NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Križanke

Križanke ist der Name eines Kulturzentrums in Ljubljana (Slowenien). Es handelt sich dabei um Bauten auf dem Grundstück und unter Einbeziehung von Gebäuden der ehemaligen Kommende Laibach des Deutschen Ordens inklusive der Maria-Hilf-Ordenskirche. Der Name leitet sich ab von križniki (deutsch: Kreuzritter), der slowenischen Bezeichnung für Deutschordensritter. Der Ort wird heute für kulturelle Veranstaltungen – unter anderem im Rahmen des Ljubljana Festivals und des Jazzfestivals Ljubljana genutzt. Geschichte 13. Jahrhundert Anfang des 13. Jahrhunderts gründen Mitglieder des Deutschen Ordens aus Kärnten eine Niederlassung am linken Ufer der Ljubljanica, nördlich des Fischerdorfs Krakau (Krakovo) und erbauen Ordenskirche und Konventgebäude. Ab dem 14. Jahrhundert Die Kommende Laibach besitzt umfangreiche Ländereien, unter anderem Krakovo und den Deutschen Grund an der heutigen Emonska cesta. Sie verfügt über eine eigene Gerichtsbarkeit (siehe Gerichtsbezirk Laibach). 18./19. Jahrhundert Die Ordenskirche Maria-Hilf wird 1714/1715 im Barockstil neu erbaut. 1792 entsteht der Deutsche Platz (jetzt Platz der Französischen Revolution) durch Abriss des Deutschen Tors der Kommende. 20. Jahrhundert Križanke wird Ende der 1940er Jahre verstaatlicht. 1952 wird der Architekt Jože Plečnik damit beauftragt, die Gebäude in eine Kunstgewerbeschule umzuwandeln. Später wird das Anwesen um den Veranstaltungsort des jährlichen Ljubljana-Festivals erweitert. Vor den ursprünglichen Klostergebäuden wird der Hof zu einem Veranstaltungsort für Kammermusikveranstaltungen, einem Freilichttheater und einem Festplatz umgestaltet. Die renovierten Gebäude werden als Kulturzentrum am 10. Juni 1955 eröffnet. Architektur Der Komplex wurde von Plečnik mit Renaissance- und Barockelementen versehen. Der große Innenhof wurde mit Arkadenbögen, neuen Sgraffiti an der Fassade sowie mit Loggien versehen, der Hof mit dekorativen Betonplatten gepflastert. Neben dem alten Eingang befindet sich ein Lapidarium mit Grabsteinen und anderen Elementen aus Antike und Mittelalter. Eine Pergola neben der Klostermauer wird von Säulen aus dem zerstörten Komturpalast getragen. Außerhalb der Mauern baute Plečnik drei spätbarocke Portale aus den Überresten abgerissener Häuser. An der Ecke von Zoisova cesta und Emonska cesta wurde ein Denkmal für den Dichter Anton Aškerec errichtet. Die Bronzebüste ist das Werk des Bildhauers Nikolaj Pirnat. Weblinks Einzelnachweise
Križanke

Križanke est un ancien monastère situé à Ljubljana (Slovénie). Il a été transformé entre 1952 et 1956 par l'architecte Jože Plečnik pour accueillir dans sa cour intérieure méridionale des spectacles de plein air et à l'intérieur une école de photographie et d'arts graphiques. Il est situé dans le centre-ville, place de la Révolution française, entre cette place, au nord, et une artère importante, Zoizova cesta, au sud. L'ensemble est reconnu comme monument culturel d'importance nationale depuis 2016. L'ancien monastère Le monastère a été construit à partir du XIIIe siècle pour l'ordre des Chevaliers teutoniques. Le tremblement de terre de mars 1511 l'endommage gravement ; il est restauré entre 1567 et 1579. L'église de Sainte-Marie-Auxiliatrice, qui donne sur la place de la Révolution française, est reconstruite en 1714-1715 dans le style baroque par l'architecte vénitien Domenico Rossi et, à sa suite, par Domenico Martinelli (it). On peut voir aussi la salle des Chevaliers, reconstruite au XVIIIe siècle. Un vestige de l'église gothique antérieure, qui faisait partie du portail principal, est conservé : le relief de la Madonne de Krakovo (v. 1265-1270). Il se trouve aujourd'hui à la Galerie nationale de Slovénie. L'édifice est resté un monastère jusqu'à sa nationalisation en 1945. Le nom vient de Križniki (« chevaliers de la Croix »), le terme qui désigne en slovène les Chevaliers teutoniques. Le centre culturel En 1952, la municipalité demande à Jože Plečnik de restaurer et réaménager l'édifice pour accueillir une école d'arts graphiques ; ensuite, on lui demande d'aménager le lieu pour accueillir les manifestations du Festival de Ljubljana, point fort de la vie culturelle du pays en juillet et août de chaque année. La cour principale du monastère, au sud, est alors transformée en théâtre de plein air. Elle accueille depuis lors des concerts de musique classique, de jazz et de variétés et des spectacles de théâtre et de danse. Plečnik a apporté des éléments de décoration d'inspiration Renaissance et baroque dans la cour méridionale : des arcatures et des décors colorés sur la façade. La cour est pavée de dalles de béton décoratives. Notes et références Voir aussi Bibliographie Andrej Hrausky, Janez Koželj, Damjan Prelovšek, Jože Plečnik, Plečnik's Ljubljana. An Architectural Guide, Desa, 1997. Articles connexes Les œuvres de Jože Plečnik à Ljubljana – une conception urbaine centrée sur l'humain Liens externes Ressource relative à la musique : MusicBrainz (fr) Le complexe de Križanke. Portail de la Slovénie Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail des arts du spectacle
Крижанке

Позориште на отвореном Крижанке је позориште у Љубљани, Словенија, које се користи за летње фестивале постављено у дворишту некадашњег манастира Светог Крста. Налази се на Тргу Француске револуције бр. 1. Креирао ју је Јоже Плечник педесетих година 20. века у оквиру конфискованог некадашњег манастира посебно за Љубљански фестивал и Средњу школу за дизајн и фотографију. Љубљански фестивал одржава значајне догађаје на сцени на отвореном, док се на другим местима налазе црква Крижанке у барокном стилу, Витешка дворана и Ђавоља авлија. Јужно двориште налик амфитеатру са својим великим кровом на увлачење показало се од тада као одлично место за класичне, џез и рок концерте. Простором управља Јавни завод Фестивал Љубљана и доступан је за изнајмљивање. Део некадашњих манастирских просторија, који заузима Средња школа за дизајн и фотографију, користи се за смештај ученика заинтересованих за фотографију, графички дизајн, моду, индустријску уметност и уметничку гимназију. Због недостатка простора школа се налази и на другој локацији, на Рошкој цести 2. Историја Верује се да је изградња првобитног манастира Реда Теутонских витезова у Крижанкама почела 1228. Идријски земљотрес 1511. године тешко је оштетио манастирске зграде и оне су делимично обновљене између 1567. и 1579. године. Првобитна црква је у потпуности обновљена у барокном стилу између 1714. и 1715. године; Пројектовао ју је венецијански архитекта Доменико Роси у облику грчког крста и била је прва црква те врсте у Словенији. Има китњасту спољашњост, а простор капије је наглашен пиластрима и карактеристичном таласастом куполом. У изградњи су учествовали словеначки мајстори, међу којима и Грегор Мачек старији, који је пројектовао садашњу градску кућу. Музеј града Љубљане чува оригиналну макету ове цркве. Витешка сала је такође изграђена током 18. века. Крижанке су наставиле да служе као манастир све до 1945. године, када је комплекс национализован. Представници града Љубљане су 1952. године затражили од архитекте Јожета Плечника да сада запуштени манастир преуреди у место одржавања Љубљанског фестивала. Последњи Плечников велики допринос граду (радови су завршени 1956. године) претворио је празан манастир у позориште и фестивал на отвореном. Оригиналне готичке детаље комплекса постепено су обузимали елементи ренесансе и барока, што се може видети у главном дворишту, које има плитке лукове и зграфите раскошних боја. Концерети и фестивали У Крижанкама се одржавају различити музички наступи, укључујући Другу Годбу, фестивал алтернативне и светске музике, од краја маја до почетка јуна. Референце Спољашње везе Сајт Љубљанског фестивала Виртуелни музеј Јоже Плечника О Јожету Плечнику Сајт Друге Годбе
Roblekov dom na Begunjščici

A Roblekov dom na Begunjščici egy 1657 méter magasan levő hegyi ház a Begunjščica hegy nyugati oldalán, Szlovéniában. Hugon Roblek szlovén hegymászó után nevezték el. Az eredeti házat 1909. július 25-én nyitották meg, valamivel lejjebb a jelenlegi helyétől. A mai ház 1933. július 30-án nyitott meg, 1946. szeptember 15-én pedig renoválták. A Radovljicai Hegymászó Egyesület tartja rendben. A nyári szezonban állandóan nyitva van, az év többi részében pedig főleg csak hétvégeken, amikor szép az idő. Hozzáférés 3.30 h: a Begunje faluból, a Planinica (1128 m) hegy mellett 3.30 h: Begunjeből, a Blatnice völgyön át 4 h: Begunjeből, a Szt. Péter templom mellett 3.30 h: a Podljubelj faluból, a Preval hegyszoroson át Közeli hegyi házak 3 h: Koča na Dobrči (1487 m), a Preval hegyszoroson át 5 h: Koča na Dobrči (1487 m), a Begunjščica csúcson át 1.30 h: Planinski dom na Zelenici (1536 m) 2.30 h: Valvasorjev doma pod Stolom (1181 m), a Szlovén hegyi ösvényt követve Közeli hegycsúcsok 1 h: Begunjščica (Veliki vrh, 2060 m) Külső hivatkozások Roblekov dom - Hribi.net Radovljicai Hegyi Társaság
Roblekov dom na Begunjščici

Roblekov dom na Begunjščici – schronisko turystyczne, które leży na punkcie widokowym zachodniego grzbietu Begunjščicy. Nosi imię Hugona Robleka, pioniera turystyki górskiej w Górnej Krainie. Pierwsze schronisko zostało wybudowane 25 lipca 1909 i leżało raczej niżej od dzisiejszego. Wybudowała je radovljicka filia SPD (Słoweńskiego Towarzystwa Górskiego) i nadała jej imię dra Janka Vilfrana, prawnika z Radovljicy i ówczesnego prezesa filii. Współczesne schronisko zostało wybudowane 20 lipca 1933. Nadano mu imię Hugona Robleka, pioniera turystyki górskiej w Górnej Krainie, który zginął tragicznie podczas podpalenia Domu Ludowego w Trieście. Schronisko górskie zostało podpalone 30 kwietnia 1943, a odnowione 15 września 1946. W 1975 PD Radovljica wyremontowało schronisko. Przy świętowaniu 80-lecia towarzystwa 31 sierpnia 1975 uroczyście otwarto schronisko. Większy remont wykonano jeszcze w 1987. Drewutnię, w której był też magazyn, w 1991 przerobiono na izbę zimową. W 1993 zaczęto gruntowny remont schroniska: zmieniono dach i odnowiono wodociąg. Później dobudowano jeszcze ogniwa fotowoltaiczne dla uzyskiwania energii elektrycznej i wybudowano zewnętrzne ustępy. W 2005 wymieniono cały dach i dodano nowe pokrycie, powiększono jadalnię i kuchnię, wbudowano nowe okna oraz powiększono moc systemu solarnego. Schronisko jest stale otwarte od 17 czerwca do ostatniej niedzieli września; w soboty, niedziele i święta zaś w innych porach, jeśli jest ładna pogoda. W przestrzeni dla gości jest 50 siedzeń i bar; na ławkach na tarasie przed schroniskiem jest jeszcze 40 miejsc. W 5 pokojach jest 18 łóżek, w sali zbiorowej zaś 15 miejsc leżących; izba zimowa ma 8 miejsc; przestrzeń dla gości jest ogrzewany piecem; woda to deszczówka, system fotowoltaiczny i agregat prądotwórczy, zewnętrzny ustęp, dom ma też sieć komórkową i radiową. Dostęp 3,30 h: z Begunj na Gorenjskem, koło hali Planinicy (1128 m) 3,30 h: iz Begunj, doliną Blatnicy 4 h: z Begunj, koło sv. Petra 3,30 h: z Podljubelja, przez halę Prevala Sąsiednie obiekty turystyczne 3 h 30 min: do schroniska na Dobrči (1487 m), zboczem Begunjščicy i przez Preval 5 h: do schroniska na Dobrči (1487 m), przezez Veliki vrh 2 h: do schroniska na Zelenicy (1536 m) – trudny szlak 3,30 h: do Valvasorjevego dou pod Stolem (1181 m) przez Poljšką planinę i koło Tinčkovej chaty łowieckiej 4 h 34 min: do Prešernovej kočy na Stolu (2174 m), koło Tinčkovej chaty łowieckiej i przez Okroglicę 5 h: do Prešernovej kočy na Stolu (2174 m), koło Tinčkovej chaty łowieckiej i przez Tabernakelj 1 h: do schroniska przy źródle Završnicy (Dom pri izviru Završnice) (1425 m) 1 h: Begunjščica (Veliki vrh, 2060 m) Bibliografia Przewodnik po schroniskach górskich w Słowenii (Vodnik po planinskih postojankah v Sloveniji), PZS, 1989 PD (Towarzystwo Górskie) Radovljica Zobacz też Słoweński Szlak Górski Linki zewnętrzne Roblekov dom - Hribi.net www.pzs.si Roblekov dom na Begunjščici
Roblekov dom na Begunjščici

Roblekov dom na Begunjščici (1657 m; pogovorno tudi samo "Roblek") je planinska postojanka, ki stoji na razgledni točki zahodnega grebena Begunjščice. Imenovan je po Hugu Robleku, pobudniku planinstva na Gorenjskem. Prvotna koča je bila zgrajena 25. julija 1909 in je stala precej nižje od današnjega doma. Zgradila Radovljiška podružnica SPD in jo poimenovali po dr. Janku Vilfanu, odvetniku iz Radovljice in takratnem predsedniku podružnice. Sedanji dom je bil zgrajen 30. julija 1933. Poimenovali so ga po Hugu Robleku, pobudniku planinstva na Gorenjskem, ki je tragično umrl pri požigu Narodnega doma v Trstu. Partizani so 30. aprila 1943 planinski dom požgali, obnovljen pa je bil 15. septembra 1946. Leta 1975 je PD Radovljica dom obnovilo in posodobilo. Ob praznovanju 80-letnice društva 31. avgusta 1975 je bil dom slavnostno odprt. Večjo obnovo so opravili še leta 1987. Brunarico, v kateri je bilo skladišče, so leta 1991 preuredili za zimsko sobo. Leta 1993 so začeli s temeljito obnovo doma: zamenjali so streho in prenovili vodovod. Kasneje so dogradili še s fotovoltaični sistem za pridobivanje električne energije in zgradili zunanja suha stranišča. Leta 2005 so obnovili celotno ostrešje in dodali novo kritino, povečali in uredili so jedilnico in kuhinjo, vgradili nova okna ter povečali moč solarnega sistema. Dom je stalno odprt od 17. junija do zadnje nedelje v septembru; ob sobotah, nedeljah in praznikih pa ostali del leta, če je lepo vreme. V gostinskem prostoru je 50 sedežev in točilni pult; pri mizah na terasi pred domom je še 40 sedežev. V 5 sobah je 18 postelj, na skupnem ležišču pa 15 ležišč; zimska soba ima 8 ležišč; gostinski prostor se ogreva s pečjo; voda je kapnica, fotovoltaični sistem in agregat za elektriko, suha stranišča, dom ima tudi GSM in radijsko zvezo. Dostopi 3.30 h: iz Begunj, mimo planine Planinice (1128 m) 3.30 h: iz Begunj, po dolini Blatnice 4 h: iz Begunj, mimo sv. Petra 3.30 h: iz Podljubelja, čez Preval Prehodi 3 h 30 min: do Koče na Dobrči (1487 m), po pobočju Begunjščice in čez Preval 5 h: do Koče na Dobrči (1487 m), čez Veliki vrh 2.00 h: do Planinskega doma na Zelenici (1536 m) - zahtevna pot 3.30 h: do Valvasorjevega doma pod Stolom (1181 m) čez Poljško planino in mimo Tinčkove lovske koče 4 h 34 min: do Prešernove koče na Stolu (2174 m), mimo Tinčkove koče in čez Okroglico 5 h: do Prešernove koče na Stolu (2174 m), mimo Tinčkove koče in čez Tabernakelj 1 h: do Doma pri izviru Završnice (1425 m) Vzponi na vrhove 1 h: Begunjščica (Veliki vrh, 2060 m) Viri Vodnik po planinskih postojankah v Sloveniji, PZS, 1989 PD Radovljica Glej tudi Slovenska planinska pot Seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Hribi.net Pzs.si
Centro médico de la Universidad de Liubliana

El Centro médico de la Universidad de Liubliana (en esloveno: Univerzitetni klinični center Ljubljana)​ es un centro hospitalario de Liubliana capital de Eslovenia, el mayor centro de salud en ese país europeo. Fue inaugurado oficialmente el 29 de noviembre de 1975 y para de septiembre de 2010 contaba con más de 2000 camas y más de 7000 empleados, por lo que es uno de los mayores centros hospitalarios de la Europa Central.​ Se trata de la principal base de entrenamiento para la Facultad de Medicina de Liubliana, que se encuentra cerca. El Centro Médico de la Universidad de Liubliana está dirigido actualmente por Simon Vrhunec. Véase también Sanidad Salud pública Referencias
Универзитетски клинички центар Љубљана

Универзитетски клинички центар Љубљана је највећи болнички центар у Словенији са седиштем у Љубљани. Званично је отворен 29. новембра 1975. године, а 2019. имао је преко 2.100 кревета и преко 8.300 запослених, што га је чинило једним од највећих болничких центара у Централној Европи. То је главна база за обуку Факултета здравствених наука Универзитета у Љубљани и Медицинског факултета, који се налази у близини. Од фебруара 2023. генерални директор Универзитетског медицинског центра у Љубљани је трауматолог Марко Југ. Изградња централне зграде је почела 1966., а завршена је 1975. Пројекат је урадила група архитеката предвођена Stanko Kristl (дијагностички, терапијски и сервисни објекти – DTS) и архитекта Јанез Тренц (стационарна одељења). 2005. компанија коју је предводио архитекта Урош В. Бирса пројектовала је нови центар за хитне случајеве. Историја 1966: Почетак грађевинских радова на централној згради. Изградња, која је започела 13. јула, одвијала се према плановима компаније Медико инжењеринг, коју је водио словеначки архитекта Stanko Kristl . 1975: Свечано отварање љубљанског УМЦ-а. Укупна цена изградње износила је 617 милиона југословенских динара 1975., што је прерачунато на 617 милиона евра 2020. 1980: Дугогодишњи председник СФР Југославије, Јосип Броз Тито, умро је од инфекције изазване гангреном у овој болници. 2006: Љубљански медицински центар мења име у Универзитетски клинички центар Љубљана, наглашавајући сарадњу стручњака различитих специјалности и своју улогу као наставне болнице оближњег медицинског факултета. 2007: Отварање нове зграде Одељења за неурологију, Одељење за хитне случајеве Дијагностичко-терапеутске службе и хелиодром на крову зграде; реновирање Одељења за оториноларингологију и цервикофацијалну хирургију. 2009: Отварање нове зграде Одељења за педијатрију. 2010: Прва роботски асистирана операција фемурних крвних судова изведена је на Одељењу за кардиоваскуларну хирургију. 2016: Откриће првог научног доказа да вирус Зика инфицира мозак фетуса преко заражене мајке и може изазвати трајно оштећење мозга и микроцефалију. 2018: Тотална реконструкција носа у две фазе користећи само пацијентово ткиво; нос је реконструисан на подлактици помоћу 3Д модела, након чега је нос постављен на лице. 2018: Први пут истовремено трансплантирана оба плућна крила пацијента. 2018: Први имплантат слушног можданог стабла. 2019: Прва операција тумора са уклањањем два комплетна лумбална пршљена. 2020: Суочавање са епидемијом COVID-19 2020: Иновативни метод приступа за коронарну ангиографију и замену аортног залистка преко асцендентне аорте 2020: Прва трансплантација плућа код детета са истовременом трансплантацијом срца код другог детета 2022: Откриће гена за дилатативну кардиомиопатију, тешку болест срчаног мишића, и гена повезаног са тешким неуроразвојним абнормалностима код деце Референце Медији везани за Универзитетски клинички центар Љубљана на Викимедијиној остави
Lake Kreda

Lake Kreda is a man-made lake in the Radovna Valley in northwestern Slovenia. The lake got its name from the chalk (Slovene: kreda) that was mined in the area until 1985. The digging also created a basin, which gradually filled with water and the lake appeared. The mining ceased because it was unprofitable and due to conservation concerns (the area is within Triglav National Park), but the lake remained and is now occasionally used as a recreation site. Today, the lake and its surrounding wetlands are an important habitat for amphibians, such as the common frog and the common toad in the Radovna Valley. References External links Media related to Lake Kreda at Wikimedia Commons
Kreda (jezero)

Kreda je malo umjetno jezero u dolini Radovne na sjeverozapadu Slovenije. Jezero je dobilo ime po rudniku krede koja se ovdje vadila do 1985. godine, nakon čega je iskapanje je prekinuto zbog neisplativosti i zabrinutosti za očuvanje prirode (jezero se nalazi u Triglavskome nacionalnom parku). Udubljenje u terenu koje nastalo eksploatacijom krede s vremenom se punilo vodom što je formiralo jezero. Danas je jezero s okolnim močvarama važno stanište za vodozemce poput livadne smeđe žabe i krastače u dolini rijeke Radovne. U jezeru žive i ribe poput šarana. Aktivnosti Trenutno je područje jezera u privatnom vlasništvu, a mnogi posjetitelji doline kupaju se u njemu tijekom ljetnih mjeseci, no jezero je jako mutno. To je i razlogom brojnih ozljeda prilikom skakanja u vodu s obale i obližnjih stabala jer se odatle ne vidi što je pod vodom (prosječna vidljivost je 50 cm). Zimi se jezero zaledi pa je na njemu moguće klizati, a često se na njemu uredi jednostavno hokejaško igralište koje je dostupno svima. Izvori
Kreda-tó

A Kreda-tó egy mesterséges tó Északnyugat-Szlovéniában, a Radovna-völgyben. A tó az 1985-ig itt bányászott krétabánya elöntésével keletkezett. A bányát a krétabányászat egyre kevésbé jövedelmezővé válása és természetvédelmi okok miatt felhagyták. A tó a Triglav Nemzeti Park területén található. Napjainkban a tó és a körülötte fekvő vizes élőhelyek fontos menedéket nyújtanak az itt élő kétéltűek számára, mint például a gyepi béka és a barna varangy, melyek a Radovna-völgyben élnek. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Lake Kreda című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források
Lago di Kreda

Il lago di Kreda (in sloveno: Jezero Kreda) è un lago artificiale che si trova nel comune di Gorje all'interno del parco nazionale del Tricorno, in Slovenia. Descrizione Si trova nella valle del Radovna e prende il nome dal gesso che si è estratto fino al 1985 nelle zone limitrofe. Durante il periodo degli scavi si è creata una conca, questa lentamente si è riempita d'acqua formando così il lago. Il lago si trova in un territorio privato all'interno del parco. È meta durante il periodo estivo di turisti. Durante i mesi invernali è facile che il lago diventi ghiacciato e quindi è possibile pattinare. Attualmente è un importante habitat naturale per anfibi come la rana temporaria e rospo. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Lago Kreda
Kreda (jezero)

Kreda je majhno umetno jezero v dolini Radovne na severozahodu Slovenije. Jezero je dobilo svoje ime po kredi, ki so jo tam kopali do leta 1985. Med kopanjem se je ustvarila vdolbina, ki se je počasi napolnila z vodo in nastalo je jezero. Izkopavanje se je končalo zaradi nedobičkonosnosti in naravovarstvenih skrbi (jezero je v Triglavskem narodnem parku), jezero pa je ostalo. Trenutno je območje jezera v zasebni lasti, mnogi obiskovalci doline se v poletnih mesecih v njem kopajo. Zaradi kopanja gline sta obala in dno jezera z njo prekrita. Zaradi tega se obala počasi vdira v vodo (do 50 cm letno). Poleg tega je jezero zelo motno. To je tudi razlog za številne poškodbe ob skokih v vodo z obale in bližnjih dreves, saj iz tam ni mogoče videti, kaj je pod vodo. Ta je namreč tako motna, da lahko vidimo le pol metra dna. Tako je že več ljudi pri skoku na glavo vanj zadelo v dno, korenine ali hlode pod gladino in jih ni moč videti. Tudi če bi prišlo do utopitve, reševalci ponesrečenca ne bi mogli najti, saj je jezero izredno globoko, vidljivost pa je nična. Pozimi jezero zamrzne, zato se na njem lahko drsa. Uredijo tudi precej osnovno hokejsko igrišče, ki je dostopno komurkoli. Prav tako je tudi odličen kraj za postanek, če se odločite za kolesarjenje po dolini Radovne. Danes je jezero – z okoliškimi mokrišči – pomemben življenjski prostor za dvoživke, kot sta sekulja in navadna krastača. V jezeru bivajo tudi ribe (krapi). Sklici Zunanje povezave Predstavnosti o temi Kreda (jezero) v Wikimedijini zbirki
Magyarország ljubljanai nagykövetsége

Magyarország ljubljanai nagykövetsége (szlovénül: Veleposlaništvo Madžarske Ljubljana) Magyarország és Szlovénia kapcsolatainak egyik kiemelt intézménye. A magyar külképviseletek fiatalabbjai közé tartozik a nagykövetség, 1993-ban nyílt, a függetlenségét két évvel azelőtt elnyerő Szlovéniában. A követség Ljubljana Šentvid negyedében, az ulica Konrada Babnika 5. szám alatt található, a nagykövet 2020 májusa óta Dávid Andor Ferenc. Története Szlovénia 1991-ben vált ki Jugoszláviából, Magyarország 1992. január 16-án létesített diplomáciai kapcsolatot az új állammal, a nagykövetség 1993. február 12-én nyílt meg. Első nagykövetünk Balogh István volt. Az 1996-ban készült el a követség és a rezidencia új épülete, ami a rendszerváltás utáni magyar külügynek jelentős tehertétel volt. A korabeli sajtóhírek szerint 290-300 millió forintot felemésztő ingatlanberuházás alkalmat adott az 1994-es kormányváltás után politikai csatákra is. 2014-ben Lendván konzuli iroda nyílt, amit 2016 őszén főkonzulátusi rangra emeltek. 2016 januárjában nyílt meg a nagykövetség kulturális központja a Balassi Intézet szervezésében, s működik mindmáig Ljubljanai Balassi Intézet néven. Jegyzetek