the public in November of that year with a match between POSCO Atoms (now Pohang Steelers) and Korea University. Pohang Steelers marked the 30th anniversary of the Steel Yard in 2020 by incorporating the stadium into the design of their home kit and releasing commemorative merchandise. In 2022, the stadium was damaged by Typhoon Hinnamnor, forcing the Steelers to play a K League 1 home fixture against Suwon Samsung Bluewings at the Bluewings' own home ground. Structure and facilities In 2003, the stadium was upgraded with a comprehensive renovation, such as a year-round turf field, modern sound system, and new player lockers. The electric scoreboard and lightings, sound facilities and convenient facilities are rated as good as those of the stadiums built to host the 2002 FIFA World Cup. The VIP seating area, known as the Skybox, was refurbished in 2024 and seats up to 13 people. Ahead of the 2025 season, Pohang Steelers revealed a series of renovations to the stadium including the expansion of the supporters area in the north stand and the addition of seating with tables in some parts of the home end. Several convenience stores and fast food outlets were also opened within the stadium. Transport The Steel Yard is located in the industrial area to the south of Pohang, 12 kilometres (7.5 mi) away from Pohang station. The stadium is served by local buses and there is free on-site parking for spectators. See also List of football stadiums in South Korea References External links Pohang Steel Yard at World Stadiums
Estadio Steel Yard

El Estadio Steel Yard, es un estadio de fútbol ubicado en Pohang, Corea del Sur, es el recinto donde hace las veces de local el equipo Pohang Steelers de la K-League, el estadio construido en 1990 poseía una capacidad inicial para unas 25 000 personas de a pie, pero luego su capacidad se redujo a la actual de 20 000 pero todos sentados, por lo que el estadio está habilitado para albergar finales de competiciones de la Confederación Asiática de Fútbol. El Steelyard abrió sus puertas el 1 de noviembre de 1990 como primer estadio construido específicamente para el fútbol en la República de Corea. El recinto, con capacidad para 25 000 espectadores y erigido en el centro del Complejo Siderúrgico de la POSCO, alberga a un público apasionado, famoso por el ambiente que genera. En 2005 se llevó a cabo una importante remodelación, que afectó desde el césped hasta los vestuarios y el sistema de megafonía. La inclinada segunda cubierta del estadio permite a los asistentes seguir las jugadas desde cerca, independientemente de dónde estén ubicados.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Corea del Sur Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Steel Yard. worldstadiums.com/pohang_steelyard Stadiumdb.com/pohang_steelyard - reseña e imágenes Video Youtube - Pohang Steelyard Stadium
Pohang Steel Yard

Pohang Steel Yard – stadion piłkarski znajdujący się w Pohang. Na tym obiekcie rozgrywają mecze piłkarze Pohang Steelers. Jest to pierwszy jednofunkcyjny stadion w Korei Południowej, który został wybudowany specyficznie dla gry w piłkę nożną. Zobacz też Pohang Steelers Bibliografia 스틸야드란 이름의 포항 축구 전용구장 (kor.) Linki zewnętrzne Pohang Steelers (kor.) World Stadiums. worldstadiums.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2009-02-03)]. (ang.)
Pohang Steel Yard

Pohang Steel Yard (hangul: 포항스틸야드) är en fotbollsarena i Pohang, Sydkorea. Arenan är hemmaplan för Pohang Steelers i K League Classic och den tar &&&&&&&&&&017443.&&&&&017 443 åskådare. Arenan började byggas år 1988 som den första arenan i landet specifikt byggd för fotboll och den invigdes den 10 november 1990. Arenan har varit hemmaplan för fotbollsklubben Pohang Steelers sedan den färdigställdes och de lämnade sin tidigare hemmaarena Pohang Stadium. Pohang Steel Yard har genomgått renoveringar ett flertal gånger, allra senast år 2013. Arenan har möjlighet att rymma upp mot &&&&&&&&&&025000.&&&&&025 000 åskådare vid behov och är den professionella fotbollsarena i landet vars läktare har närmast avstånd till spelplanen, som minst endast 3 meter till gräset. Referenser Pohang Steel Yard på StadiumDB.com Pohang Steel Yard på worldstadiums.com
LetsRun Park Seoul

LetsRun Park Seoul, auch Seoul Race Park oder Seoul Racecourse Park ist eine Galopp-Rennbahn in Gwacheon, Gyeonggi-do, Südkorea für 40.000 Besucher. Dort werden die wichtigsten koreanischen Pferderennen ausgetragen, unter anderem das Koreanische Derby, der Grand Prix und mehrere andere Grupperennen. LetsRun Park Seoul wird von der Korea Racing Authority (KRA) betrieben und befindet sich in der Nähe der Haltestelle Seoul Racecourse Park der Line 4 der Seoul Metropolitan Subway. Einrichtungen Der LetsRun Park beherbergt zwei linksläufige Sand-Rennbahnen, die Innere Rennbahn ist 1600 m lang, die Äußere Rennbahn ist 1900 m lang. Beiden Bahnen sind 23 m breit und verbreitern sich auf 30 m auf der 450 m langen Zielgerade. Die Rennbahn verfügt über zwei Tribünen, wobei die Happy Ville-Tribüne 35000 und die Lucky Ville Tribüne 42000 Zuschauer fasst. Auf dem Gelände befinden sich zwei Stallbereiche. In den Juam Stables ist Platz für 700 Pferde, in den Sampo Stables ist Platz für 600 Pferde. Innerhalb der Rennbahnen befindet sich der Family Park, mit Rosengärten, Ponyreiten, Rennsimulatoren und weiteren Attraktionen. Das Pferde-Museum zeigt rund 1500 Ausstellungsstücke, einige davon aus der Zeit vor den Drei Königreichen, die somit über 2000 Jahre alt sind und rund 300 Exponate aus der Zeit der drei Königreiche, also aus dem 1. Jahrhundert vor Christus bis zum 7. Jahrhundert nach Christus. Es werden auch rund 100 Stücke aus dem Goryeo-Reich (10.~14. Jahrhundert), rund 300 aus der Joseon-Dynastie (14.~19. Jahrhundert) und über 700 aus neuerer Zeit ausgestellt. Geschichte 1983 erhielt die KRA den Auftrag die olympische Wettkampfstätten für die Reitwettbewerbe der der Olympischen Sommerspiele 1988 in Seoul zu erstellen. Nachdem die Reitwettbewerbe der Olympischen Sommerspiele 1988 auf dem Gelände erfolgreich durchgeführt wurden, wurde der Park im September 1989 zum LetsRun Park Seoul für Galopprennen. Renntage Freitag, Samstag und Sonntag sind Renntage, abgesehen von besonderen Feiertagen. Je Renntag finden 12 bis 16 Rennen statt, mit Pausen von einer halben bis einer ganzen Stunde. Im Hochsommer von Mitte Juli bis Mitte August finden aufgrund der großen Hitze zur Schonung der Pferde die Rennen Nachts bei Flutlicht statt. Wichtige Rennen Siehe auch Pferderennen Galopprennsport Einzelnachweise Weblinks LetsRun Park Seoul, Offizielle Website auf Koreanisch Korea Racing Blog – News, Resultate Korea Racing Authority
Hipódromo de Seúl

El Hipódromo de Seúl​ (en coreano: 서울경마공원) es un centro de carreras hípicas con una capacidad para 40.000 espectadores en Gwacheon, Gyeonggi-do, Corea del Sur. Es sede de muchas de las más importantes carreras de caballos pura sangre de Corea del Sur, incluyendo el Derby de Corea y el Grand Prix. El parque de carreras de Seúl se encuentra junto a la estación Parque Hipódromo de Seúl en la Línea 4 del Metro de Seúl. Es gestionado por la Autoridad de Carreras de Corea. El sitio actual en Gwacheon es la tercera ubicación donde ha estado el parque. Véase también Hípica Instalación deportiva Hipódromo Referencias
Arcidiecéze soulská

Arcidiecéze soulská (lat. Archidioecesis Seulum, korejsky 서울 대교구) je korejská římskokatolická arcidiecéze. Sídlo arcibiskupství i katedrála se nachází v Soulu v Jižní Koreji, velká část území arcidiecéze se nachází také na území Severní Koreje. Arcidiecéze je hlavou soulské církevní provincie. Od roku 2012 je arcibiskupem soulským Andrew kardinál Yeom Soo-jung. Historie Dne 9. září 1831 byl vyčleněním z pekingské arcidiecéze zřízen apoštolský vikariát Korea; 8. dubna 1911 došlo k jeho přejmenování na apoštolský vikariát seoulský. K druhé změně v názvu došlo 12. července 1950, kdy byl apoštolský vikariát přejmenován na seulský. Na metropolitní arcidiecézi byl vikariát povýšen 10. března 1962. Arcidiecéze ztratila část území 24. června 2004, kdy byla zřízena diecéze Uijeongbu vyčleněním ze soulské arcidiecéze. Podstatná část území arcidiecéze se nachází na území Severní Koreje. Toto území není možné přímo spravovat, protože vláda Severní Koreje soustavně potlačuje a perzekuuje jakoukoli náboženskou činnost; z tohoto důvodu zde není možné obsadit žádné biskupství, která jsou proto spravována biskupy z Jižní Koreje. Arcibiskup soulský je ustanoven jako apoštolský administrátor pchjongjangské diecéze. Arcidiecéze soulská sousedí na severu (severokorejská část) s pchjongjangskou diecézí, na severovýchodu (severokorejská část) s Územním opatstvím Tŏkwon, na východu (severokorejská část) s čchunčchonskou diecézí, na severu (jihokorejská část) s diecézí Uijeongbu (která leží mezi oběma částmi arcidiecéze), na západu (jihokorejská část) s inčchonskou diecézí, na jihu (jihokorejská část) s diecézí suwonskou. Soulská církevní provincie Soulská církevní provincie sestává z devíti diecézí. Arcidiecéze soulská Diecéze čchunčchonská Diecéze tedžonská Diecéze hamhŭngská (nachází se v KLDR) Diecéze inčchonská Diecéze pchjongjangská (nachází se v KLDR) Diecéze suwonská Diecéze Uijeongbu Diecéze Wondžu Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Roman Catholic Archdiocese of Seoul na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Arcidiecéze soulská na Wikimedia Commons Arcidiecéze soulská na Catholic hiearchy (anglicky)
Erzbistum Seoul

Das Erzbistum Seoul (lat.: Archidioecesis Seulensis, koreanisch: 서울대교구) ist eine in Südkorea und formal auch in Nordkorea gelegene Erzdiözese der römisch-katholischen Kirche mit Sitz in Seoul. Bischofssitz ist die Kathedrale Myeongdong im Stadtteil Jung-gu. Der Erzbischof von Seoul ist gleichzeitig der Apostolische Administrator der nordkoreanischen Diözese Pjöngjang. Nach Manila 1995 richtet die Erzdiözese Seoul 2027 zum erst zweiten Mal den Weltjugendtag in einem asiatischen Land aus. Geschichte Das Erzbistum Seoul wurde am 9. September 1831 durch Papst Gregor XVI. als Apostolisches Vikariat Korea errichtet. Am 8. April 1911 wurde es in Apostolisches Vikariat Seul umbenannt und gab Fläche für das Apostolische Vikariat Daegu ab. Am 5. August 1920 wurden Teile für das Apostolischen Vikariat Wonsan, am 17. März 1927 für die Apostolische Präfektur Pjöngjang und am 25. April 1939 an die Apostolische Präfektur Chuncheon abgetrennt. Am 12. Juli 1950 erfolgte die Umbenennung in Apostolisches Vikariat Seoul. Am 23. Juni 1958 gab es ein Teil seiner Fläche an das Apostolische Vikariat Cheongju und Daejeon und am 6. Juni 1961 an das Apostolische Vikariat Incheon ab. Am 10. März 1962 wurde es durch Papst Johannes XXIII. zum Erzbistum erhoben und in Erzbistum Seoul umbenannt. Am 7. Oktober 1963 gab es einen Teil der Fläche an das Bistum Suwon ab. Am 24. Juni 2004 gab dieses Teile seines Territoriums zur Gründung des Bistums Uijeongbu ab. Dreimal besuchten Päpste die Erzdiözese, Papst Johannes Paul II. 1984 und 1989 sowie Papst Franziskus 2014. An die Christenverfolgungswellen des 19. Jahrhunderts erinnert das Heiligtum der koreanischen Märtyrer in Seoul. Ordinarien Apostolische Vikare von Korea Barthélemy Bruguière MEP, 1831–1835 Heiliger Laurent Imbert MEP, 1836–1839 Jean Ferréol MEP, 1843–1853 Heiliger Siméon Berneux MEP, 1854–1866 Heiliger Antoine Daveluy MEP, 1866 Félix Ridel MEP, 1869–1884 Marie-Jean-Gustave Blanc MEP, 1884–1890 Gustave Mutel MEP, 1890–1911 Apostolische Vikare von Seul Gustave Mutel MEP, 1911–1933 Adrien Larribeau MEP, 1933–1942 Paul Marie Kinam Ro, 1942–1950 Apostolische Vikare von Seoul Paul Marie Kinam Ro, 1950–1962 Erzbischöfe von Seoul Paul Marie Kinam Ro, 1962–1967 Stephen Kardinal Kim Sou-hwan, 1968–1998 Nicholas Kardinal Cheong Jin-suk, 1998–2012 Andrew Kardinal Yeom Soo-jung, 2012–2021 Peter Chung Soon-taek OCD, seit 2021 Siehe auch Liste der römisch-katholischen Diözesen Römisch-katholische Kirche in Korea Weblinks Eintrag zu Erzbistum Seoul auf catholic-hierarchy.org (englisch) Eintrag zu Erzbistum Seoul auf gcatholic.org (englisch) Einzelnachweise
Arquidiocese de Seul

A Arquidiocese de Seul (em latim: Archidiœcesis Seulensis; em coreano: 서울 대교구) é uma circunscrição eclesiástica da Igreja Católica localizada na Coreia do Sul. É liderada pelo Arcebispo de Seul, o bispo metropolitano, cuja sede fica na Catedral de Myeong-dong, em Jung-gu, Seul. Como a sé episcopal é a mais antiga do país, sendo o seu arcebispo considerado o primaz da Coreia do Sul, embora o título não tenha sido concedido pela Santa Sé. A sé foi erigida em 9 de setembro de 1831 pelo Papa Gregório XVI, que criou o Vicariato Apostólico da Coreia a partir da Diocese de Pequim. Foi renomeado para Vicariato Apostólico de Seoul em 8 de abril de 1911 quando a sé de Daegu tornou-se independente, e novamente renomeado para Vicariato Apostólico de Seul em 1950. Foi elevado ao status de arquidiocese em 10 de março de 1962. O Arcebispo de Seul é também o Administrador Apostólico da Diocese de Pyongyang. Prelados Ver também Circunscrições eclesiásticas católicas da Coreia Referências Ligações externas «Página oficial» (em coreano) «Arquidiocese de Seul» (em inglês). no Catholic Hierarchy «Arquidiocese de Seul» (em inglês). no GCatholic
Архиепархия Сеула

Архиепархия Сеула (лат. Archidioecesis Seulensis) — архиепархия Римско-католической Церкви с центром в городе Сеул, Южная Корея. В митрополию Сеула входят епархии Вонджу, Инчхона, Пхеньяна, Сувона, Тэджона, Чхунчхона, Хамхына, Ыйджонбу. Кафедральным собором архиепархии Сеула является церковь Непорочного Зачатия Пресвятой Девы Марии в Сеуле. История 9 сентября 1831 года Папа Римский Григорий XVI выпустил бреве Ex debito, которым учредил апостольский викариат Кореи, выделив его из епархии Пекина (сегодня — архиепархия Пекина). Руководство Католической церкви в Корее было поручено миссионерам из организации «Парижское общество заграничных миссий». В 1911 году апостольский викариат Кореи был переименован в апостольский викариат Сеула, одновременно часть его территории была передана для возведения нового апостольского викариата Тайку (сегодня — архиепархия Тэгу). 10 марта 1962 года Папа Римский Иоанн XXIII выпустил буллу Fertile Evangelii semen, которой возвёл апостольский викариат Сеула в ранг архиепархии. В следующие годы архиепархия Сеула, включавшая первоначально весь Корейский полуостров, передала часть своей территории для учреждения новых церковных структур: 5 августа 1920 года — апостольскому викариату Вонсана (сегодня — епархия Хамхына); 17 марта 1927 года — апостольской префектуре Хпьенг-йанга (сегодня — епархия Пхеньяна); 25 апреля 1939 года — апостольской префектуре Шунсена (сегодня — епархия Чхунчхона); 23 июня 1958 года — апостольскому викариату Чонджу и Тэджона (сегодня — епархии Чхонджу и Тэджона); 6 июня 1961 года — апостольскому викариату Инчхена (сегодня — епархия Инчхона); 7 октября 1963 года — епархии Сувона; 24 июня 2004 года — епархии Ыйджонбу. Ординарии архиепархии епископ Barthélemy Bruguière (9.09.1831 — 20.10.1835); святой епископ Лаврентий Эмбер (26.10.1836 — 21.09.1839); епископ Jean-Joseph-Jean-Baptiste Ferréol (14.08.1843 — 3.02.1853); святой епископ Симеон Франсуа Бернё (5.08.1854 — 8.03.1866); святой епископ Антуан Давелюи (8.03.1866 — 30.03.1866); епископ Pedro Núñez y Pernía (24.09.1868 — 16.03.1884); епископ Félix-Clair Ridel (27.04.1869 — 20.06.1884); епископ Marie-Jean-Gustave Blanc (20.06.1884 — 21.02.1890); епископ Gustave-Charles-Marie Mutel (2.09.1890 — 22.01.1933); епископ Andrien-Jean Larribeau (23.01.1933 0 5.01.1942); архиепископ Поль-Мари Кинам По (10.11.1942 — 23.03.1967); кардинал Стефан Ким Су Хван (9.04.1968 — 3.04.1998); кардинал Николай Чон Джин Сок (3.04.1998 — 10.05.2012); кардинал Андрей Ём Су Чжун (10.05.2012 — 28.10.2021); архиепископ Пётр Чон Сун Тхэк (28.10.2021 — по настоящее время). Источник Annuario Pontificio, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano, 2003, ISBN 88-209-7422-3 Булла Fertile Evangelii semen Архивная копия от 27 марта 2010 на Wayback Machine, AAS 54 (1962), стр. 552 (лат.) Ссылки Официальный сайт Архивная копия от 4 ноября 2011 на Wayback Machine (кор.) Информация Архивная копия от 5 ноября 2011 на Wayback Machine (англ.)
Архієпархія Сеула

Архієпархія Сеула (лат. Archidioecesis Seulensis) — архієпархія Римо-католицької церкви з центром в місті Сеул, Південна Корея. У митрополію Сеула входять єпархії Вонджу, Інчхона, Пхеньяна, Сувона, Теджона, Чхунчхона, Хамхіна, Ійджонбу. Кафедральним собором архієпархії Сеула є церква Непорочного Зачаття Пресвятої Діви Марії у Сеулі. Історія 9 вересня 1831 Папа Римський Григорій XVI випустив бреве Ex debito, яким заснував апостольський вікаріат Кореї, виділивши його з єпархії Пекіна (нині — архієпархія Пекіна). Керівництво Католицької церкви в Кореї доручили місіонерам з організації Паризьке товариство закордонних місій. У 1911 апостольський вікаріат Кореї перейменований на апостольський вікаріат Сеула, одночасно частина його території була передана для зведення нового апостольського вікаріату Тайку (нині — архієпархія Тегу). 10 березня 1962 Папа Римський Іоанн XXIII випустив буллу Fertile Evangelii semen, якою звів апостольський вікаріат Сеула в ранг архієпархії. У наступні роки архієпархія Сеула, що включала спочатку весь Корейський півострів, передала частину своєї території для створення нових церковних структур: 5 серпня 1920 — апостольському вікаріату Вонсана (нині — єпархія Хамхина); 17 березня 1927 — апостольській префектурі Хп'єнг-йанга (нині — єпархія Пхеньяна); 25 квітня 1939 — апостольській префектурі Шунсена (нині — єпархія Чхунчхона); 23 червня 1958 — апостольському вікаріату Чонджу і Теджона (нині — єпархії Чхонджу і Теджона); 6 червня 1961 — апостольському вікаріату Інчхена (нині — єпархія Інчхона); 7 жовтня 1963 — єпархії Сувона; 24 червня 2004 — єпархії Ійджонбу. Ординарії архієпархії єпископ Barthélemy Bruguière (9.09.1831 — 20.10.1835); святий єпископ Лаврентій Ембер (26.10.1836 — 21.09.1839); єпископ Jean-Joseph-Jean-Baptiste Ferréol (14.08.1843 — 3.02.1853); святий єпископ Симеон Франсуа Берне (5.08.1854 — 8.03.1866); святий єпископ Антуан Давелюї (8.03.1866 — 30.03.1866); єпископ Pedro Núñez y Pernia (24.09.1868 — 16.03.1884); єпископ Félix-Clair Ridel (27.04.1869 — 20.06.1884); єпископ Marie-Jean-Gustave Blanc (20.06.1884 — 21.02.1890); єпископ Gustave-Charles-Marie Mutel (2.09.1890 — 22.01.1933); єпископ Andrien-Jean Larribeau (23.01.1933 0 5.01.1942); архієпископ Paul Marie Kinam Ro (10.11.1942 — 23.03.1967); кардинал Стефан Кім Су Хван (9.04.1968 — 3.04.1998); кардинал Микола Чон Джин Сік (3.04.1998 — 10.05.2012); кардинал Андрій Йом Су Чжун (10.05.2012 — 28.10.2021); архієпископ Пітер Чон Сун Тхек (28.10.2021 — по теперішній час). Джерела Annuario Pontificio, Libreria Editrice Vaticana, Città del Vaticano, 2003, ISBN 88-209-7422-3 Булла Fertile Evangelii semen Архівна копія, AAS 54 (1962), стор 552(лат.) Посилання Офіційний сайт Архівовано листопад 4, 2011 на сайті Wayback Machine. (кор.) Інформація Архівовано листопад 5, 2011 на сайті Wayback Machine. (англ.)
Коджедо

Коджедо (на корейски: 거제도, 巨濟島, Geojedo или Kŏjedo) е остров в североизточната част на Източнокитайско море, в състава на Корейския архипелаг, разположен край южния бряг на Южна Корея. Площта му е 383 km². Дължина от север на юг – 39 km, ширина – до 25 km. Населението на острова към 2010 г. наброява 242 000 жители. На север и запад протокът Чинхеман го отделя от Корейския полуостров. Бреговете му са силно разчленени от десетки малки заливи и полуострови. Преобладаващият релеф е хълмист и нископланински с максимална височина до 582 m. Климатът е субтропичен, мусонен, а естествената рестителност е представена от вечнозелени гори и храсти. Главен град и пристанище е Чансинпхо, разположен на източното му крайбрежие. Източници