NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Slave Lodge, Cape Town

The Slave Lodge is one of the oldest buildings in Cape Town, South Africa, with a history spanning more than three centuries. The building has served various purposes over the years, transitioning from its original role as a slave lodge to housing government offices, the Old Supreme Court, and eventually becoming the South African Cultural History Museum. Today, it is part of the Iziko Museums of South Africa. History Slave Lodge (1679 – 1811) The Slave Lodge was built in 1679 by the Dutch East India Company (VOC) to house enslaved people brought to the Cape Colony to work for the company. The structure initially accommodated up to 500 enslaved individuals, who lived in overcrowded conditions. The lodge was designed as a secure and enclosed building. The enslaved individuals housed in the lodge came from regions including East Africa, Madagascar, India, and Southeast Asia. They worked in agriculture, construction, and domestic service. In 1795, the British captured the Cape Colony for the first time, returning it briefly to the Dutch in 1803 under the Batavian Republic. British control resumed in 1806 following the Battle of Blaauwberg. In 1811, under British administration, the building ceased to function as a slave lodge. Government Offices Building (1811 – 1911) After its use as a slave lodge ended, the building was repurposed to house various government offices. Modifications were made to the structure to accommodate its administrative functions. During this period, it served as the seat of colonial administration. In 1854, the first Cape Parliament was established, marking a significant political milestone in the colony's governance. Old Supreme Court (1911 – 1960s) In 1911, the building was repurposed as the Old Supreme Court. Architectural modifications were made to create courtrooms and judicial chambers. This role continued through significant legal and political developments, including the rise of segregationist laws in the early 20th century. The court functioned at this location until the construction of new judicial facilities in the 1960s. South African Cultural History Museum (1960s – 1998) In 1966, the building underwent restoration and was designated as the South African Cultural History Museum. The museum opened to the public in 1967. It houses cultural artifacts and historical displays related to the history of the region, including exhibits on slavery and broader themes in cultural history. Slave Lodge Museum (1998 – Present) In 1998, the museum was renamed the Slave Lodge Museum and became part of the Iziko Museums of South Africa, which manage several key heritage sites in the Western Cape. See also List of museums in South Africa Slavery in South Africa References External links Media related to Old Slave Lodge, Cape Town at Wikimedia Commons Site by Old Slave Lodge, Adderley Street, Cape Town, at SAHRA
Soweto Cricket Oval

Soweto Cricket Oval is a multi-purpose stadium in Soweto, Gauteng. The ground is mainly used for organizing matches of cricket, although it has also been used occasionally for football and local events. The stadium hosted its only first-class match on 27 October 1995, where South Africa and England played to a draw. It has also hosted two List A matches, and was used as one of the venues during the 1998 Under-19 World Cup. It has hosted local events such as the Hugh Masekela Heritage Festival. References External links cricketarchive Cricinfo
Spine Road High School

Spine Road High School is a school in Rocklands, Mitchell's Plain, a township in Cape Town, South Africa. History At the end of the 2014, it became the first school in Mitchell's Plain to achieve a 100% matric pass rate. References 2.https://modernclassroom.co.za/spine-road-high-secondary-school-admission-fees-and-contact-information/ Retrieved 25 February 2024 3.https://schoolsdigest.co.za/listings/spine-road-high-school/ Retrieved 25 February 2024
Припливні рибальські пастки Стілбааї

Припливні рибальські пастки Стілбааї (також відомі як кам'яні пастки Нордкапперпунт) — це стародавні припливні кам'яні пастки з кам'яними садками (африкаанс: visvywers), які зустрічаються в різних місцях на узбережжі Західного Кейпу Південної Африки від Гансбааї до Моссел-Беї. На східному узбережжі їх лише кілька. На узбережжі Гессеква є кілька скупчень рибальських пасток між Ґоурітсмондом, що за 30 км на схід від Стілбааї, і Вітсандом, що за 35 км на південний захід. Риболовецькі пастки розташовані на межі природного заповідника Скулпієсбай та морської природоохоронної зони Стілбааї. У 2018 році вони були оголошені об'єктом національної спадщини. Ці риболовецькі пастки побудовані таким чином, що утворюють басейни різного розміру в припливно-відпливній зоні. Вони працюють за принципом, що під час припливу під час весняних припливів під час молодика (тобто темного місяця) риба перепливає через стінки, щоб харчуватися. Коли вода відступає з відпливом, риба опиняється в пастці у вольєрі. Витягти рибу з майже сухої пастки не складає труднощів. Доісторичне походження Риболовецькі пастки Стілбааї — це все ще діючі реліквії з минулого, як недавнього, так і дуже далекого. Більшість існуючих риболовецьких пасток, які ще можна побачити, були побудовані протягом останніх 300 років, деякі з них — у другій половині 20 століття, тоді як інші, за словами Ейвері, можуть датуватися навіть 3000 років тому, але він підкреслює, що це не виключає можливості їхнього ще більш давнього походження. Еволюція рибальства простягається набагато далі, ніж 3 000 років тому. Аналіз шарів середнього кам'яного віку в печерах Бломбос, Классісрівер, Ді Келдерс, Герольдс-Бей, Сі Харвест і Хоеджіс Пунт показує, що морська їжа, в тому числі риба, була частиною людського раціону вже дуже давно — щонайменше 100 000 років тому. Одним з найпростіших способів збирання риби був би збір риби, що викидається на берег у природних приливно-відливних басейнах після відпливу. Покращення риболовецьких властивостей приливних басейнів за допомогою декількох вдало розміщених каменів було б логічним наступним кроком, за яким, зрештою, послідували б штучні басейни. Таким чином, хоча точно невідомо, коли виникла традиція будувати й перепаковувати приливні пастки для риби, найімовірніше, вона сягає середнього кам'яного віку (який тривав приблизно від 250 000 до 25 000 років тому). Примітки
Sydenham, Durban

Sydenham is a suburb west of central Durban, South Africa. Sydenham added to Durban Municipality Although the municipal area of Durban was quite sizeable, and until 1932 comprised some 12 square miles (31 km2), a number of suburbs developed about its perimeter, and in 1921 village management boards were established at South Coast Junction, Umhlatuzana, Mayville, Sydenham and Greenwood Park. References
Tswalu Kalahari Reserve

The Tswalu Kalahari Reserve is a privately owned game reserve in the Northern Cape, South Africa. It is South Africa's largest private game reserve, covering an area of over 1,110 km2 (430 sq mi). History The Tswalu Game Reserve in the Southern Kalahari was created by Stephen Boler. He bought dozens of farms to create a conservation reserve, introducing African wildlife back into their natural habitat, including lions, rare types of antelope, giraffes, buffalos, black rhinos and zebras. To control the numbers and create a form of revenue to support the estate, there was a controversial hunting site called Tarkuni. After Boler's untimely death in Johannesburg in 1998 on his way to Tswalu, he specified in his will that Nicky Oppenheimer should have first refusal on Tswalu, and the Oppenheimer family now owns and operates it. Trophy hunting was banned by the Oppenheimers and some man-made structures, farm buildings and fences were removed. New land was added to extend and protect habitats and territories. Tswalu now holds black rhino alongside other threatened species like the pangolin and canid African wild dog. Tswalu Kalahari (lodge) Tswalu Kalahari is a luxury private lodge in the reserve, a member of National Geographic Unique Lodges of the World. There are nine suites at the Motse Lodge, with the private Tarkuni having five suites. Big Five game The reserve boasts four of the 'big five', the exception being elephant. Conservation Tswalu Kalahari reserve is part of the Diamond Route. The conservation work of Nicky and Strilli Oppenheimer was recognized with the WWF-Lonmin Award from the World Wide Fund for Nature in 2007. References Media related to Tswalu Kalahari Reserve at Wikimedia Commons
Цвалу Калахарі

Заповідник Цвалу Калахарі (англ. Tswalu Kalahari Reserve) — приватний заповідник дичини в окрузі Джон Таоло Ґаетсеве Північно-Капської провінції Південно-Африканської Республіки, за 600 км від столиці Преторії. Це найбільший приватний заповідник Південної Африки на площі понад 111 000 гектарів. Історія Заповідник Цвалу в Південному Калахарі був створений Стівеном Болером. Він придбав десятки ферм, щоб створити заповідник, вводячи африканську дику природу у її природне середовище існування. В заповіднику проживають леви, рідкісні види антилоп, жирафи, буйволи, бородавочники, зебри. У заповіднику проживає найбільша у світі популяція чорних носорогів. Щоб контролювати чисельність тварин та мати дохід для підтримки заповідника, тут існувала суперечлива сторона — спортивне полювання під назвою Такуні (англ. Takuni). Після передчасної смерті Стівена Болера в 1998 році, вирушаючи до Цвалу, він зазначив у своєму заповіті, що південноафриканський бізнесмен-мільярдер Ф. Оппенгеймер повинен отримати право першого вибору на успадкування заповідника Цвалу, і сім'я Оппенгеймерів зараз є власником і управляє заповідником. Полювання було зупинено Оппенгеймерами, а деякі рукотворні споруди, господарські будівлі та огорожі були демонтовані. Була додана нова земля для розширення та захисту середовищ існування та територій. Зараз Цвалу вміщує найбільшу популяцію чорного носорога поряд з іншими видами, що перебувають під загрозою зникнення, такими як ящери: панголін та псові: гієновий собака. Цвалу Калахарі (будиночок) Цвалу Калахарі — розкішний приватний будиночок (англ. Lodge; лодж) у заповіднику, член «Національних географічних унікальних лодж світу». «Motse Lodge» має дев'ять номерів, а приватний «Tarkuni» — п'ять. Велика п'ятірка Заповідник може похвалитися чотирма видами тварин з «великої п'ятірки», за винятком слона: буфало (буйвіл африканський, або «африканський буфало»); носоріг (чорний носоріг); лев (лев пустельний); пантера плямиста, або леопард. Збереження Заповідник Цвалу Калахарі є частиною «Алмазного шляху». Робота з охорони природи Ніколаса та Стріллі Оппенгеймерів була відзначена нагородою «Всесвітнього фонду природи» (Лондон) від імені «Всесвітнього фонду дикої природи» у 2007 році. Галерея Примітки Посилання Tswalu Kalahari website [Архівовано 1 квітня 2022 у Wayback Machine.] (англ.)
West Bank High School

West Bank High School is a co-educational facility located in East London, South Africa. The school has a Preparatory school, a Primary School and a High School. Apart from conventional classrooms, the building has a large hall seating over 400 people, a separate gym for fitness training (especially for the Rugby First Team), Science laboratories, a library, as well as specialist classrooms for Computer Application Technology, Consumer Studies. All classrooms have internet connectivity. A foyer followed by a wide flight of stairs adjourns the school hall. History The school's ethos is: Justorum Semita Quasi Lux Splendens. The school was erected in 1861 and is currently 161 years old - making it the oldest school in East London, and one of the oldest in the Eastern Cape. In 2011, the school had its Founders' Day, and celebrated its 150th birthday. The school also had an Old Banker's reunion, inviting all the past pupils of West Bank High School. The school's current headmaster is Willem. J. Haywood. School song The West Bank school song consists of two verses, one in English and the other in Afrikaans - because West Bank High is in fact a bilingual school. The school song also contains the phrase Justorum Semita Quasi Lux Splendens, which is the school's ethos. Houses The school has three houses that annually compete in an Inter-House sports day. The houses are: Black House (Dugmore) Red House (Edwards) White House (Price) The Houses were named after the three colours of the school's uniform. Sports West Bank High offers a range of sport activities, both for the summer and winter seasons. Summer: athletics and cricket Winter: hockey (exclusively for girls), netball and rugby as well as soccer for boys. Footnotes ECDOE - updated link. External links Official website
Zonnebloem Nest Senior School

Zonnebloem Nest Senior School is a school in the Western Cape. History Zonnebloem College was founded on 11 March 1858 by Sir George Grey, Reverend Tiyo Soga and Bishop Gray on Protea Farm known today as Bishopscourt. The institution was originally established for the children of Xhosa royal families who were Christian. Later on, it would be open to all races. The school opened with 39 pupils-36 boys and 3 girls but as that number grew, Bishop Gray was forced to look for other premises. Zonnebloem which means "the place of sunflowers", the origins of which trace back to the early 1700s, came on to the market. In 1860 the college moved to the farm and adopted the name of the farm, its emblem and created the motto, Et Fili Lucis Ambulate, which means "walk as the children of the light." When apartheid came into effect a teachers training college, a secondary school, and a boys and girls primary school were constructed. In 1971, the Children's Art Centre moved onto the premises. Notable figures who graduated include Emma Sandile and Harold Cressy. 2012 Possible closure In 2012 the Western Cape Education MEC announced that 27 schools would be possibly closed and Zonnebloem Nest was one of those schools. The school petitioned and protested for the school to stay open. The closure was for underperforming schools and Zonnebloem was in that category until it was revealed that in 2010 it had a 73% pass rate and in 2011 had an 85% pass rate. Equal Education saw this as an improper reason to declare Zonnebloem Nest as an underperforming school, as the percentage for an underperforming school is below 60%. Equal Education held a picket outside Western Cape Education Department on Lower Parliament Street in Cape Town. It was announced that Zonnebloem would not be closed as it was not an underperforming school. References External links Zonnebloem Nest Senior School
Kraftwerk Acacia

Das Kraftwerk Acacia (englisch: Acacia Power Station) ist ein Gasturbinenkraftwerk des staatlichen südafrikanischen Energieversorgers Eskom mit einer installierten Leistung von 171 MW in der Provinz Westkap am Stadtrand von Kapstadt. Die drei Blöcke haben eine Leistung von je 57 MW und dienen neben der Spitzenlastabdeckung auch der Notstromversorgung des Kernkraftwerks Koeberg. Die schwarzstartfähige Anlage lässt sich von der Eskom-Netzleitwarte in Simmerapan fernsteuern. Jeder der drei TP4-Blöcke besteht aus zwei Aero-Derivativen-Gasturbinen des Typs FT4 von Pratt & Whitney. Das Design ist eine Ableitung von JT4-Strahltriebwerken, wie sie in der Boeing 707 eingesetzt wurden. Die beiden Turbinen sind in der Flucht der Generatorachse angeordnet und treiben den Generator von beiden Seiten je über eine selbstsynchronisierende Schaltkupplung an. Die Anlage ist baugleich mit dem Kraftwerk Port Rex in East London. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Südafrika Einzelnachweise Weblinks Acacia Power Station. In: www.eskom.co.za. Abgerufen am 7. September 2015.
ТЕС Акація

ТЕС Акація — теплова електростанція на південному заході Південно-Африканської Республіки. Знаходиться у місті Кейптаун в Західнокапській провінції. Основне виробництво електроенергії в ПАР традиційно здійснюється на вугільних конденсаційних електростанціях на північному сході країни. В 1976 році для забезпечення надійної роботи енергомережі на південному узбережжі спорудили дві однотипні газотурбінні ТЕС — Порт-Рекс та Акація. Кожну з них обладнали трьома встановленими на роботу у відкритому циклі газовими турбінами Pratt and Whitney типу FT4 (такі ж встановлювались на літаках Boeing 707) потужністю по 57 МВт, які використовували в роботі нафтопродукти. Втім, якщо основною функцією станції Порт-Рекс є використання її турбін в режимі синхронного конденсатора, то для ТЕС Акація головним завданням є створення резервного джерела живлення АЕС Коберг, будівництво якої розпочато в 1976 році. З міркувань безпеки якщо Акація не може гарантувати видачу електрики, зазначена атомна станція також повинна виводитись із роботи. Варто відзначити і таку функцію ТЕС Акація як здатність розпочати роботу в умовах відсутності зовнішнього живлення («чорний старт» енергосистеми). Управління ТЕС здійснюється з національного диспетчерського пункту в Germiston. Примітки
Kraftwerk Port Rex

Das Kraftwerk Port Rex (englisch: Port Rex Power Station) ist ein Gasturbinenkraftwerk des staatlichen südafrikanischen Energieversorgers Eskom mit einer installierten Leistung von 171 MW in East London in der Provinz Ostkap. Die drei Blöcke haben eine Leistung von je 57 MW und dienen hauptsächlich der Abdeckung der Spitzenlast in der Region und der Blindleistungskompensation. Die schwarzstartfähige Anlage wird von der Eskom-Netzleitwarte in Simmerapan ferngesteuert. Jeder der drei TP4-Blöcke besteht aus zwei Aero-Derivativen-Gasturbinen des Typs FT4 von Pratt & Whitney. Das Design ist eine Ableitung von JT4-Strahltriebwerken, wie sie in der Boeing 707 eingesetzt wurden. Die beiden Turbinen sind in der Flucht der Generatorachse angeordnet und treiben den Generator von beiden Seiten je über eine selbstsynchronisierende Schaltkupplung an. Die Anlage ist baugleich mit dem Kraftwerk Acacia. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Südafrika Einzelnachweise Weblinks Acacia Power Station. In: www.eskom.co.za. Abgerufen am 7. September 2015.
ТЕС Порт-Рекс

ТЕС Порт-Рекс — теплова електростанція на півдні Південно-Африканської Республіки. Знаходиться у місті Іст-Лондон у Східнокапській провінції. Основне виробництво електроенергії в ПАР традиційно здійснюється на вугільних конденсаційних електростанціях на північному сході країни. В 1976 році для балансування енергомережі на південному узбережжі спорудили дві однотипні газотурбінні ТЕС — Порт-Рекс та Acacia. Кожну з них обладнали трьома встановленими на роботу у відкритому циклі газовими турбінами Pratt and Whitney типу FT4 (такі ж встановлювались на літаках Boeing 707) потужністю по 57 МВт, які використовували в роботі нафтопродукти. Особливістю станції Порт-Рекс, розташованої у кінцевій точці проведеної в Східнокапську провінцію лінії електропередачі, є можливість її турбін працювати в режимі синхронного компенсатора, що має важливу роль для балансування мережі. Також ТЕС здатна розпочати роботу в умовах відсутності зовнішнього живлення («чорний старт» енергосистеми). Управління ТЕС здійснюється з національного диспетчерського пункту в Джермістон. Примітки
Erasmia

Erasmia is a suburb in the northern outskirts of Centurion in the City of Tshwane Metropolitan Municipality, South Africa. Originally a whites-only area under apartheid, increasing numbers of Indians from neighbouring Laudium moved in, following the abolition of segregation in the early 1990s, and the construction of a direct link road between the two areas. Erasmia lies west of the R55 route. In 2001, 65.72% of the population was Indian, and by 2011, Indians made up 77.03% of the population. The area called Christoburg is for census and other purposes usually treated as part of Erasmia. History It became a suburb on 4 September 1946 and was named after WFE Erasmus. It was created out of the farms Mooiplaas No. 69 and Zwartkop No. 476. References
Bibliothèque nationale d'Afrique du Sud

La Bibliothèque nationale d'Afrique du Sud (National Library of South Africa, NLSA) est l'organe chargé du dépôt légal et de la bibliographie nationale en Afrique du Sud. Histoire Jusqu'en 1999, il y avait, pour des raisons historiques, deux bibliothèques nationales : la South African Library, fondée en 1818 et basée au Cap la State Library, fondée en 1887 et basée à Pretoria Ces deux établissements bénéficiaient du dépôt légal, en vigueur depuis 1842. Le National Library Act de 1998 a acté la fusion de ces deux institutions avec maintien des deux sites. La Bibliothèque nationale d'Afrique du Sud est officiellement née le 1er novembre 1999. Depuis, un nouveau site a été inauguré le 1er août 2008 sur le campus de Pretoria. Liens externes Site officiel Sciences de l’information et bibliothèques Portail de l’Afrique du Sud
Rust de Winter Dam

The Rust de Winter Dam is a dam located on the Elands River, Limpopo, South Africa. History It was established in 1920 and has a capacity of 28 million m3 behind a wall of 31 m. The dam is used for irrigation of farms. The name has its origin from when cattle were brought up from the Highveld for grazing in the winter. See also List of reservoirs and dams in South Africa List of rivers of South Africa References Sources List of South African Dams from the Department of Water Affairs Department of Water Affairs list of existing dams, October 2011, visited 10 June 2013
Consell Nacional de Províncies

El Consell Nacional de Províncies és la cambra alta del parlament de Sud-àfrica segons la constitució de 1997. Va reemplaçar a l'antic Senat, però és similar en què representa les províncies individuals i les àrees urbanes. Les votacions per a elegir els membres del Consell Nacional de Províncies són indirectes; els ciutadans voten pels membres dels parlaments provincials, i cadascun d'aquests parlaments nomena una delegació de deu membres per al Consell Nacional. La delegació, que inclou un premier, ha de reflectir la proporció de cada partit polític en el parlament provincial. Totes les nou províncies de Sud-àfrica tenen la mateixa representació en el Consell, sense importar llur població. Una delegació de l'Associació del Govern Local Sud-africà, pot assistir a les reunions del Consell Nacional, però no té dret a vot.
Conseil national des provinces

Le Conseil national des provinces est la chambre haute du Parlement d'Afrique du Sud. Historique Le Conseil national des provinces est créé par la Constitution, et a remplacé l'ancien Sénat, mais est très similaire à cet organe et à de nombreuses autres chambres hautes de législatures à travers le monde, dans la mesure où son objectif est de représenter les gouvernements des provinces, plutôt que de représenter directement le peuple. Fonctions Le Conseil national des provinces est une traduction institutionnelle du principe de la Constitution de 1996 appelé le gouvernement coopératif. Il offre aux neuf provinces du pays un lieu pour discuter avec le gouvernement dans les différents domaines où elles partagent avec lui une compétence législative; il leur permet de contrôler ses actions ayant un impact sur les provinces et collectivités locales. Composition Le Conseil national des provinces compte 90 conseillers, soit une délégation de 10 conseillers par province. Élections La délégation d'une province au sein du Conseil se compose de : 4 délégués spéciaux : le président de la province ou son délégué, issu de l'assemblée, et 3 autres délégués ad-hoc, en fonction des questions débattues ; 6 délégués permanents, qui renoncent par la même à leur siège provincial. Présidents Notes et références Notes Références Voir aussi Articles connexes Politique en Afrique du Sud Constitution sud-africaine de 1996 Chambre haute Liste des parlements actuels Liens externes (en) Site officiel Portail de l’Afrique du Sud Portail de la politique