NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Partizanska bolnišnica Zgornji Hrastnik

Partizanska bolnišnica Zgornji Hrastnik je bila partizanska bolnišnica, ki so jo slovenski partizani začeli graditi februarja 1943 v odročnih gozdovih Kočevskega Roga. Prve objekte so začeli graditi v bližini Bukove gorice. Tam je bila sprva samo zasilna postojanka, ki so jo uporabili, da so tja namestili ranjence iz evakuiranega rekonvalescentnega oddelka v Škrilju. Od tam so morali ranjence umakniti med nemško ofenzivo, ki se je začela oktobra 1943, po umiku italijanske vojske iz Slovenije. Širitev bonišnice Bolnišnica Zgornji Hrastnik je tako začela dobivati vedno vidnejšo vlogo pri oskrbi ranjencev. Bila je tudi prva bolnišnična postojanka v Kočevskem rogu, ki ni bila zgrajena v vrtači, ampak skoraj pod vrhom hriba. Prvi objekti zgrajeni na tem mestu sta bili dve zasilni baraki in pokrita kuhinja. Prva baraka je bila namenjena okrevajočim bolnikom in ranjencem, druga pa je bila namenjena osebju bolnišnice. Vse stavbe so bile zgrajene iz neobtesanih smrekovih debel in krite s skodlami. Decembra 1943 je bolnišnica dobila upravnika. To je postal dr. Janez Milčinski – Peter, ki je takoj začel s širjenjem bolnišnice. Konec januarja 1944 so poleg obstoječih barak zgradili novo operacijsko barako, v kateri so uredili aseptično operacijsko sobo, kar je pomenilo sterilen prostor za izvajanje najtežjih operacij. Pred tem so operirali v bolniški baraki kar na mizi ali pa so ranjence operirali na posteljah ali celo zunaj. Nova baraka je imela pravo operacijsko mizo in vso potrebno opremo, ki jo je po načrtih dr. Milčinskega eden od partizanov, ki je bil pred vojno mizar. Po teh načrtih so kasneje začeli izdelovati opremo za vse roške bolnišnice. Nova baraka je imela na zahtevo dr. Milčinskega dve veliki okni in dodatno veliko lino v stropu, da je bilo na voljo čim več svetlobe. Z izgradnjo aseptične operacijske sobe se je prvič v partizanskih bolnišnicah ločila aseptična kirurgija od septične. Konec februarja 1944 je bila zgrajena dodatna, večja baraka za ranjence, kjer so uredili tudi septično operacijsko sobo, v kateri so od sredine junija 1944 za potrebe Slovenske centralne vojaške partizanske bolnice (SCVPB) opravljali tudi bakteriološke preiskave, občasno pa so jo uporabili tudi kot porodno sobo. Pomen bolnišnice V bolnišnici Zgornji Hrastnik se je med vojno zdravilo več kot 400, po večini težkih ranjencev. 69 ranjencev je v bolnišnici umrlo, pokopani pa so na grobišču v bližini bolnišnice. To je obdano z nizkim zidom, v osrednjem delu pa so grobovi z nagrobniki. Bolnišnica je pomenila velik uspeh za narodnoosvobodilno gibanje na Slovenskem, saj je neprekinjeno delovala dobri dve leti, v njej pa so opravljali tudi najtežje medicinske posege. Leta 1999 so z Odlokom o razglasitvi Partizanske bolnišnice Zgornji Hrastnik za kulturni spomenik državnega pomena (Ur.l. RS, št. 82/1999) objekte ustrezno zavarovali. Glej tudi Partizanska bolnišnica Jelendol Partizanska bolnišnica Pugled Sklici
Peglezen

Peglezen je večnadstropna hiša arhitekta Jožeta Plečnika, ki stoji na trikotnem zemljišču ob križišču Poljanske ceste (ima naslov Poljanska c. 1) in Kapiteljske ulice v Poljanah (Ljubljana). Zgradba je dobila ime po dejstvu, da zaradi trikotne oblike spominja na likalnik oz. arhaično/pogovorno peglezen. Trenutno je poslovno-stanovanjska zgradba; v neposredni bližini se nahajajo: Pravna fakulteta v Ljubljani, Kapitelj in Alojzijevišče (Teološka fakulteta v Ljubljani). Zgodovina Na tem zemljišču je že predhodno obstajala zgradba, a je bila med ljubljanskim potresom leta 1895 močno poškodovana in posledično so jo morali porušiti. V začetku 30. let 20. stoletja je Plečnik izdelal načrt za ureditev Vodnikovega trga (v sklopu prenovitve tam ležečega magistrata; današnja zgradba Ljubljanskega lutkovnega gledališča); del prenovitve je vseboval tudi načrt (1932) za trikotno zgradbo. Sam načrt ureditve trga ni bil sprejet, medtem ko pa je načrt zgradbe prevzel mestnega inženirja Matka Prelovška (načelnika mestnega gradbenega urada), ki je naročil gradnjo zgradbe; slednja je potekala med letoma 1934-35. Zgradba, ki ima pritličje in dve nadstropji, je zasnovano razgibano, pri čemer se med seboj nadstropja razlikujejo. Opis Stavba je sestavljena iz stopničasto naloženih, zelo različnih nadstropij. Pročelje obrnjeno na Poljansko ulico ima različne vrste oken. Drugo nadstropje, ki je obrnjena proti Krekovemu trgu, ima nekakšen zimski vrt obdan s petimi pari toskanskih stebrov, ki nosijo potlačeno čopasto streho. Loža je zaprta z velikimi kasetiranimi okni, vpetimi v betonske okvirje. Pročelje proti Kapiteljski ulici je spet drugačno, okna so razvrščena bolj razgibano. Zanimivo je tudi stopnišče v notranjosti zgradbe z diagonalno postavljenimi stopniščnimi ramami, ki se proti vrhu izmenično ožijo oziroma širijo. V pritličju so lokali, nad njimi pa stanovanja z zastekljenim ateljejem. Pred čelno stranjo zgradbe se nahaja tudi visok leseni zastavni jambor na okroglem podstavku, ki je pobarvan v barvah trobojnice. Slednji je bil leta 1989 obnovljen. Leta 2009 sta bila zgradba in jambor, kot Plečnikovo delo, razglašena za kulturni spomenik državnega pomena. Viri in opombe Glej tudi Delo Jožeta Plečnika Flatiron Building Seznam zgradb in objektov v Ljubljani Zunanje povezave Peglezen »Ko lahko s praga Stolnice vidiš tako spomenik Robbovega vodnjaka kot Plečnikov jambor«. Sledi časa (12. junij 2022). RTV Slovenija.
Pirnatova koča na Javorniku

Pirnatova koča na Javorniku – schronisko turystyczne tuż pod szczytem Javornika (1240 m) we Wzgórzach Idrijskich (Idrijsko hribovje), części Gór Dynarskich. Wybudowane zostało w 1952 i nazwane imieniem alpinisty prof. Maksa Pirnata. Zarządza nim PD (Towarzystwo Górskie) Javornik - Črni vrh i jest otwarte w soboty, niedziele i święta. Ma przestrzeń dla gości z 32 miejscami i barem. Nocleg oferuje w 3 pokojach z 22 łóżkami i we wspólnej sali z 15 miejscami. W pobliżu jest drewniana wieża widokowa. Dostęp z Črnego vrhu nad Idriją przez Kanji dol (2h) z Cola Słoweńskim Szlakiem Górskim koło gospodarstwa Lazar (3h) Szlaki na Javornik (1240 m) 10 min. Zobacz też Słoweński Szlak Górski Bibliografia Pirnatova koča na Javorniku - Hribi.net
Pirnatova koča na Javorniku

Pirnatova koča na Javorniku (1156m) je planinska postojanka malo pod vrhom Javornika (1240m) v Idrijskem hribovju. Zgrajena je bila leta 1952 in se imenuje po planincu prof. Maksu Pirnatu. Upravlja jo Planinsko društvo Javornik - Črni vrh in je odprta ob sobotah, nedeljah in praznikih. Ima gostinski prostor s 32 sedeži in točilni pult. Prenočišče nudi v 3 sobah s 22 posteljami in v skupni spalnici s 15 ležišči. V bližini stoji lesen razgledni stolp. Dostopi iz Črnega vrha nad Idrijo skozi Kanji dol (2h) s Cola po SPP mimo kmetije Lazar (3h) Ture na Javornik (1240 m) 10 min. Glej tudi Slovenska planinska pot seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Pirnatova koča na Javorniku - Hribi.net
Planinska koča pri Sveti Ani na Mali gori

Planinska koča pri Sv. Ani na Mali gori stoji na nadmorski višini 910 metrov ob robu gozda na zahodni strani vrha s cerkvijo sv. Ane (920 m). To je območje Male gore, gorskega grebena med Dobrepoljsko in Struško dolino na severni ter Ribniško dolino in Kočevskim poljem na južni strani grebena. Člani PD Ribnica so zgradili kočo v neposredni bližini cerkve sv. Ane, kjer je bila nekdaj kmečka hiša, od katere so ostale le ruševine. Dostopi Z avtom je mogoče priti po 4 kilometrski lokalni cesti iz Ribnice mimo podjetij Inles in Riko do kmetije Seljan; od tod do koče je 25 minut hoje. Iz Ribnice je mogoče priti tudi peš mimo podjetij Inles in Riko, Jamarskega doma pri Francetovi jami in kmetije Seljan; ta pot zahteva 90 minut. Pot iz Ortneka po Ribniški planinski poti čez Grmado je dolga 5 ur. Ture Stene Sv. Ane (963 m), razgledna točka, 30 minut; Črni vrh (963 m) po Ribniški planinski poti 3h; turistično urejena Francetova jama 45 minut. Prehodi Turistični dom na Grmadi (887 m) po Ribniški planinski poti 4h; Planinska koča na Kamen Vrhu (783m) 5h30; Jamarski dom pri Francetovi jami 45 minut. Glej tudi seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave www.pzs.si Planinska koča pri Sv. Ani na Mali gori (910 m)
Dom górski przy Jeziorach Krnskich

Dom górski przy Jeziorach Krnskich (słoweń. Planinski dom pri Krnskih jezerih) – schronisko turystyczne na wzniesieniu Glava między Dupeljskim jeziorem i bacówką Duplje w Alpach Julijskich. Wybudowane zostało w 1984 i później jeszcze rozbudowane. Schronisko ma przestrzeń dla gości z 75 miejscami i barem. Noclegi oferuje w 19 pokojach z 77 łóżkami i w 19 salach zbiorczych z 93 miejscami. W bezpośredniej okolicy schroniska jest też izba zimowa z 20 miejscami i piecykiem. Zarządza nim PD (Towarzystwo Górskie) Nova Gorica i jest otwarte od początku czerwca do końca września. Dostęp z Domu dra Klementa Juga w Lepenie (2h) Sąsiednie obiekty turystyczne 2½h: do schroniska pod Bogatinem (1513 m), 2¾h: do Domu na Komnie (1520 m). do Krnskiego jeziora 15min. na Krn (2244m) 3h na Bogatin (1977m) 2h na Mahavšček (2008m) 2.30h Zobacz też Słoweński Szlak Górski Bibliografia Dom pri Krnskih jezerih - Hribi.net Towarzystwo Górskie Nova Gorica www.pzs.si Dom górski przy Jeziorach Krnskich
Planinski dom pri Krnskih jezerih

Planinski dom pri Krnskih jezerih (1385m) je planinska postojanka na vzpetini Glava med Dupeljskim jezerom in ovčarijo Duplje v Julijskih Alpah. Zgrajen je bil leta 1984 in pozneje še dograjevan. Dom ima gostinski prostor s 75 sedeži in točilnim pultom. Prenočišča nudi v 19 sobah s 77 posteljami in na 19 skupnih ležiščih s 93 ležišč. V neposredni bližini doma je tudi zimski bivak z 20 ležišči in štedilnikom. Upravlja ga PD Nova Gorica in je oskrbovan od začetka junija do konca septembra. Dostopi od Doma dr. Klementa Juga v Lepeni (2h) Prehodi 2½h: do Koče pod Bogatinom (1513 m), 2¾h: do Doma na Komni (1520 m). Ture do Krnskega jezera 15min. na Krn (2244m) 3h na Bogatin (1977m) 2h na Mahavšček (2008m) 2.30h Glej tudi Slovenska planinska pot seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Dom pri Krnskih jezerih - Hribi.net Planinsko društvo NG www.pzs.si Planinski dom pri Krnskih jezerih
Planinsko polje

Planinsko polje (deutsch: Planina Polje) ist der slowenische Namen eines Polje (Karstbecken) auf dem Gebiet der Gemeinden Logatec und Postojna im Westen Sloweniens. Geographie Planinsko polje ist ein 6 km langes und etwa 2 km breites Karstfeld, das am tiefsten gelegene Karstbecken in der Innerkrain. Es verfügt über einen flachen Boden von 16 km², der auf einer Höhe von rund 450 m liegt. Das Gebiet wird vom Fluss Unica, einem der Quellflüsse der Ljubljanica durchflossen. Das Becken wird im Süden von den Hügeln Stari grad (703 m. ü. M.) und Kali (574 m. ü. M.) begrenzt, im Westen vom Berg Planinska gora (924 m. ü. M.). Auf der gegenüberliegenden Seite trennen niedrige Hügel das Planina-Karstfeld vom Logaško polje. Das Becken umfasst das europäische Vogelschutzgebiet Planinsko polje. Gewässer Von drei Seiten treten Gewässer in das Becken ein. Auf der Südseite tritt die Unica, der Quellfluss der Ljubljanica aus der Planina-Höhle und durchfließt die Polje Richtung Norden. Die Malenščica entspringt aus dem großen Tal in der Nähe des Weilers Malna und die Škratovka in der Nähe der Burgruine Haasberg. Das Karstbecken wird mehrmals im Jahr überschwemmt. Die Überschwemmungen dauern bis zu 2 Monate im Jahr, das Wasser steigt stellenweise bis zu 10 m. Vegetation Die regelmäßigen Überschwemmungen erschweren Ackerbau und intensive Landwirtschaft, so dass die Ebene von extensiv bewirtschaftetem Grünland, wie Feuchtwiesen und Kalkmagerrasen, bestimmt wird. Hier befindet sich der nordwestlichste Lebensraum des Amethyst-Blausterns (Scilla litardierei), der in den dinarischen Karstfeldern endemisch ist. Siedlungen Ebenso wie bewirtschaftete Felder liegen Siedlungen am leicht erhöhten Rand des Beckens. Die größte ist Planina in der Gemeinde Postojna am Fuße der Grmada (873 m). Weblinks Das Karstbecken Planinsko Polje auf visitljubljana.com Radtour ins Herz der Region Notranjska (Planinsko Polje) auf visitljubljana.com Einzelnachweise
Планинско поље

Планинско поље је крашко поље у Словенији у Приморско-нотрањској регији. Налази се између Постојнског поља и Љубљанске котлине, Планинске горе и Равника. Површина поља је око 16 km², ширина до 3 km², а дужина око 6 km². Дни поља је на надморској висини од 447 метара. према хидрографском режиму спада у периодично плављена. Планинским пољем повремено тече понорница Уница, која нестаје у северном делу, па код Врхнике поново избија као река Љубљанчица. Највеће насеље налази се на ободу, по коме је и добило име - Планина. Види још Церкнишко поље Рибнишко поље Раденско поље Референце Литература Марковић, Јован Ђ. (1990): Енциклопедијски географски лексикон Југославије, Свјетлост, Сарајево. ISBN 978-86-01-02651-3. Спољашње везе Planinsko polje (језик: словеначки)
Friedhof von Pobrežje

Der Friedhof von Pobrežje (slowenische: Pobreško pokopališče) ist der Zentralfriedhof der Stadtgemeinde Maribor in Nordost-Slowenien. Es hat den Namen von seinem Standort, dem Mariborer Stadtbezirk Pobrežje. Die Anlage ist ein slowenisches Kulturdenkmal von lokaler Bedeutung. Geschichte Der erste Stadtfriedhof von Maribor befand sich direkt vor der Marburger Pfarrkirche (heute Kathedrale von Maribor) auf dem Slomškov-Platz. Neben der Stadtbevölkerung wurden hier auch die Bewohner der Kärntner-Vorstadt begraben. Aus Platzgründen wurde der städtische Friedhof 1783 an die Stelle des heutigen Sportzentrums Ljudski vrt verlegt. Im Jahr 1937 erfolgte die nochmalige Verlagerung an den heutigen Standort in Pobrežje. Hier war bereits 1879 ein neuer Friedhof angelegt worden. Der Friedhof wurde zum slowenischen Kulturdenkmal erklärt. Prominente Beigesetzte Auf dem Friedhof sind unter anderem folgende bekannte Personen beigesetzt: Vekoslav Grmič, römisch-katholischer Theologe und Weihbischof von Maribor Andrej Karlin, Bischof von Triest und Maribor Franc Kosar, römisch-katholischer Geistlicher, Biograph und Philosoph Rudolf Maister, Schriftsteller und Offizier Anton Medved, römisch-katholischer Geistlicher und Schriftsteller Alexander Nagy, Bürgermeister von Marburg/Maribor Ignac Orožen, römisch-katholischer Geistlicher und Historiker Rudolf Gustav Puff, Schriftsteller und Förderer der slowenischen Kultur Otmar Reiser, Bürgermeister von Marburg/Maribor Avguštin Stegenšek, römisch-katholischer Geistlicher und Kunsthistoriker Leon Štukelj, jugoslawischer Olympiasieger slowenischer Herkunft Andreas Tappeiner, Bürgermeister von Marburg/Maribor Anton Tomšič, erster slowenischer Berufsjournalist Siehe auch Liste der Kulturdenkmale von lokaler Bedeutung in der Stadtgemeinde Maribor Weblinks Website des Friedhofs Einzelnachweise
Pocarjeva domačija

Pocarjeva domačija je etnografski muzej v Zgornji Radovni, v bližini Mojstrane. Sedanja stanovanjska hiša je bila zgrajena leta 1775, kar dokazuje način gradnje in letnica vrezana v tram v »hiši«. Hiša je bila nastanjena do leta 1988. V hišnem arhivu, ki so ga našli v kamri, segajo listine vse od leta 1672. V poročni pogodbi iz tega leta je že uporabljen priimek Potzer, kar dokazuje, da sega zgodovina te domačije vsaj do tega leta. Vendar je bila glavna stavba današnje domačije zgrajena šele leta 1775, stavbe, v katerih so stanovali pred tem letom, pa niti niso ohranjene niti niso našli njihovih sledov. Ob raziskavah stanovanjske hiše so ugotovili, da je bila postavljena na novo in da pred njo na tem mestu ni bilo starejše stavbe. Domačijo trdnega kmeta sestavljajo stanovanjska hiša, gospodarsko poslopje in svinjak. Domačija je v preteklosti živela od gozdov in živinoreje. Stanovanjska stavba je zidana, pritlična, krita z lesom. Vsi prostori so povezani z osrednjo vežo. Iz veže je tako dostop v glavni bivalni prostor (hišo), v kamro za preužitkarje, v klet in na podstrešje. Podstrešje ima v osnovi enak tloris kot pritličje. Na podstrešju je bila tudi manjša mizarska delavnica za izdelavo in popravilo kmečkega orodja. Nad hišo sta dve veliki skrinji za žito, poleg pa je tesno zaprta kašča, kjer so hranili meso, mast, zaseko, med, žganje, gospodinjske pripomočke, ... Gospodarsko poslopje ima vzdolžni tloris in ima eno nadstropje. V pritličju so trije hlevi (goveji in konjski, ovšči in manjši kozji), na koncu pa je listnjak. V nadstropju je nad hlevi osrednji senik, poleg njega pa pod za mlatenje žita. Sklici Viri Pocarjeva domačija, več avtorjev, Kulturni in naravni spomeniki Slovenije, Ljubljana 1999 Zanimivosti Dovjega in okolice TNP Pocarjeva domačija – velika zakladnica starin Zunanje povezave Predstavnosti o temi Pocarjeva domačija v Wikimedijini zbirki
Pogačnikov dom na Kriških podih

Pogačnikov dom na Kriškich podach (słoweń. Pogačnikov dom na Kriških podih) – schronisko turystyczne, które leży na dolnym skraju krasowego płaskowyżu Kriški podi, w pobliżu trzech górskich jezior i jest ulubionym punktem wyjściowym licznych wycieczek górskich. PD (Towarzystwo Górskie) Radovljica zaczęło je budować w 1948, otwarte zaś było 7 października 1951. Nosi imię ówczesnego wiceprezesa Słoweńskiego Związku Górskiego, Jože Pogačnika (19217-1951), naczelniku komisji gospodarczej i pomysłodawcy budowy schroniska, który poniósł śmierć w wypadku w Mlinaricy, w drodze na otwarcie schroniska. W 1973 dobudowano przybudowę z sanitariatami, umywalniami i pralnią oraz odnowiono wnętrze. W 1983 pociągnięto z Zadnjicy towarową kolejkę linową, która została w latach 2001 – 2003 odnowiona. 15 września 1985 na górnej stacji obok schroniska został otwarty biwak z izbą zimową. Od 1993 jest zasięg GSM. W 2004 wyremontowano poddasze i wymieniono dach. Schronisko działa od 1 lipca do ostatniej niedzieli września. W pomieszczeniu dla gości jest 45 miejsc i kontuar. W 5 pokojach jest 37 łóżek, w trzech wspólnych noclegowniach zaś 22 miejsca. W schronisku są jeszcze WC i umywalnia, woda bieżąca, ogniwa fotowoltaiczne i agregat prądotwórczy. Przestrzeń dla gości jest ogrzewana piecem. W izbie zimowej jest 20 miejsc i piecyk. Schroniskiem zarządza PD Radovljica. Dostęp z Trenty (dolina Zadnjica), przez dolinę Belego Potoku (4-5h) z Aljaževego domu we Vratach (1015 m) przez Sovatną (4h) z Kočy v Krnici (1113 m) przez Krišką Ścianę (Kriška stena) (4-5h) z Vršiča południowymi zboczami Prisojnika, przez zachodnią ścianę Razora i przełęcz Preval (6 do 7h) z Kranjskiej Gory koło schroniska w Krnicy, przez Krišką Ścianę (6 do 7h) Szlaki turystyczne na Pihavec 1,15 h na Razor (2601 m) przez przełęcze Preval 2h na Križ (2410m) 1,30h na Stenar (2501m) 2h na Bovški Gamsovec (2392 m) przez przełęcz Vrata (Wrota) 1h 15 min na Škrlaticę (2738m) przez zbocza nad Zgornjim (górnym) Kriškim jeziorem, Dovšikego Gamsovca i Dolkovej špicy 4h Zobacz też Słoweński Szlak Górski Bibliografia Vodnik po planinskih postojankah v Sloveniji, PZS, 1989 PD Radovljica Linki zewnętrzne Pogačnikov dom na Kriških podih - Hribi.net www.pzs.si Pogačnikov dom na Kriških podih
Pogačnikov dom na Kriških podih

Pogačnikov dom na Kriških podih je planinska postojanka, ki stoji na spodnjem robu Kriških podov, kraške planote v bližini treh gorskih jezer in je priljubljeno izhodišče za številne planinske ture. PD Radovljica ga je začelo graditi leta 1948, odprt pa je bil 7. oktobra 1951. Imenuje se po takratnem podpredsedniku Planinske zveze Slovenije Jožetu Pogačniku (1927-1951), načelniku gospodarske komisije in pobudniku gradnje doma, ki se je smrtno ponesrečil v Mlinarici na poti k otvoritvi doma. Leta 1973 so dozidali prizidek s sanitarijami, umivalnicami in pralnico ter prenovili notranjost. Leta 1983 je bila iz Zadnjice potegnjena tovorna žičnica, ki je bila med letoma 2001 - 2003 obnovljena. 15. septembra 1985 je bil v zgornji postaji zraven doma odprt bivak z zimsko sobo. Leta 1993 je bila vzpostavljena GSM povezava. Leta 2004 je bilo obnovljeno ostrešje in zamenjana kritina. Dom obratuje od 1. julija do zadnje nedelje v septembru. V gostinskem prostoru je 45 sedežev in točilni pult. V 5 sobah je 37 postelj, na treh skupnih ležiščih pa 22 ležišč. V domu so še WC in umivalnica, tekoča voda, fotovoltaični sistem in agregat za elektriko. Gostinski prostor je ogrevan s pečjo. V zimski sobi je 20 ležišč in štedilnik. Dom upravlja Planinsko društvo Radovljica. Dostopi iz Trente (doline Zadnjica), po mulatieri skozi dolino Belega Potoka (4-5h) od Aljaževega doma v Vratih (1015 m) skozi Sovatno (4h) od Koče v Krnici (1113 m) čez Kriško steno (4-5h) z Vršiča po južnih pobočjih Prisojnika, čez zahodno ostenje Razorja in sedelce Preval (6 do 7h) iz Kranjske Gore mimo Koče v Krnici, čez Kriško steno (6 do 7h) Ture na Pihavec 1.15 h na Razor (2601 m) čez sedelce Preval 2h na Križ (2410m) 1.30h na Stenar (2501m) 2h na Bovški Gamsovec (2392 m) čez preval Vrata 1h 15 min na Škrlatico (2738m) čez pobočja nad Zgornjim Kriškim jezerom, Dovškega Gamsovca in Dolkove špice 4h Viri Vodnik po planinskih postojankah v Sloveniji, PZS, 1989 PD Radovljica Glej tudi Slovenska planinska pot seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Pogačnikov dom na Kriških podih - Hribi.net www.pzs.si Pogačnikov dom na Kriških podih Pogačnikov dom
Prešeren Lodge at Stol

The Prešeren Lodge at Stol (Slovene: Prešernova koča na Stolu; 2,174 m or 7,133 ft) is a mountain hut on the southern side of Mt. Stol in the Karawanks (northwestern Slovenia), just below the peak of Little Stol (Mali Stol; 2,198 m or 7,211 ft). It is named after the Slovenian poet France Prešeren. The first hut was built in 1909. During World War II, it was burnt down; it was rebuilt in 1966. Starting points 4 h: from the Pristava Lodge in Javorniški Rovt (Dom Pristava v Javorniškem Rovtu; 975 m or 3,199 ft), over the Seča Pass 2.5 h: from the Valvasor Lodge below Stol (Valvasorjeva koča pod Stolom; 1,181 m (3,875 ft)), via the Slovenian Mountain Hiking Trail 3 h: from the Valvasor Lodge below Stol (1,181 m (3,875 ft)), passing the Zabrezje Pasture (Zabreška planina Nearby lodges 2 h: Klagenfurt Lodge (Klagenfurter Hütte, 1,663 m or 5,456 ft), across the Belščica Pass (1,840 m or 6,040 ft) 3.5 h: Zelenica Lodge (Dom na Zelenici; 1,536 m or 5,039 ft) Mountains 0.25 h: Stol (2,236 m or 7,336 ft) See also Slovenian Mountain Hiking Trail External links Routes, Photos & Description www.pzs.si
Prešernova koča na Stolu

Prešernove schronisko na Stolu (słoweń. Prešernova koča na Stolu) – schronisko turystyczne, które leży na południowej stronie zbocza Stolu, trochę pod szczytem Malego Stolu (2198 m). Nosi imię dra France Prešerena, największego słoweńskiego poety. Pierwsze schronisko zostało wybudowane w 1909 i oddana do użytku 31 lipca 1910. Podczas II wojny światowej schronisko zostało spalone. Na jego fundamentach 21 sierpnia 1966 wybudowano nowe. Zarządza nim PD (Towarzystwo Górskie) Javornik - Koroška Bela. Dostęp 4 h: ze schroniska Pristava w Javorniškim rovtu (975 m), przez Sečę 2,30 h: z Valvasorjevego domu pod Stolem (1181 m), transwersalą 3 h: z Valvasorjevego doma pod Stolom (1181 m), koło Zabreškiej planiny Sąsiednie obiekty turystyczne 2 h: do Chaty Klagenfurckiej (słoweń. Celovška koča, niem. Klagenfurter Hütte, 1663 m) w austriackiej karyntii, przez przełęcz Belščica (1840 m) 3,30 h: do schroniska na Zelenicy (1536 m) 15 min: Stol (2236 m) Patrz Słoweński Szlak Górski Bibliografia Prešernova koča na Stolu - Hribi.net www.pzs.si Prešernova koča na Stolu