Drakensberg Boys' Choir School

Drakensberg Boys’ Choir School (DBCS) je soukromá křesťansky zaměřená multikulturní hudební chlapecká internátní škola sídlící na samotě v podhůří Středních Dračích hor, na úpatí hor Cathkin Peaks a Champagne Castle, v údolí Champagne Valley, nedaleko farmářského městečka Winterton (necelých 30 km jihojihozápadně od něj) v jihoafrické provincii KwaZulu-Natal. Založena byla roku 1967 nadací rodiny Tungayů, která se angažuje v rozvoji místního turistického ruchu. Ve škole jsou vzděláváni členové výběrového pěveckého a hudebního sboru Drakensberg Boys’ Choir (slangově zkracováno na Drakies), který ve svém oboru patří ke světové špičce a svým stylem a repertoárem je v mnohém jedinečný. Škola bývá označována za jedinou svého druhu v Africe a žáci se do ní rekrutují nejen z Jihoafrické republiky, ale i z několika dalších okolních zemí (Svazijska, Botswany a Namibie). Žáky školy je kolem 100 sboristů ve věku od 9 do 15 let (4. až 9., resp. 2. až 7. třída). Sbor vykonal mnoho turné po Africe i ostatních kontinentech (opakovaně vyjížděl například do Izraele, Evropy, Japonska a USA; v únoru 1992 vystoupil i v Praze) a získal mnoho významných ocenění na mezinárodních festivalech. Škola též pořádá pravidelné středeční veřejné koncerty a každoroční hudební festivaly. Jako svůj cíl deklaruje připravovat žáky pro život a ke schopnosti vést, a to prostřednictvím dokonalosti v hudbě, vzdělání, sportu a sociálního obohacení v křesťanském prostředí. Hudební repertoár zahrnuje klasickou, moderní i etnickou hudbu. Přestože v některých provinciích státu jsou rasové problémy vyhrocené, Drakenberský chlapecký sbor ve světě úspěšně reprezentuje lepší stránku moderní Jižní Afriky. Historie školy 23. ledna 1967 byla škola otevřena pro prvních 20 žáků, kteří byli pečlivě vybráni z celé Jihoafrické republiky. Během několika let vzrostl počet žáků asi na 100 až 120 a tento rozsah si škola zachovala doposud. Za dobu své existence čelila několika výzvám a krizím, v nichž se rozhodovalo o její další existenci, ale zatím ve všech obstála. Jedním z dlouhodobých problémů jsou například vysoké finanční náklady na udržení špičkové kvality pedagogického sboru v odlehlé oblasti vzdálené od velkých měst, které se odrážejí na vysokém školném. O založení školy se zasloužil zejména Johan Tungay, na vedení nadace a podpoře školy se však významně podíleli i Ron a Gwen Tungayovi a následně Russel Tungay. Škola se hlásí obecně ke křesťanství, avšak nikoliv k některému konkrétnímu vyznání, jeden ze zdrojů označuje vedení školy jako katolické. Pozemek školy je velký asi 100 akrů (0,4 km²). Uspořádání školy bylo od počátku koncipováno podle vzoru „farm schools“. Vybavení školy bylo vždy spíše jednoduché, původní koncertní sál měl kapacitu 80 diváků. V roce 1995 však byla dokončena výstavba nového koncertního sálu s kapacitou 600 posluchačů a s moderní zvukovou a světelnou technikou, což umožnilo pořádat pravidelné středeční veřejné koncerty i každoroční festivaly, na nichž kromě místního sboru vystupují i další zejména jihoafričtí umělci a skupiny. Probíhá také výstavba nových, komfortnějších ubytovacích zařízení pro studenty, první fáze byla dokončena začátkem roku 2009, strategický plán počítá s modernizací celé školy. Ve školní sezóně jsou v koncertní hale pořádány téměř každý týden pravidelné středeční veřejné koncerty od 15:30 do 17 h SAST (tj. od 14:30 h SEČ), které bývají on-line vysílány po internetu, pořádají se zde také pravidelné hudební festivaly, v dubnu Music in the Mountains (MIM nebo MIMs, v roce 2009 se konal 17. ročník), který patří mezi nejvýznamnější jihoafrické hudební festivaly, a předvánoční festival, který začal pod názvem Drakensberg Festival of Carols a později byl přejmenován na Drakensberg Festive Celebration (DFC, ročníky festivalu jsou odpočítávány od roku 2000). Hudební akce v této škole patří mezi významné turistické atrakce oblasti Dračích hor, i na pravidelných středečních koncertech bývá sál téměř zaplněn jihoafrickými i zahraničními turisty i školními výpravami. Manželka ředitele DBCS Maretha Gresse organizuje charitativní akce na podporu místních škol v Champagne Valley, primární školy „Champagne Valley School“ a dvoustupňové školy „Meadowsweet School“. V rámci programu „Outreach Programme“, který má pomoci vychovat žáky sborové školy k citlivosti vůči sociální realitě, také žáci sborové školy například doučují žáky z místních běžných škol, pedagogové ze sborové školy zase metodicky pomáhají místním učitelům. Žáci jsou vedeni také k nejrůznějším sportovním aktivitám, při škole fungují na dobrovolné bází různé sportovní, turistické a zájmové kluby. Ubytovací sekce jsou rozděleny podle věku. Každá ložnice je vybavena televizí. Školné v roce 2008 činilo 76 000 randů (v přepočtu asi 7200 € nebo 190 000 Kč) ročně, žáci v první třídě nemají nárok na stipendium. Přestože africké písně byly součástí repertoáru již od založení sboru, první černošský uchazeč byl do školy přijat až v roce 1986. V roce 2007 byl do školy přijat první český žák, Filip Ptáček, syn českého lékaře žijícího v JAR a pravnuk zakladatele pražského pěveckého sboru Hlahol. Do sboru se rozhodl vstoupit již v roce 2003, když v Kimberley sbor poprvé viděl a slyšel. Vedení Mezi nejznámější a nejdéle působící sbormistry patřil Christian Ashley-Botha (1980–2006). Jihoafrický prezident Thabo Mbeki jej 27. září 2006 vyznamenal bronzovým Ikhamanga řádem za výjimečný přínos pro sborovou hudbu v Jižní Africe, přičemž ve zveřejněném profilu ocenil nejen úspěchy sboru na hudebním poli, ale i vytrvalý boj za nesegregovanou a nediskriminační zemi. Jako sbormistři v DBCS působili: John Tungay 1967–1976 Desmond Wright 1967–1969 Louis van der Westhuizen 1969–1975 Edward Aitchison 1970–1971 Eberhard Künkel 1971–1972 Lionel van Zyl 1973–1975, 1977–1981 Charles Denholm 1974–1976 David Matheson 1976–1977 Susan Reid 1976–1977 Hannes Loubser 1977–1980 Daniël Baard 1978–1984 Christian Ashley-Botha 1981–2006 Juan Burgers 1982–1983 Benjmanin Oosthuizen 1984–1986 Gerhard du Toit 1986–1989 Botes Gresse 1990–1995 Vaughan van Zyl 1996–1998 Rudolf de Beer 1999–2006 Bernard Krüger v letech 2006–2009, sboru se ujal ve svých 25 letech Johann van der Sandt od 1. července 2009 Významní absolventi Prezident JAR ocenil, že sbormistr Ashley-Botha měl významný vliv na další jihoafrické umělce, jako jsou Bala Brothers (Zwai, Loyiso a Phelo) nebo Deon van der Walt, kteří ze sboru vzešli. Repertoár a styl K tradičnímu repertoáru patří široká škála evropských klasických skladeb, zaměřuje se i na moderní euroamerickou hudbu z oblasti popu, rocku i jazzu i etnicky inspirovanou hudbu. V období zániku apartheidu v zemi v první polovině 90. let se značně zvýšil podíl černošských žáků a repertoár obohatily po dřívějších experimentech od roku 1992 nastálo tradiční lidové písně mnoha afrických národů, zejména bantuských. Sbor uchvacuje publikum svým jedinečným výrazným stylem, specifickou dynamičností i rytmičností provedení, zjevným požitkem ze zpěvu i všestranností a rozsahem repertoáru, zahrnujícího kromě klasiky i komplikované a harmonicky i rytmicky náročné moderní skladby (například Bohemian Rhapsody od Freddie Mercuryho) a lidové africké písně. Členové sboru pokryjí hlasový rozsah od chlapeckého sopránu (treble) až po mocné basy a tenory starších žáků. V klasickém repertoáru patří mezi nejfrekventovanější autory Johann Sebastian Bach, Georg Friedrich Händel, Wolfgang Amadeus Mozart, Joseph Haydn, Benjamin Britten, moderní britští skladatelé John Rutter a David Willcocks, někdejší vlastní sbormistr Rudolf de Beer a mnoho dalších. Dlouhodobě má sbor v repertoáru Kreolskou mši i africkou Missa Luba. Na festivalu MIMs roku 2009 sbor předvedl ordinárium, které složil litevský skladatel Vytautas Miškinis na výzvu Mezinárodní chorální federace pro Světové chorální symposium v Dánsku roku 2008. Skladba je určena pro sbor, jazzové trio a dodatečný klavír. Autor mši nazval A Light Mass (je zmiňována též jako Jazz Mass), na festivalu byla uvedena pod názvem Missa Alternativa. Po americkém sboru Con Spirare bylo drakenberské nastudování v pořadí druhé a dirigoval je sám Miškinis. Tradičním koncertním úborem jsou již od počátku 70. let šedé kalhoty s bílou košilí, modrou vestou jihoafrického střihu, velkým bílým visutým oválným límcem (žabotem, jabotem), a černé boty. V 90. letech zavedl sbor pro africký repertoár druhý úbor, inspirovaný africkými tradicemi, sestávající z bílých holínek, černých kalhot a trikotu domorodého střihu kombinujícího černou barvu s různými dvojicemi pestrých barev. Použití úborů však není zcela důsledně rozlišováno: občas sbor zpívá i klasické písně v africkém úboru nebo africké písně v konvenčním. Při některých příležitostech sbor vystupoval i v jiném oblečení. Školní uniformu tvoří černé ragbyové šortky, černé tričko a sandály, v zimě džíny a uzavřené sportovní boty. S africkým úborem souvisí i choreografie a nehlasové zvukové efekty zejména afrických písní, hojně využívající pohyby těla včetně dupání, tleskání či luskání prsty (jedna ze skladeb je založena čistě na nehlasové imitaci zvuků africké přírody, deště s bouří), pohvizdování i samostatné taneční výstupy založené na tradičních jihoafrických holínkových tancích (Gumboot Dance) pocházejících z hornického prostředí. Oproti většině obdobných euroamerických sborů je pohyb (například zdánlivě neorganizované pokývávání těla) využíván i u klasického repertoáru. Při některých výstupech je sbor doprovázen různými hudebními nástroji. Sami žáci bravurně hrají zejména na nejrůznější druhy bicích a jiných rytmických nástrojů a na tradiční africký nástroj akadinda (druh xylofonu). Turné Již bezprostředně po svém vzniku začal sbor provádět koncertní turné jak po Jihoafrické republice, později i po dalších zemích Afriky (Egypt, Keňa, Zimbabwe, Malawi, Mosambik, Namibie) a od roku 1971 i po dalších kontinentech, zejména do Izraele, Evropy, Severní Ameriky a na Dálný východ (Japonsko, Hongkong, Tchaj-wan). Mnohá turné jsou pořádána jako výměnné pobyty, což snižuje náklady, a vystupuje na společném koncertu s hostitelským sborem. Na různá turné vyrážejí různě velké výběrové sbory, do Japonska dokonce škola jednou vypravila dva koncertní sbory souběžně. V roce 1983 sbor na pozvání papeže Jana Pavla II. vystupoval ve Vatikánu před publikem 25 tisíc lidí. Dostal také speciální ocenění v americkém Disney's Magic Kingdom. Významná ocenění získal soubor na světových sborových festivalech v letech 1973, 1975, 1977 a 1983. V roce 1983 byl prohlášen za nejoblíbenější sbor na Zimrya Festivalu v Tel Avivu. Rovněž na Světovém festivalu chlapeckých sborů roku 1992 v Poznani byl prohlášen za jeden z nejlepších. Vystoupil také jako předskupina na turné Irona Curtaina v Budapešti. V roce 1985 zpíval při velké mši ve svatoštěpánské katedrále ve Vídni a v roce 1987 na turné v Portugalsku sklidil v katedrále svatého Jeronýma osmiminutovou ovací vestoje. V roce 1997 škola uskutečnila rekordní sedmitýdenní turné po Japonsku, v jehož rámci cestovaly dokonce dva školní sbory samostatně. Zahraniční turné sboru: 1970 Rhodesie 1971 Evropa: Anglie, Francie, Portugalsko a Španělsko 1972 Rhodesie červenec 1973 Izrael, festival Zimriya 1973 Seychely, Mauricius a Malawi červenec 1975 Izrael, festival Zimriya konec července 1975 Belgie a Nizozemsko červenec 1977 Izrael, festival Zimriya 1977 Jihozápadní Afrika a Malawi červenec 1979 Izrael, festival Zimriya prosinec 1979 Evropa: Belgie, Nizozemsko, Švýcarsko a Anglie květen a červen 1980: Jihozápadní Afrika září a říjen 1980 Evropa: Belgie, Německo, Itálie, Rakousko a Švýcarsko 1981 Anglie a Skotsko září 1981 Spojené státy americké duben až květen 1983 Jihozápadní Afrika červenec 1983: Izrael, Itálie a Vatikán, Španělsko 1984: Malawi 1985 Evropa: Německo, Anglie, Maďarsko, Itálie, Rakousko a Švýcarsko září 1985: Jihozápadní Afrika květen 1987: Jihozápadní Afrika listopad 1987: Portugalsko a Madeira září 1988 Evropa: Belgie, Německo, Francie, Itálie, Nizozemsko, Rakousko, Španělsko a Švýcarsko 1989: Belgie, Anglie, Francie a Lucembursko 1990: Tchaj-wan, Hongkong a Mauricius 1991: Řecko 1992: Polsko (festival v Poznani 7. až 11. února), Československo (Praha, Smetanova síň) a Německo (Lipsko, kostel svatého Tomáše) červenec 1993: Spojené státy americké září 1994: Egypt, Keňa a Zimbabwe 1995: Egypt, Anglie, Francie a Itálie 1995 Svazijsko 1996 západní Austrálie (Ashley-Botha) 1996 Zimbabwe (van Zyl) září a říjen 1996 Spojené státy americké květen až červenec 1997: Japonsko 1997 Zimbabwe září a říjen 1998 Spojené státy americké a Kanada září 1999 Dánsko, Finsko, Norsko, Švédsko a Turecko září 2000 Norsko, Švédsko a Turecko červenec a srpen 2001 Japonsko červenec a srpen 2002 Japonsko září 2003 Spojené státy americké a Kanada září 2004 Anglie a Jersey září 2005 Japonsko březen 2007 Spojené státy americké červenec a srpen 2007, malý 14členný sbor navštívil Čínu; akce měla podpořit investice Číny v JAR, zároveň sbor obdržel pozvání na šanghajské festivaly v říjnu 2007 a v roce 2008 2009 Norsko a Nizozemsko Nahrávky Škola vydala a nabízí k prodeji četné zvukové nahrávky a v poslední době i videonahrávky z celé šíře sborového repertoáru. Nahrávky: LP The Drakensberg Boys Choir in Concert (Die Drakensberg Seunskoor), 1968, sbormistr Desmond Wright, 10 skladeb LP On Wings of Song (Op Vleuels van Lied), 1968, sbormistr Desmond Wright, 10 skladeb EP Gehrard Le Roux sings with Derek Pullen, rok nezjištěn, 5 skladeb, sbormistr Edward Aitchison EP Rocky Ferron Sings, 1970 LP Liefste Moeder ons bring Rosies, 1971 (jinde uváděno 1976), 12 skladeb, sbormistr Edward Aitchison LP 25 Skittersterre, cca 1968 až 1972, Drakensberg Boys Choir zpívá pouze píseň č. 3 na zadní straně (In Die Drakensberge) LP A new life, 1970 (též datováno 1971), účast na 4 z 11 skladeb, Cavalier Films LP Get me to the fun on time, 1970 (též datováno 1971), 12 skladeb, sbormistr Edward Aitchison LP Encore, 1971 (některé zdroje datují do 60. let), 14 skladeb, z toho 6 kantáty od George Odama, společně s Pierermaritzburg Philharmonic Orchestra, sbormistr Edward Aitchison Op die vleuels van 'n duif, 1971, sbormistr Louis van der Westhuizen. LP Happy Wanderers (Stralende Swervertjies), 1973, též datováno 1972, 15 skladeb, sbormistr John Tungay Praise for the singing, 1973 LP Those Naughty Angels & Other Hits, 1973, 12 písní, společně s Johannesburg Pop Orchestra. EP World Choir Festival Israel 1973 : Souvenir, 1973, cca 5 skladeb. Sbormistr Lionel van Zyl. LP The Greatest Gift (Die Grootste Gawe) 1973, 15 skladeb, sbormistr Lionel van Zyl LP O, for the Wings of a Dove, rok vydání neznámý, sbormistr Louis van der Westhuizen LP Best of the Drakensberg Boys Choir-SARIE 1974 Winners (Sarie), 1974, sbormistr Louis van der Westhuizen, 12 skladeb LP Choral Fantasia & Easter Hymn, 1974, sbormistři Louis van der Westhuizen、a Lionel van Zyl, 9 skladeb LP Sing Halleluja, 1974, sbormistr Louis van der Westhuizen LP Drakensbergers, 1975, 12 skladeb, sbormistr Louis van der Westhuisen, podle jiného zdroje Lionel van Zyl a Joseph Stanford. Sing Happy Child, 1975, sóla a dueta, sbormistři Lionel van Zyl a Joseph Stanford. LP Sons Of The Mountains (Seuns Van Die Berge), rok neznámý, sbormistr Cahrles Denholm, 20 skladeb LP Bayeza!, 1976 (1977), 13 skladeb, sbormistr David Matheson. LP Laudate Dominum, 1977, 14 skladeb, sbormistr Hannes Loubser. LP A Ceremony of Carols, Benjamin Britten 1978, cca 20 skladeb, sbormistr Lionel van Zyl. LP Misa Criolla, 1978, sbormistr Hannes Loubser, na přední straně Kreolská mše, na zadní straně dalších 7 skladeb. Sbormistr Hannes Loubser. LP Van Drakensberg tot Tafelberg (Junior Seunskoor), 1978, 16 skladeb, sbormistr Daniël Baard LP Deo gracias, 1979, sbormistr Lionel van Zyl LP Drakensberg Boys Choir in Belgium, 1979, Kreolská mše a další skladby. Sbormistr Hannes Loubser. LP St. Carolus Borromeus Katedraal, Antwerpen, 1979. Sbormistr Hannes Loubser. LP Drakensberg Boys' Choir In Concert, 1980, 14 až 16 skladeb, sbormistr Lionel van Zyl EP Drakensberg Boys Choir (Soloists), 1980, klavír Lionel van Zyl, sóla Paul Leonard, Jeremy Stefano, Pierre du Toit LP European Tour 1980, 1981, sbormistr Hannes Loubser, na přední straně zejména Misa aeterna Christi munera, na zadní další skladby. LP In Die Drakensberge, 1983, sbormistři Christian Ashley-Botha, Daniël Baard a Juan Burgers, 17 skladeb CT Manuel Escorcio with The Drakensberg Boys' Choir, 1984, 9 skladeb CT (LP?) A Christmas to Remember, 1986, 13 skladeb. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Gerhard du Toit. CT Sing a song of Dias – A Musical Tribute to Bartholomew Dias' Historic Voyage, březen 1988 (též uváděn rok 1987), 14 skladeb. Sbormistr Christian Ashley-Botha. LP 21 Jaar Trots-Drakensberg Seunskoor, 1988, 11 skladeb, sbormistr Gerard'd Du Toit LP I See a Land, 1990, 10 skladeb, sbormistři C. Ashley-Botha a G. Du Toit CD Drakensberg Noël met die Natalse Filharmoniese Orkes, 1991, vánoční hudba, 17 skladeb. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Botes Gresse. CD Queen of The Night and other solos…, 1992, klasická díla od Mozarta po Webbera v podání čtyř drakenberských sólistů (Clint van der Linde, Jacques Imbrailo, Johann Joubert, Pieter Engelbrecht), 11 skladeb. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Botes Gresse. CD Drakensberg Boys' Choir Noël with the Natal Philharmonic Orchestra, 1993. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Botes Gresse. CD From Gods' Cathedral, 1993, gospelová hudba, 13 skladeb. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Botes Gresse. CD Window on the World, 1993, skladby Instruments of your peace a Rejoice Africa. Sbormistr Christian Ashley-Botha. CD Africa Dreaming, srpen 1994 (nebo rok 1995), 12 písní. Sbormistr Christian Ashley-Botha. CD Amazing Grace, srpen 1994, jinde datováno 2000, 16 skladeb, Kreolská mše, Missa Luba a další náboženské skladby. Sbormistr Christian Ashley-Botha. CD Shosholoza – an African Adventure, 1995, též datováno 2000, maximálně autentické africké lidové písně bez západního aranžmá, 30 písní. Sbormistr Christian Ashley-Botha. CD Christmas with the Drakensberg Boys' Choir, 1997, 21 vánočních skladeb. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Vaughan van Zyl. CD Kaleidoscope, 1997, 16 písní z Broadway Theatre. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Vaughan van Zyl. CD The Circle of Life, 1998, 19 až 20 skladeb od klasických (Mozart) až po moderní (Beatles, Elton John…), ústřední skladbou je píseň Eltona Johna z animovaného disneyovského filmu Lví král. Sbormistři Christian Ashley-Botha a Vaughan van Zyl. CD Music in the Mountains, 2000, uvádí Rina Hugo, 13 skladeb. Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. CD Christmas in Concert, 2002, společná nahrávka s Johannesburským filharmonickým orchestrem, 17 skladeb. Dirigent Michael Hankinson. CD Rhythm Of Life, 2002, 24 moderních i klasických skladeb. Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. CD The Very Best of the Drakensberg Boys, 2002 nebo 2003, 26 skladeb a písní všech žánrů. Sbormistr Christian Ashley-Botha. CD a DVD Sing Freedom – The Hits, CD 2003, DVD 2004, produkce René Stockil, uvádí John Fletcher, cyklus prezentovaný na Festival of Carols 2002 a Music in the Mountains Festival 2003. Výběrové CD s 9 skladbami. Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. CD Celebration, 2004, album vydané speciálně pro turné po Spojeném království v srpnu 2004. Výběr 17 skladeb a písní. Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. CD Starlight Classics, 2004, 16 afrosymfonických skladeb v provedení oblíbených jihoafrických sólistů s doprovodem Drakensberg Boys’ Choir a Johannesburg Festival Orchestra, dirigent Richard Cock. DVD Classical Gala, 2005, sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. CD Blouberg, srpen 2005, 15 písní, speciálně africké skladby, lidové i moderní, z toho dvě složené přímo pro toto CD. Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. DVD Magnificat by John Rutter and a bit of Bach, říjen 2005, 4 oratoria, 53 minut. Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. CD i DVD verze: Carl Orff – Carmina Burana, prosinec 2005, 25 písní ze souboru středověkých básní a písní v latině, které nově zhudebnil Carl Orff v roce 1937. Sbormistr Christian Ashley-Botha. DVD Amaculo Ase-Africa – Songs of Africa, březen 2007, 16 skladeb a písní, z toho 3 jsou ukázky Gumboot Dance (afrických holínkových tanců). Sbormistři Rudolf de Beer a Christian Ashley-Botha. Související články Libera, podobně populární londýnský sbor Reference Externí odkazy Drakensberg Boys’ Choir School, oficiální stránky (anglicky) Maria Magdalena de Beer: Die Bydrae van die Drakensberg Seunskoor tot die Musieklewe in Suid-Africa: 'n historiese Oorsig (Přínos Drakenberského chlapeckého sboru pro jihoafrickou hudbu), Fakulteit Geesteswetenskappe of Universiteit da Pretoria (Fakulta společenských věd Univerzity v Pretorii), duben 2008 (afrikánsky) Lynn Schoch: Concert Review - Drakensberg Boys Choir - U.S. 3/2007, recenze koncertu v Cincinnati v Ohiu, ChoirBase Reviews (anglicky) Gene Hickman: Concert Review - Drakensberg Boys Choir - U.S. 3/2007, recenze koncertu v Atlantě, ChoirBase Reviews (anglicky) J. B. Lan (Jiří Bulan): Slavík z Dračích hor, 6. 5. 2008, česky o prvním českém žákovi školy, anglicky o škole Drakensberg Boys Choir School Archivováno 26. 1. 2010 na Wayback Machine., Discover Our Drakensberg – Your Guide to the Drakensberg Mountains and Natal Midlands, o škole a sboru na oblastním turistickém webu, aktualizováno 2002. (anglicky) Andrew Marr OSB: Boys Singing Together: A Brief History Archivováno 8. 6. 2009 na Wayback Machine., (Společně zpívající chlapci: stručné dějiny), boychoirs.org, 2005, poslední změna 6. 2. 2006 (anglicky) Drakensberg Boys Choir Archivováno 5. 3. 2010 na Wayback Machine., the Boy Choir and Soloists directory Drakensberg Boys Choir (South Africa) na webu treble.ru (přehled vydaných alb a písní) Drakensberg Boys Choir, South Africa, japonský přehled alb Christopher Wagner: South African Boy Choir Costumes Archivováno 31. 1. 2010 na Wayback Machine., web Historical Boys' Clothing, 2. 11. 1998, poslední aktualizace 8. 4. 2002 V tomto článku byl použit překlad textu z článku Drakensberg Boys' Choir School na anglické Wikipedii.