NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Philips

A Philips egy holland multinacionális világítástechnikai és szórakoztató elektronikai termékeket gyártó cég. 1891-ben Eindhovenben alapították. 2010-ben a cég 25,42 milliárd eurónyi forgalmat bonyolított, alkalmazottjainak száma 114 500 főt tesz ki több mint 60 országban együttvéve. 2009-ben a Philips 1,6 milliárd eurót fordított kutatásokra és fejlesztésekre. A cég legismertebb fejlesztései közé tartozik a Compact Cassette kazettarendszer, a CD és a röntgen. Története A céget Philips & Co. néven Anton és Gerard Philips 1891-ben alapította a hollandiai Eindhovenben. A cég kezdetben szénszálas izzók gyártásával foglalkozott, 1900 környékére a legnagyobb előállítóvá nőtte ki magát Európában. A Philips első kutatólaboratóriuma volt az, amely a röntgen és a rádió technológiájában bemutatta fejlesztéseit. Idővel egyre több találmány és szabadalom látott napvilágot, melyek közül több is kényelmesebbé tette az emberek életét. Jegyzetek Források Cégtörténet Vállalati profil További információk Magyarországi honlap
Philips

Koninklijke Philips N.V. ali samo Philips je nizozemska korporacija s sedežem v Amsterdamu. Podjetje je ustanovil Gerard Philips in njegov oče Frederik v Eindhovnu leta 1891, kasneje se jima je pridružil še mlajši brat Anton Philips. Podjetje je razdeljeno v tri glavne divizije Philips Consumer Lifestyle (zabavna elektronika), Philips Healthcare (zdravstvo) in Philips Lighting (osvetljava). Slednji oddelek je bil leta 2012 največji proizvajalec osvetljave na svetu po prihodkih. Philips ima več kot 120 tisoč zaposlenih v 60 državah po svetu. Leta 1972 je Philips predstavil prvi kasetni videorekorder. Leta 1982 je Philips skupaj s Sonyem razvil kompaktni disk (CD). Galerija Sklici Bibliografija A. Heerding: The origin of the Dutch incandescent lamp industry. (Vol. 1 of The history of N.V. Philips gloeilampenfabriek). Cambridge, Cambridge University Press, 1986. ISBN 0-521-32169-7 A. Heerding: A company of many parts. (Vol. 2 of The history of N.V. Philips' gloeilampenfabrieken). Cambridge, Cambridge University Press, 1988. ISBN 0-521-32170-0 I.J. Blanken: The development of N.V. Philips' Gloeilampenfabrieken into a major electrical group. Zaltbommel, European Library, 1999. (Vol. 3 of The history of Philips Electronics N.V.). ISBN 90-288-1439-6 I.J. Blanken: Under German rule. Zaltbommel, European Library, 1999. (Vol. 4 of The history of Philips Electronics N.V). ISBN 90-288-1440-X Zunanje povezave Uradno spletno mesto Philips Lighting University
Philips

Филипс (хол. Koninklijke Philips Electronics N.V. или Краљевска Филипс Електроника) је холандска мултинационална компанија за здравствену технологију и некадашњу потрошачку електронику, основана у Ајндховену 1891. Од 1997. њено светско седиште се налази у Амстердаму, иако се седиште Бенелукса и даље налази у Ајндховену. Компанија је стекла краљевску почасну титулу 1998. Филипс су основали Џерард Филипс и његов отац Фредерик, а њихови први производи биле су сијалице. Током 20. века, израстао је у један од највећих светских електронских конгломерата, са глобалном доминацијом на тржишту производа, од кухињских апарата и електричних бријача до сијалица, телевизора, касета и компакт дискова (оба је изумео Филипс). У једном тренутку, играо је доминантну улогу у индустрији забаве (кроз PolyGram). Међутим, у 2010-им, компанија је почела да се смањује, продајући своју производњу телевизора (постајући TP Vision), расвете (постајући Signify) и јединица кућних апарата (постајући Versuni), да би на крају постала компанија усмерена на здравствену заштиту. Референце Спољашње везе Медији везани за Philips на Викимедијиној остави Званични веб-сајт
Seal Island, South Africa

Seal Island (formerly known as Witte Klip, meaning "White Rock") is a small land mass located 5.7 kilometres (3.5 miles) off the northern beaches of False Bay, near Cape Town in South Africa. The island is so named because of the great number of Cape fur seals that occupy it. It is 5 acres (2.0 hectares) in area and home to 64,000 Cape fur seals, also known as Brown fur seals. The large population of seals on the island previously attracted great white sharks to live in abundance near the island, but their population in the area began to drop in 2010, and they had disappeared from the area by 2018. It is not entirely known why great white sharks disappeared from the area, but it is believed to have been caused by either orcas or humans hunting them. The disappearance of great white sharks from the island caused the populations of broadnose sevengill sharks and seals to increase, as they lost their primary predator. References External links Surface Pursuit of a Cape Fur Seal by a White Shark at Seal Island. "White Shark Predatory Behavior at Seal Island" University of Cape Town Avian Demography Unit Photographing Africa's "Flying Sharks" from National Geographic's website
Otok tuljana (Južna Afrika)

Otok tuljana (eng. Seal Island, prije poznat kao Witte Klip, što znači "Bijela stijena") je mala hrid smještena oko 5.7 km od sjevernih plaža zaljeva False, u blizini Kaapstada u Južnoj Africi. Otok je otprilike 200 m dug i izdiže se oko 6 m iznad razine mora. Površina mu je 0,02 km2. Flora i fauna Otok je dom za 64 000 južnoafričkih tuljana krznaša (Arctocephalus pusillus), poznatih i kao smeđi tuljani. Velika populacija tuljana na otoku prethodno je privlačila velike bijele psine, ali je njihova populacija u tom području počela je opadati 2010. godine, a nestali su s područja do 2018. Nije u potpunosti poznato zašto su velike bijele psine nestali s tog područja, ali vjeruje se da je to uzrokovano lovom orki ili ljudi. Nestanak velikih bijelih psina s otoka uzrokovao je porast populacije morskih pasa Notorynchus cepedianus i tuljana, jer su izgubili svog primarnog predatora. Uz tuljane na otoku nalazi se nekoliko vrsta ptica, dok biljaka nema. Povijest Tijekom drugog svjetskog rata na otoku je izgrađena radarska postaja koja je razrušena u zimskoj oluju 1970.g. Izvori Vanjske poveznice
Ilha das Focas

A Ilha das Focas é uma pequena ilha localizada a uma distância de aproximadamente 6,1 km (3,7 milhas) das praias do norte da Baía Falsa que por sua vez situadas a aproximadamente 34,9 km (21,6 milhas) da área financeira da Cidade do Cabo na província do Cabo Ocidental na África do Sul. A ilha é assim denominada porque é muito densamente povoada por focas do cabo Predatismo A Ilha das Focas é também conhecida pela intensa atividade predatória que acontece no inverno quando os tubarões migram para a ilha para se alimentar de focas e pela técnica usada pelos tubarões da área, eles saltam para fora d'água para capturar suas presas. A predação dos tubarões acontece com mais intensidade dentro de um "anel da morte" de aproximadamente 3 quilômetros de diâmetro.
Острів Тюленів (Південно-Африканська Республіка)

Острів Тюленів (раніше відомий як Witte Klip, що означає «Біла скеля») — це невеликий масив землі, розташований за 5,7 км від північних пляжів Фолс-Бей, поблизу Кейптауна в Південній Африці. Острів отримав таку назву через велику кількість капських морських котиків, які населяють його. Це острів площею 5 акрів (2,0 гектара), де проживає 64 000 морських котиків. Тут також живуть морські птахи, і цілком імовірно, що не морські види також прилітають туди для розмноження. Острів є відслоненням граніту з мису і піднімається не більше ніж на 4 — 6 метрів над відміткою припливу. Острів не має жодної рослинності, будь-якого ґрунту чи навіть пляжу. Радарна щогла була побудована на острові під час Другої світової війни командою, яка жила в збірних хатинах під час будівництва, але ця вежа поступово піддалася корозії та була знесена під час зимового шторму в 1970 році. Від нього залишився лише іржавий, покручений метал. На острові залишилися руїни кількох хатин та інших споруд часів збору гуано (перша половина 20 століття). Деякі написи на скелях, зроблені збирачами гуано в 1930-х роках, все ще помітні. Тваринний світ Окрім капського морського котика, тут зустрічається бурий морський котик. Щільна популяція ластоногих у певні пори року приваблює головного хижака на тюленів, велику білу акулу. Острів Тюленів і прилеглі води надають рідкісні можливості для тих, хто бажає стати свідком нападу великих білих акул на морських котиків. Список літератури
Jasper Solar Energy Project

The Jasper Solar Energy Project (or Jasper PV Project) is a 96 megawatt (MW) photovoltaic power station, located 120 km west of Kimberley, in South Africa's Northern Cape. Construction of the project was completed in October 2014 and it is fully operational to power up to 80,000 homes. Google has a recent history of investing in wind and solar power, and since 2010 has committed to more than US$1 billion in renewable energy projects worldwide. Until 2013 little of this was spent on renewable energy in Africa. A new $12 million investment in the Jasper power project, at a project cost of approximately ZAR2.3 billion ($260 million) signals a change in policy. It is one of the largest solar installations in Africa, comprising over 325,000 PV modules. Background Since 2008 South African households and industry endure rolling blackouts due to a severe lack of generating capacity. Only since then has the government been active in looking at new potential sources of electricity. These incentives led to South Africa having the highest growth in clean energy investment in the world in 2012. While it is dependent on fossil fuels, its generous resources of wind and sun have made it opportune to diversify and to set itself the goal of installing 18 gigawatts of renewable energy capacity by 2030. SolarReserve, a developer of large-scale solar energy projects, joined forces with the Kensani Group and Intikon Energy, two South African companies, to develop three photovoltaic (PV) solar energy projects in South Africa. This consortium was awarded preferred bidder status in May 2012 by the South Africa Department of Energy. SolarReserve is busy on two other 75 megawatt projects, Letsatsi and Lesedi. The consortium closed the $260-million contract with investments coming from Google, the government's Public Investment Corporation (PIC), the Development Bank of Southern Africa and the PEACE Humansrus Trust. SolarReserve appointed SgurrEnergy as technical advisor on the projects involving the Letsatsi PV plant at Soutdrif north of Bloemfontein and Lesedi PV plant at Humansrus east of Postmasburg. See also List of power stations in South Africa References
Hoërskool Jim Fouché

Hoërskool Jim Fouché is a public Afrikaans medium co-educational high school situated in the suburb of Gardeniapark in Bloemfontein in the Free State province of South Africa. It is one of the top academic schools in the Free State. It was founded in 1959. The school is a successor to Wilgehof Hoërskool, and was named after Jacobus "Jim" Fouché, who became President of South Africa in 1968. Notable alumni Leon Schuster (1968, teacher 1973–75) Brendan Peyper (2014), singer Jamba Ulengo (born 1990), rugby union player for the Tel Aviv Heat Notes References External links Official site (in Afrikaans) JF Oester, school newspaper, on Facebook
Selborne Graving Dock

The Selborne Graving Dock is a dry dock in Simon's Town, South Africa. It is situated within the Naval Base Simon's Town. It is named for William Palmer, 2nd Earl of Selborne, the High Commissioner for Southern Africa at the time of construction. History On 27 July 1900 a tender for the construction of a yard was awarded to Sir John Jackson Ltd. The construction used Portland cement from England, as well as granite blocks from Norway. The foundation stone was laid on 15 November 1906, and the dry dock was opened on 3 November 1910 (1910-11-03), by the Duke of Connaught. The Dockyard (including the dry dock) was handed to South Africa in 1957, as part of the Simonstown Agreement. Images References
South African Airways Museum Society

La South African Airways Museum Society est un musée aérien en Afrique du sud, consacrée à l'histoire de South African Airways (SAA) et plus généralement à celle de l'aviation civile dans le pays. Site et création Le musée se trouve à Germiston, localité qui jouxte Johannesburg, dans l'enceinte de l'aéroport Rand (AITA: QRA). C'est un aéroport peu important au XXIe siècle, abritant principalement des avions légers, une école de pilotage, et quelques avions d'affaires, mais qui fut, dans les années 1970, le plus important du continent africain et de l'hémisphère sud. La SAAMS est une organisation à but non lucratif créée en 1986. Avions en exposition statique Le musée possède une collection d'anciens appareils commerciaux, la plupart ont été donnés par SAA à la fin de leur carrière opérationnelle : Lockheed L-18 Lodestar De Havilland DH.104 Lockheed L-1649 Starliner Vickers VC.1 Viking Douglas DC-4 Boeing 707 Boeing 737-200 Boeing 747-200 Boeing 747SP Avions exploités D'autres appareils ne sont pas seulement exposés : ils sont maintenus en état de vol et servent à des vols de démonstration, des baptêmes de l'air, des vols touristiques. Cela comprend un bimoteur CASA 352L, version espagnole du Junkers Ju 52. Galeries Outre les avions, le musée expose, dans une galerie, de nombreux objets liés à l'histoire de SAA : uniformes, photos, brochures et affiches publicitaires, modèles réduits d'avions, etc. Références Portail de l’aéronautique Portail de l’Afrique du Sud
South African Airways Museum Society

South African Airways Museum Society – muzeum zlokalizowane na lotnisku Rand w Germiston, Gauteng, Południowa Afryka. Historia Muzeum zostało założone w 1986 roku przez linie lotnicze South African Airways w celu zachowania historii linii lotniczych oraz lotnictwa cywilnego w Południowej Afryce. Utworzenie muzeum zainicjowane zostało zakupem samolotu Junkers Ju 52/3m dla South African Airways. Ten typ samolotu był użytkowany w pierwszych latach działalności przewoźnika. W muzeum eksponowane są: dokumenty, zdjęcia, książki związane z historią z afrykańskimi liniami lotniczymi South African Airways, modele samolotów oraz samoloty w formie statycznej w hangarach i na wolnym powietrzu. Większość samolotów jest zdatnych do lotów a trzy wykonują komercyjne loty z pasażerami, są to: DC3 (kod rejestracyjny ZS-BXF) oraz dwa egzemplarze DC-4 Skymaster (ZS-AUB, ZS-BMH). Samoloty te uczestniczyły w wielu międzynarodowych pokazach lotniczych w USA i Europie: DC4 odbył lot na pokazy lotnicze Oshkosh w 1994, Douglas DC-4 Skymaster lot do Norwegii w dniu 30 maja 1996 roku na najbardziej na północ wysunięty punkt kontynentu europejskiego do Nord Kap (ZS-BMH), samolot Douglas DC-4 Skymaster w 1997 wykonał cztery atlantyckie przeloty w malowaniu linii lotniczych Swissair. Obecnie te samoloty są wynajmowane i wykonują loty turystyczne w Republice Południowej Afryki oraz międzynarodowe loty czarterowe. Boeing 747 Wyjątkowo niebezpieczną operację lądowania samolotu Boeinga 747 "Multi" (ZS-SPC) przeprowadzono po przekazaniu samolotu do muzeum. 30 września 2006 samolot wykonał ostatni lot bez pasażerów do lotniska Rand. Pilot wykonał lądowanie na pasie startowym nr 11 o długości 1463 m przy bocznym wietrze 15 km/h, szerokość pasa wynosiła 15 m, a standardowa szerokość drogi startowej dla tego typu samolotu wynosi 45–60 m, rozstaw kół nieznacznie przekraczał rozstaw kół podwozia głównego samolotu, wynosił 9,3 m. Taką sama operacja lądowania Boeinga 747-244B "Lebombo" (ZS-SAN) miała miejsce wcześniej w 2004 roku. Kolekcja Na terenie muzeum znajdują się następujące samoloty: CASA 352L (Junkers Ju 52/3m) Lockheed L18 Lodestar De Havilland DH 104 Dove Lockheed L1649A Starliner Vickers VC1A Viking Boeing 747-244B Douglas C-54D-15-DC Boeing 747SP-44 "Multi" (2006) Douglas DC-3 Dakota Douglas DC-4 Skymaster (ZS-BMH, ZS-AUB) Boeing 707-344C Boeing 737-219 Pietenpol Air Camper Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona muzeum YouTube Lądowanie 747SP Maluti w Rand Airport
Wingate Park Country Club

De Wingate Park Country Club is een countryclub in Zuid-Afrika die werd opgericht in 1950. De club bevindt zich in Pretoria, Tshwane, en beschikt over een 18-holes golfbaan met een par van 72. Naast een golfbaan, beschikt de club ook over een bowlingbaan, tennisbanen en een trainingscentrum. Golftoernooien Voor het golftoernooi is de lengte van de baan voor de heren 6778 meter met een par van 72. Zuid-Afrikaans Masters: 1993 Zuid-Afrikaans Amateur Kampioenschap: 2005 Externe link (en) Officiële website
Regenesys Business School

Regenesys is a private college based in Johannesburg, South Africa. The Regenesys Group includes Regenesys Business School, Regenesys School of Public Management, Regenesys School of Law, and School of Technology. The group has campuses and offices online and in South Africa, Mumbai, Nairobi, and Lagos. Academic Programmes Regenesys has a focus on business management, public management, and law. Its accredited programmes include: POSTGRADUATE Doctor of Business Management Master of Business Administration Master of Public Management Postgraduate Diploma in Business Management Postgraduate Diploma in Public Management UNDERGRADUATE Bachelor of Laws (LLB) (introduced 2023) Bachelor of Accounting Science (BCompt) Bachelor of Business Administration Bachelor of Business Administration in Banking Bachelor of Business Administration in Retail Management Bachelor of Public Management Bachelor of Science in Computer Science Higher Certificate in Business Management Higher Certificate in Business Management in Credit Banking Higher Certificate in Business Management in Retail Management Higher Certificate in Public Management Corporate Education Programmes Regenesys Corporate Education offers a wide range of open-enrolment and customised corporate education programmes for senior, middle and junior managers in business, government, non-profit, and state-owned enterprises. Programmes include: Executive Development Programmes Management Development Programmes Online Short Learning Programmes Skills Programmes Learnerships Accreditation Regenesys is accredited by the Council for Higher Education in South Africa. It is also registered with the Department of Higher Education and Training. South African higher education institutions are accredited through the Council for Higher Education in South Africa and Regenesys is accredited to offer its programmes in accordance with the national quality standards. Ranking Regenesys is ranked as one of the top 50 business schools in South Africa. The school was given a ranking from the 2022 PMR.Africa rating. The ratings are based on respondents who rate MBA/MBL graduates and students on a variety of attributes or criteria, including: application of knowledge in the workplace, emotional intelligence, entrepreneurial skills, financial management, innovation, leadership qualities and strategic management. The survey was conducted among human resource managers, directors and line managers from corporate companies, national, provincial and local government departments, municipalities and state-owned enterprises. Advisory Boards The Regenesys advisory board is a body that provides non-binding strategic advice to the management of the Regenesys group. The advisory council consists of 15 boards. Holistic Approach to Education A holistic approach is practiced because the co-founder of Regenesys, Dr Saravanja, was a monk. References External links Official site Digital Regenesys
Киалами (писта)

Киалами (на английски: Kyalami Grand Prix Circuit, от Khaya lami – „моят дом“ на зулу) е писта за провеждане на автомобилни и мотоциклетни състезания, намираща се до град Мидранд, РЮА. История Трасето за първи път е домакин на състезание от Формула 1 през 1967 г. и първи победител в Голямата награда на ЮАР е Педро Родригес със Купър-Мазерати, а пол позишън е за Джак Брабам от Брабам-Репко с време 1:28.3 и най-бързата обиколка е за Дени Хълм, също от този тим 1:29.9. За последен път състезание на старото трасе е проведено през 1985 г. и след това няма състезания до 1992 година. Новото трасе е с дължина 4,2 км (2,4 мили) и се връща в календара на Формула 1 през 1992 г. Победители във Формула 1 Вижте също Всички стартове в историята на Формула 1
Kyalami

Kyalami je závodní okruh v Jihoafrické republice, 20 km od Johannesburgu. Ve formuli 1 se na této trati závodilo v letech 1967–1980,1982–1985,1992,1993. V letech 1998–2002 trať hostila závody série World Superbike. Jely se na ní také závody A1 Grand Prix. Trať v roce 1967 Délka okruhu 4,094 m Rekord v kvalifikaci – 1:28.300 Jack Brabham/1967 Rekord v závodě – 1:29.900 Denny Hulme/1967 Trať od roku 1968 Délka okruhu 4,104 m Rekord v kvalifikaci – 1:02.366 Nigel Mansell/1985 Rekord v závodě – 1:08.149 Keke Rosberg/1985 Trať od roku 1992 Délka okruhu 4,261 m Rekord v kvalifikaci – 1:15.486 Nigel Mansell/1992 Rekord v závodě – 1:17.578 Nigel Mansell/1992 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyalami na Wikimedia Commons (anglicky) Oficiální web okruhu
Kyalami Grand Prix Circuit

Der Kyalami Grand Prix Circuit ist eine Motorsport-Rennstrecke in der südafrikanischen Provinz Gauteng und liegt zwischen der Provinzhauptstadt Johannesburg und der Landeshauptstadt Pretoria. Das Wort Kyalami bedeutet in IsiZulu, einer von Südafrikas elf Amtssprachen, „Mein Heim“. Geschichte Von 1967 bis 1985 war der Kurs im Rahmen der Formel-1-Weltmeisterschaft regelmäßiger Austragungsort des Großen Preises von Südafrika, ehe er aufgrund von politischem Druck vorübergehend eingestellt wurde. In den späten 1980er Jahren wurde der Kurs grundlegend umgebaut, wobei vom ursprünglichen Hochgeschwindigkeitskurs nur die Passagen von den Kurven Jukskei Sweep bis The Esses in leicht veränderter Form beibehalten und der Rest neu gestaltet wurde. Nach dem Ende der Apartheid kehrte die Formel 1 dann in den Saisons 1992 und 1993 nach Südafrika zurück. Zwischen 1983 und 1992 wurde hier außerdem viermal der Große Preis von Südafrika für Motorräder im Rahmen der Motorrad-Weltmeisterschaft ausgetragen. Heutzutage finden auf dem Kurs kaum noch Rennen statt, da er sich in einem Wohngebiet befindet und mit strengen Auflagen zur Lärmvermeidung belegt worden ist. Stattdessen wurde er teilweise zum Kyalami Office Park umgewandelt, in dem sich kleine und mittelständische Unternehmen angesiedelt haben. 2009 gastierte erstmals seit 2002 wieder die Superbike-Weltmeisterschaft in Kyalami. Nach einer weiteren Veranstaltung im Jahr 2010 wurde der ursprünglich bis 2015 laufende Vertrag zwischen der Regierung der Provinz Gauteng und dem Superbike-WM-Vermarkter aufgelöst. Mit den 9 Stunden von Kyalami im Rahmen der Intercontinental GT Challenge findet seit 2019 wieder ein internationales Rennen auf der Strecke statt. Im Zuge der seit der Übernahme der Formel 1 durch den US-amerikanischen Medienkonzern Liberty Media im Jahr 2016 stattfindenden Expansion des Sports wurde der Wunsch nach der Rückkehr eines Grand Prix auf dem afrikanischen Kontinent laut. Speziell Lewis Hamilton sprach sich für eine Rückkehr der Formel 1 nach Südafrika aus. Im Juni 2022 wurde seitens der Formel 1 und der FIA bestätigt, dass Verhandlungen mit dem Streckenbetreiber Toby Venter stattfänden, um die Strecke für die Saison 2023 wieder in den Rennkalender aufzunehmen. Nach derzeitigem Stand ist dies jedoch noch nicht möglich, da Kyalami von der FIA als Grad-2-Rennstrecke eingestuft wird, während für die Erlaubnis, einen Grand Prix veranstalten zu dürfen, Grad 1 notwendig ist. Statistik Rundenrekorde Formel 1 Strecke 1968–1985 Qualifikation: 1:02,366 min (Nigel Mansell, Williams-Honda, 1985) Rennen: 1:08,149 min (Keke Rosberg, Williams-Honda, 1985) Strecke ab 1990 Qualifikation: 1:15,486 min (Nigel Mansell, Williams-Renault, 1992) Rennen: 1:17,578 min (Nigel Mansell, Williams-Renault, 1992) Alle Sieger von Formel-1-Rennen in Kyalami RekordsiegerFahrer: Niki Lauda (3) • Fahrernationen: Großbritannien (5) • Konstrukteure: Ferrari (4) • Motorenhersteller: Ford (8) • Reifenhersteller: Goodyear (11) Weblinks Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise