NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Lila Art High School

Lila Art High School (previously known as Lila Computer High School; Korean: 리라아트고등학교) is a high school in South Korea. Originally founded in 1952 by Kwon Eungpal as a vocational boys' school, it changed its name to "Lila Industrial High School" in 1992, "Lila Computer High School" in 2000, and finally "Lila Art High School" in 2009. The school seeks to maximize the students' individuality and creativity and nurture the foundation of lifelong happiness. This is broken up into three pillars: diligence, love and creation. This private school is located in Jung-gu, Seoul and house 385 students (163 male, 222 female) and 48 faculty (26 male, 22 female). Departments Department of Computer Media Digital Sound Content Division Department of Health Science Department of Visual and Music Contents Theater & Acting (Applied Music) Sports Management Notable alumni Bae Jin-young Jin Jun-tak Kang Ye-seo Kwak Jung-wook Moon Dae-sung Park Ji-yeon Park Sun-young (aka "Luna") Woo Hye-rim References External links Official website (in Korean)
Lila Art High School

Lila Art High School (hangul: 리라아트고등학교; lit. Escola de Artes Lila) é uma escola de ensino médio sul-coreana localizada em Yejang-dong, Seul. É reconhecida por admitir celebridades. Departamentos Departamento de Mídia Computacional Divisão de Conteúdo de Som Digital Departamento de Ciências da Saúde Departamento de Conteúdos Visuais e Musicais Alunos notáveis Bae Jin-young Park Ji-yeon Park Sun-Young Woo Hye-lim Huening Bahiyyih Kang Yeseo Ligações externas Site oficial (em coreano)
Casa de Corea

La Casa de Corea(Hangul:한국의 집, Hanja:韓國之家, Korea House) es un sitio de hacer experiencia de la gastronomía coreana o de experimentar la cultura coreana tradicional. Se ha controlado por la fundación de Protección de los Bienes Culturales. Historia El lugar de la casa de Corea fue la residencia de gran estudioso, Park Paeng-nyun que realizó su academia en la institución real durante Joseon en el siglo XV. En 1980, Shin Eung-soo, el poseedor de las importantes propiedades sobre la arquitectura coreana, construyó la casa de Corea en imitación de Gyeongbokgung y se abrió oficialmente en 1981.
Songdo Moonlight Festival Park

Songdo Moonlight Festival Park (Korean: 송도달빛축제공원) is a park in Songdo-dong, Yeonsu-gu, Incheon, South Korea. Events The park is popular for events. One such event held in the park is the Songdo Wind Festival (송도 바람축제), where families can fly kites and ride hot air balloons. Festivals Various cultural festivals came to be held at the festival park. Pentaport Rock Festival Songdo Beer Festival Concerts 2019 Ed Sheeran: ÷ Tour 2023 KBS Grand Project concert – g.o.d 2025 Guns N' Roses: Because What You Want & What You Get Are Two Completely Different Things Transport The park is accesible by the Songdo Moonlight Festival Park station of Incheon Subway Line 1. References External links Homepage (in Korean)
Luther University

Luther University (Korean: 루터대학교) is a private university in Giheung-gu, Yongin, South Korea. History As part of the efforts to become a fully operational church and functioning place of training, Luther Theological Academy (LTA) was established in 1966 by Rev. Dr. Won-Yong Ji (1924-2012). This laid the foundation for what would later become Luther Theological University and is currently referred to as Luther University or commonly called "LTU". The LTU journey unfolded thus: Luther Academy on March 5, 1966 Renamed Luther Seminary on November 17, 1980 Luther Seminary opened on March 1, 1984 Designated a four-year, academic school on January 18, 1986 Reorganized as Luther Theological University on December 5, 1997 Changed name to Luther University on June 19, 2003 Recent Challenges Beginning in 2010, the school started to face challenges. This was especially related to the ability of the university to issue loans. The official designation became known as a "School of Education, Science and Technology, student loan restriction college. It was recognized as one of the top 30 schools to have this particular designation. In 2015, an evaluation by the Ministry of Education rated the university in the lowest E group, resulting in the Ministry halting its monetary support and barring the University from all state-funded programs. Campus Scenery Nearby Locations, Education Facilities Nam June Paik Art Center Gyeonggi-do Museum Gyeonggi-do Children's Museum Sangal Station GiHeung Station (Nam June Paik Art Center)\ Sanggal Elementary School Bora Elementary School Singal High School References External links Official website (in Korean)
Jindo-Brücke

Die Jindo-Brücke (kor. 진도대교, Hanja 珍島大橋) ist eine 1984 eröffnete Schrägseilbrücke in Südkorea. Über die einzige Doppelschrägkabelbrücke Südkoreas verläuft die Nationalstraße Nr. 18 von Nokjin, Gunnae-myeon, Jindo-gun nach Hakdong, Munnae-myeon, Haenam-gun. Sie verbindet die Insel Jindo mit dem Festland. Eine zweite Brücke mit einer Breite von 12,5 m wurde am 15. Dezember 2005 eröffnet, wodurch die heutige Zwillingsbrücke entstand. Weblinks Jindo-Brücke (진도대교) auf Visit Korea Jindo-Brücke (1983) in Structurae Jindo-Brücke (2004) in Structurae
Hongjurung

A Hongjurung (Hongyureung) (hangul: 홍유릉, handzsa: 洪裕陵) Kjonggi (Gyeonggi) tartomány Namjangdzsu (Namyangju) városában található Csoszon (Joseon)-kori koreai királysírcsoport, melybe Kodzsong (Gojong) és Szundzsong (Sunjong) császárokat temették. Története Hongnung (Hongneung) Min királynét 1895-ben gyilkolták meg a japánok a királyi palotában. Ezt követően testét a palota falain kívül elégették, japán nyomásra a király a rangját közemberré változtatta. 1897-ben, a Koreai Császárság kikiáltása után férje, Kodzsong (Gojong) császár posztumusz császárnéi rangra emelte, számára a Tonggurung (Donggureung) sírcsoport Szungnung (숭릉, Sungneung) sírjának jobb oldali lejtőjén emeltetett halmot. Az állami temetést azonban félbe kellett szakítani politikai okokból. Később a temetést végrehajtották, majd amikor 1919-ben Kodzsong (Gojong) meghalt, a császárné sírját a Hongnung (Hongneung) sírba helyezték át, férje mellé, ugyanazon sírhalomba. A sírt a Ming-dinasztia sírjai után mintázták. Nincs például csongdzsagak (jeongjagak) (정자각) a sír előtt, helyette egy ötször négy kan (간, gan) nagyságú épület került a sír előtti bal oldalra, melyben a császár hálószobáját helyezték el. Az állatfigurák is mások: zsiráfok, elefántok, oroszlánok és tevék láthatóak a sír körül, a hagyományos, tisztviselőket ábrázoló, nagy méretű szobrokon kívül. Jurung (Yureung) Szunmjong (Sunmyeong)ot 1904-ben, 32 éves korában tették meg koronahercegnőnek, azonban 1907-ben, még férje, Szundzsong (Sunjong) trónra lépése előtt meghalt. Eredetileg a Jongmaszan (용마산, Yongmasan) hegy lábánál temették el. A császár 1926-os halálakor a Hongnung (Hongneung) mellett építettek számára sírt, ide hozatták át a posztumusz császárnévá kinevezett Szunmjong (Sunmyeong)ot. 1966-ban melléjük temették a császár második feleségét, Szundzsong ( 순정, Sunjeong) császárnét (a Jun (윤, Yun) klánból). Mindhárman egy sírhalomban nyugszanak. Jegyzetek
Thegangnung

A Thegangnung (Taegangneung) (hangul: 태강릉, handzsa: 泰康陵) Szöul Novon-ku (Nowon-gu) kerületében található Csoszon (Joseon)-kori királysírcsoport. Története Therung (Taereung) A sír Csungdzsong (Jungjong) király második felesége, a Jun (Yun) klánból származó Mundzsong (문정, Munjeong) királyné számára épült. Sírjának eredetileg a Sindzsongnung (신정릉, 新靖陵, Sinjeongneung) nevet adták, később változtatták meg. Kangnung (Gangneung) A sír Mjongdzsong (Myeongjong) király és a Sim klánból származóInszun (인순, Insun) királyné számára épült, 1 kilométerre északra a Therung (Taereung) sírtól, ahol a király anyja van eltemetve. A két halom egymás mellett található. Jegyzetek
Masan-Stadion

Das Masan-Stadion war ein Fußballstadion mit Leichtathletikanlage in der südkoreanischen Stadt Changwon, Masan-Heuiwon-Gu, Gyeongsangnam-do. Das Stadion wurde 1982 erbaut. 1983 nutzte die südkoreanische Fußball-Profiliga K League das Stadion als Austragungsort. Des Weiteren wurde das Stadion im Zeitraum von 1987 bis 1988 von Daewoo Royals als Heimspielstätte genutzt. Nach dem Umzug von Hyundai Horing-i wurde das Stadion allerdings bis 2006 nicht mehr weiter genutzt. Zwischen 2006 und 2010 nutzte Gyeongnam FC das Stadion zuletzt als Heimspielstätte. 2016 wurde das Fußballstadion zu Gunsten für das neue Masan-Baseballstadion abgerissen. Galerie Weblinks ehemaliger Standort des Stadions bei googlemaps.de Einzelnachweise
Masan Stadium

The Masan Stadium (Korean: 마산종합운동장) was a multi-purpose stadium in Changwon, South Korea. The stadium has a capacity of 21,484 people. The stadium opened in 1982 and has a gymnasium, indoor swimming pool, and tennis courts. It is currently used mostly for football matches. The stadium was demolished in 2016. Gallery References External links Gyeongnam Sports Facilities Management Center (in Korean) Masan Stadium (in Russian) World Stadiums
Wongyeong

Wongyeong (원경), née le 29 juillet 1365 et morte le 18 août 1420, du clan Yeoheung Min, est le nom posthume de la femme du roi Taejong, troisième monarque de la période Joseon en Corée. Elle était honorée de 1400 à 1418 sous le nom Jeong (정비). Le roi Taejong est ensuite devenu roi émérite et elle a été honorée sous le nom de Hudeok Dowager (후덕왕대) jusqu'à sa mort. Avec l'aide de la puissance militaire de son clan, elle a poussé son mari à déposer son frère, Jeongjong, qui était alors roi. Elle est la mère du roi Sejong le Grand Notes et références Liens externes Portail de la monarchie Portail de la Corée
Wongyeong

Wongyeong, född 1365, död 1420, var en Koreas drottning 1400 – 1418, gift med kung Taejong. Hon var en av Joseondynastins mest politiskt aktiva drottningar. Hon beskrivs som intelligent och ambitiös, och stödde aktivt sin make i hans kamp med sina bröder om posten son tronarvinge. Hon ska ha undanhållit sin klans soldater från premiärministern och sedan använt dem under den första konflikten mellan prinsarna för att bli utsedd till tronarvinge under sin svärfars regeringstid. Under hennes svågers regeringstid stödde hon sin mans kamp i att bli sin brors tronarvinge. Hon blev drottning när hennes man efterträdde sin bror 1400. Hon agerade som sin mans rådgivare och ingrep ett flertal gånger i politiken. Paret hade dock en med tiden alltmer ansträngd relation, då hon ogillade sin mans konkubiner och ska vid i varje fall ett tillfälle ha ingripit mot dem, vilket gjorde att hennes man började undvika hennes del av palatset. Hon stödde sig kraftigt på sin egen klan och deras ambitioner. 1406 förvisades två av hennes bröder från hovet och tvingades begå självmord efter en intrig. 1416 avslöjades ännu en intrig varpå ytterligare två av hennes bröder förvisades och tvingades begå självmord. Hennes egen ställning rördes dock inte. Referenser
Jangam (Metro de Seúl)

Jangam es una estación de la Línea 7 del Metro de Seúl, siendo su terminal norte. A su vez es la única estación de esta línea situada fuera de los límites de Seúl. Esta estación está situada dentro de unas cocheras de trenes, y es la que menor número de usuarios tiene de toda la Línea 7, ya que la mayoría de sus usuarios son excursionistas de fin de semana del cercano Monte Surak.
Jangam (metropolitana di Seul)

Jangam (장암역 - 長岩驛, Jangam-nyeok ) è una stazione della metropolitana di Seul, attuale capolinea della linea 7 della metropolitana di Seul. Si trova nella città di Uijeongbu, nel Gyeonggi, a nord-est rispetto a Seul. In origine la stazione non era prevista, ma in cambio della realizzazione del deposito di Jangam nel territorio comunale di Uijeongbu è stata richiesta da quest'ultima. Linee Seoul Metro ● Linea 7 (Codice: 709) Struttura La stazione è realizzata sul lato sud del deposito di Jangam, con un'unica banchina e un solo binario, dotata di porte di banchina. Una volta scaricati i passeggeri, il treno esegue inversione di marcia nel deposito per proseguire nella direzione opposta. Stazioni adiacenti Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Jangam Collegamenti esterni (KO) La stazione di Jangam della linea 7 dal sito della SMRT, su smrt.co.kr. URL consultato il 4 luglio 2014 (archiviato dall'url originale il 14 luglio 2014).
Mireuksa

El templo Mireuksa fue el templo más grande en Baekje, tres reinos de Corea. El rey Mu de Baekje lo estableció en 602 que está ubicado en 36.012083 N, 127.031028 E. T en la ciudad de Iksan, Jeolla del Norte, Corea del Sur. El sitio del templo se excavó en 1980 con diversas relíquias sobre la arquitectura de Baekje. Espacialmente, la pagoda en Mireuksa es una de dos Baekje pagodas y más grande entre las pagodas de la antigüedad. La leyenda sobre la creación del templo se busca en el clásico coreano Samguk Yusa.​ Rey Mu y su reino observaron la visión de Maitreya Buddha alrededor del estanque en la montaña Yonghwasan. Entonces el rey dio orden de establecer el templo Mireuksa. Dice que había sido la pagoda maderera de nueve pisos en el centro del templo. Se desgina como el lugar histórico N˚150 y se reconstruyó parcialmente con el museo dedicado a la cultura de Baekje y budismo. En el sitio del templo, se excavaron las faroras de piedra y la primera piedra que sostuve la estructura del templo. Tesoro nacional surcoreano N˚11 [1] La pagoda de piedra en Mireuksa fue designado al tesoro nacional en diciembre de 1962. Tiene gran significado: la más grande y antigua pagoda hasta ahorita; la demuestra la técnica de Baekje como los ingenieros adaptaron la forma de la pagoda maderera a la de piedra. Está ubicado en el oeste del templo. La forma de la pagoda ayuda a los estudiosos a pensar en las pagodas marederas de la antigüedad porque, hasta ahora, ninguna pagoda de madera sobrevive en Corea. Sin embargo, aunque tiene 6 pisos, no se tiene certeza sobre cuantos pisos tuvo en su tiempo. En el proceso de excavación en 2009, la tabla de oro se descubrió desde la pagoda oeste. La tabla conserva inscripción en chino de ambos lados, diciendo cuando y porque el templo se construyó. En las letras de la tabla usaron tintura roja. La inscripciones originalmente dicen: Preservación y restauración En 1910 solamente la pagoda oeste permanece en toda parte del templo. En 1914, los japoneses usaron cemento para renovarla. En el posterior del siglo ⅩⅩ, los arqueólogos coreanos empezaron la excavación. El material de los cementos se quitaron en 1999. La restauración completa de la pagoda finalizó en junio de 2018.​ La pagoda este se reconstruyó bajo el diseño de la pagoda oeste. Referencias Enlaces externos «Mireuksa Museum Web Page». Mireuksaji Relics Exhibition Museum, Iksan City. Archivado desde el original el 26 de abril de 2014. Consultado el 22 de septiembre de 2011. «Stone pagoda, National Treasure No.11». Cultural Heritage Administration. Consultado el 22 de septiembre de 2011. «Flagpole supports, Treasure No.236». Cultural Heritage Administration. Consultado el 22 de septiembre de 2011. «Mireuksa Temple, Historic Site No.150». Cultural Heritage Administration. Consultado el 22 de septiembre de 2011. «Stone Buddha, Cultural Property No.171». Cultural Heritage Administration. Consultado el 22 de septiembre de 2011. Broken link at indiana.edu Stop McDonald's
Miruksza

A Miruksza (hangul: 미륵사, handzsa: 彌勒寺, RR: Mireuksa, ’Maitreja-templom’) Dél-Korea Észak-Csolla (Jeolla) tartományában, Ikszan (Iksan) városában található Pekcse (Baekje)-kori buddhista templom, melynek mára csak maradványai találhatóak. 1997-ben a templom területén felszínre hozott leletekből múzeumot hoztak létre, ahol 19 363 kiállítási tárgy tekinthető meg. Története Valamikor a hetedik században épült, Mu király (600–641) idejében, az avató ceremóniát 639-ben végezték egy fennmaradt dokumentum tanúsága szerint. Pekcse (Bakeje) legnagyobb temploma volt és jóval a királyság bukását követően is virágzott, az itt talált, Egyesített Silla-korabeli relikviák ezt bizonyítják. Újjáépítését követően a Korjo (Goryeo)-korban is működött még. A Csoszon (Joseon)-kori leletek tanúsága szerint a templom területének mérete jelentősen csökkent, ami mutatja, hogy a Csoszon-királyok a konfucianizmust preferálták a buddhizmussal szemben. A japán megszállást (1592–98) követően a templomot elhagyták a szerzetesek, amit követően az épületek, pagodák állapota megromlott, majd szinte minden épület eltűnt. A megmaradt pagoda A megmaradt nyugati pagoda restaurálását a 2000-es évek végén megkezdték, a keleti pagodát pedig az 1993-ban rekonstruálták. A nyugati pagoda kilencszintes lehetett, ebből hat szint maradt meg, ami 14,2 méter magas. Fénykorában Kelet-Ázsia legmagasabb kőpagodája lehetett. Valószínűleg a híres pekcsei (baekjei) mesterember, Abidzsi (Abiji) munkája. Jegyzetek További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Miruksza témájú kategóriát.
Isla Modo (Ongjin)

Isla Modo (en coreano: 모도) es una pequeña isla en la bahía de Ganghwa, en la costa oeste del país asiático de Corea del Sur. Es parte de Bukdo myeon, en el condado de Ongjin, parte de la ciudad metropolitana de Incheon.​ Véase también Geografía de Corea del Sur Geografía de Asia Referencias
Ilha Modo

A Ilha Modo é uma pequena ilha localizada na Baia de Ganghwa, na costa oeste da Coreia do Sul. É parte de Bukdo myeon, Condado de Ongjin, Cidade Metropolitana de Incheon. A ilha abriga pouco mais de 20 residências. A ilha também abriga o Parque de Esculturas Baemikkumi, onde estão expostos os trabalhos do escultor Lee Il-ho. Referências
Mokdong-Stadion

Das Mokdong-Stadion ist ein Fußballstadion im westlichen Stadtteil Yangcheon-gu der südkoreanischen Hauptstadt Seoul. Die Anlage wurde 1989 eröffnet. Das Stadion ist neben dem Mokdong-Baseball-Stadion und der Eissporthalle Teil des Mokdong-Sportkomplexes. Das Fußballstadion wurde von 1996 bis 2000 von Bucheon SK sowie 2001 von Anyang LG Cheetahs und 2003 von Seoul City FC als Heimspielstätte genutzt. Aktuell nutzt der Frauenfußballverein Seoul WFC und der Zweitligist Seoul E-Land FC das Stadion als Heimspielstätte. Galerie Weblinks Infos zum Stadion (koreanisch)
Mokdong Stadium

The Mokdong Stadium (Korean: 목동주경기장; Hanja: 木洞運動場) is a South Korean sports complex located in Mok-dong, Yangcheon District, Seoul. It consists of a multi-purpose stadium, a baseball stadium, and an artificial ice rink. It was opened on 14 November 1989. The main stadium hosted K League football matches from 1996 to 2001. Facilities Mokdong Stadium Mokdong Stadium is a multi-purpose stadium and is used mostly for association football and athletics. It was the home stadium of Bucheon SK between 1996 and 2000. The stadium holds 25,000 spectators (15,511 seated) and was opened in 1989. Currently, the stadium serves as the temporary home ground for K League 2 club Seoul E-Land FC. It is expected that the club will play their home matches at least until the end of the 2026 season, while renovations are being made on the Seoul Olympic Stadium. Mokdong Baseball Stadium For details, see Mokdong Baseball Stadium. Mokdong Ice Rink Mokdong Ice Rink has hosted a range of major international competitions, including the 2023 World Short Track Speed Skating Championships. The venue has also been used by the Asia League Ice Hockey teams Daemyung Sangmu and Daemyung Killer Whales. The rink was used as a filming location for the television series Lovers in Paris, where Ki-joo (Park Shin-yang) and Soo-hyuk (Lee Dong-gun) played ice hockey. See also Hyochang Stadium Dongdaemun Stadium Seoul World Cup Stadium References
Estadio Mokdong

Estadio Mokdong es un complejo deportivo situado en Mok-dong, Yangcheon-gu, Seúl. Consiste en estadio de usos múltiples, un estadio de béisbol, y una pista de hielo artificial. Fue inaugurado el 14 de noviembre de 1989. El principal estadio acogió partidos de fútbol K League 1993-2001. Es estadio de usos múltiples y se utiliza actualmente sobre todo para el fútbol y el atletismo y fue el estadio de Bucheon SK (Actualmente Jeju United Football Club) antes de que fueran trasladados a Bucheon realidad. El estadio tiene capacidad para 20.236 personas y se abrió en 1989. Véase también Estadio Dongdaemun Estadio Mundialista de Seúl Estadio Olímpico de Seúl Estadio Hyochang
Internationales Fußball-Center Mokpo

Das Internationale Fußball-Center Mokpo ist ein Fußballstadion in der südkoreanischen Stadt Mokpo, Besondere Großstadt Jeonnam-Gwangju. Das Fußballcenter besteht aus mehreren Fußballplätzen. März 2007 wurde der Spatenstich gelegt und August 2009 wurde das Fußballcenter eröffnet. Das Stadion wird vom Franchise FC Mokpo als Heimspielstätte genutzt. Weblinks Offizielle Website (koreanisch)
Mairie de Bucheon (métro de Séoul)

Mairie de Bucheon (en coréen : 부천시청역 et officiellement en anglais : Bucheon City Hall) est une station de passage de la ligne 7 du métro de Séoul. Elle est située sous la Giju-ro, au croisement avec la Seokcheon-ro, dans le quartier Jung-dong de la ville de Bucheon, à l'ouest de Séoul en Corée du Sud. Ouverte en 2012, elle est desservie par les rames omnibus qui circulent sur la ligne 7 du métro de Séoul. Situation sur le réseau La station souterraine Mairie de Bucheon est une station de passage de la ligne 7 du métro de Séoul : elle est située entre la station Sinjung-dong, en direction du terminus nord Jangam, et la station Sang-dong, en direction du terminus ouest Seongnam. Histoire La station Mairie de Bucheon est mise en service le 27 octobre 2012, lors de l'ouverture à l'exploitation du prolongement ouest de la ligne 7 du métro de Séoul, de Onsu à Mairie de Bupyeong-gu. Services aux voyageurs Accès et accueil La station est située sous la Giju-ro, au croisement avec la Seokcheon-ro, elle dispose d'une station en sous-sol avec cinq bouches, numérotées de 1 à 5, en lien avec la surface. Comme toutes les stations de cette ligne, elle est équipée d'automates pour l'achat de titres de transport valables sur l'ensemble du réseau du métro de Séoul qui inclut le métro d'Incheon. Desserte Mairie de Bucheon est desservie par les rames omnibus qui circulent sur la Ligne 7 du métro de Séoul. Elle dispose de deux voies encadrées par deux quais équipés de portes palières. Intermodalité Des arrêts de bus sont établis à proximité des bouches de la station. À proximité Elle dessert notamment : la mairie de Bucheon et le lycée des Arts de Gyeonggi. Notes et références Voir aussi Articles connexes Métro de Séoul Ligne 7 du métro de Séoul Métro d'Incheon Liens externes (en) « Seoul Metro (officiel infos stations) », sur seoulmetro.co.kr/en. (en) « Seoul avec Incheon (metro) », sur urbanrail.net Portail du métro Portail de la Corée du Sud
Muwisa

Muwisa (무위사) is a Buddhist temple in Wolchulsan, Gangjin County, South Jeolla province, South Korea. Geungnakbojeon, National Treasure No. 13, is on the site. History Muwisa was built by the monk Wonhyo during the Silla period. Its name has changed several times from Garok to Mook to Muwisa. Though it was first constructed in the 7th century, much of the area was destroyed during the Seven Year War in the 16th century. Until recent years, Geungnakjeon hall and other few parts were all that was left from the fire but due to preservation construction in 1974, Haetalmoon, Bunhyanggak, Chunbuljun, Mireukjun was restored. References External links Official site, in Korean
Muwisa

Muwisa est un temple bouddhiste, situé à Gangjin, dans la province de Jeolla du Sud, en Corée du Sud. Histoire Un premier temple a été construit à cet emplacement, par le moine bouddhiste Wonhyo, en 617, et nommé sous le vocable " temple Gwaneumsa ". L'actuel temple a été reconstruit, et nommé Muwisa, en 1430, sous le règne du roi Sejong de la dynastie Joseon. Description La salle du temple, appelée Halle Geungnakjeon, comporte un toit à pignon, avec des corniches placées sur des piliers de soutien qui sont arrondis et plus épais au milieu qu'aux extrémités. La halle est ornée de 29 peintures murales, honorant le bouddha Amitabha. Elles font partie des Trésors nationaux de Corée du Sud. En savoir plus Notes et références Articles connexes Liens externes visite Korea (en) Portail de la Corée du Sud Portail de la protection du patrimoine