NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gorenja vas-Poljane

Gorenja vas-Poljane (Duits: Baiersdorf-Pölland) is een gemeente in Slovenië in de regio Gorenjska. De gemeente bestaat uit vele woonkernen, waarvan Poljane en Gorenja vas de grootste zijn. Gemeentezetel is Gorenja vas. Tussen 1981 en 1990 werd in de gemeente uranium gewonnen. Plaatsen in de gemeente Bačne, Brebovnica, Bukov Vrh, Čabrače, Četena Ravan, Debeni, Delnice, Dobje, Dobravšce, Dolenčice, Dolenja Dobrava, Dolenja Ravan, Dolenja Žetina, Dolenje Brdo, Dolge Njive, Fužine, Goli Vrh, Gorenja Dobrava, Gorenja Ravan, Gorenja vas, Gorenja Žetina, Gorenje Brdo, Hlavče Njive, Hobovše pri Stari Oselici, Hotavlje, Hotovlja, Jarčje Brdo, Javorje, Javorjev Dol, Jazbine, Jelovica, Kladje, Kopačnica, Kremenik, Krivo Brdo, Krnice pri Novakih, Lajše, Laniše, Laze, Leskovica, Lom nad Volčo, Lovsko Brdo, Lučine, Malenski Vrh, Mlaka nad Lušo, Murave, Nova Oselica, Podgora, Podjelovo Brdo, Podobeno, Podvrh, Poljane nad Škofjo Loko, Predmost, Prelesje, Robidnica, Smoldno, Sovodenj, Srednja vas - Poljane, Srednje Brdo, Stara Oselica, Studor, Suša, Todraž, Trebija, Vinharje, Volaka, Volča, Zadobje, Zakobiljek, Zapreval, Žabja vas, Žirovski Vrh Sv. Antona, Žirovski Vrh Sv. Urbana In Gorenja vas-Poljane geboren Anton Ažbe (Dolenčice, 1862-1905), kunstschilder Ivan Regen (Lajše nad Gorenjo vasjo, 1868-1947), natuurkundige en bioloog Janez Šubič (Poljane, 1850-1889), kunstschilder Jurij Šubič (Poljane, 1855-1890), kunstschilder Ivan Tavčar (Poljane, 1851-1923), schrijver
Comuna Gorenja vas-Poljane

Gorenja vas-Poljane (Občina Gorenja vas-Poljane) este o comună din Slovenia, cu o populație de 6.877 de locuitori (2002). Localități Bačne, Brebovnica, Bukov Vrh, Čabrače, Četena Ravan, Debeni, Delnice, Dobje, Dobravšce, Dolenčice, Dolenja Dobrava, Dolenja Ravan, Dolenja Žetina, Dolenje Brdo, Dolge Njive, Fužine, Goli Vrh, Gorenja Dobrava, Gorenja Ravan, Gorenja vas, Gorenja Žetina, Gorenje Brdo, Hlavče Njive, Hobovše pri Stari Oselici, Hotavlje, Hotovlja, Jarčje Brdo, Javorje, Javorjev Dol, Jazbine, Jelovica, Kladje, Kopačnica, Kremenik, Krivo Brdo, Krnice pri Novakih, Lajše, Laniše, Laze, Leskovica, Lom nad Volčo, Lovsko Brdo, Lučine, Malenski Vrh, Mlaka nad Lušo, Murave, Nova Oselica, Podgora, Podjelovo Brdo, Podobeno, Podvrh, Poljane nad Škofjo Loko, Predmost, Prelesje, Robidnica, Smoldno, Sovodenj, Srednja vas - Poljane, Srednje Brdo, Stara Oselica, Studor, Suša, Todraž, Trebija, Vinharje, Volaka, Volča, Zadobje, Zakobiljek, Zapreval, Žabja vas, Žirovski Vrh Svetega Antona, Žirovski Vrh Svetega Urbana Legături externe Biroul de statistică al Sloveniei Arhivat în 24 februarie 2015, la Wayback Machine.
Občina Gorenja vas - Poljane

Občina Gorenja vas - Poljane je ena od občin v Republiki Sloveniji s središčem v Gorenji vasi v Poljanski dolini (v porečju Poljanske Sore), drugo središče so Poljane nad Škofjo Loko, ki so dolini, ki jo zavzema občina, dale ime. Občina ima na južno od svoje najzahodnejše točke eksklavo Javorjev Dol (edino te vrste v Sloveniji) med občinama Žiri in Idrija (slednja se dotika Poljanske občine samo na tej eksklavi) ter Cerkno na severozahodu. Občina meji še na občino Železnike na severu, Škofjo Loko na vzhodu, Dobrovo-Polhov Gradec na jugovzhodu ter v skrajnem južnem delu zelo kratko tudi na Logatec. V občini je med letoma 1981 in 1990 deloval Rudnik urana Žirovski vrh. Julija 2026 je bil v Gorenji vasi odprt Družinski park Log. Že dolga leta deluje v njej tudi Klub študentov Poljanske doline. Naselja v občini Bačne, Brebovnica, Bukov Vrh, Čabrače, Četena Ravan, Debeni, Delnice, Dobje, Dobravšce, Dolenčice, Dolenja Dobrava, Dolenja Ravan, Dolenja Žetina, Dolenje Brdo, Dolge Njive, Fužine, Goli Vrh, Gorenja Dobrava, Gorenja Ravan, Gorenja vas, Gorenja Žetina, Gorenje Brdo, Hlavče Njive, Hobovše pri Stari Oselici, Hotavlje, Hotovlja, Jarčje Brdo, Javorje, Javorjev Dol, Jazbine, Jelovica, Kladje, Kopačnica, Kremenik, Krivo Brdo, Krnice pri Novakih, Lajše, Laniše, Laze, Leskovica, Lom nad Volčo, Lovsko Brdo, Lučine, Malenski Vrh, Mlaka nad Lušo, Murave, Nova Oselica, Podgora, Podjelovo Brdo, Podobeno, Podvrh, Poljane nad Škofjo Loko, Predmost, Prelesje, Robidnica, Smoldno, Sovodenj, Srednja vas - Poljane, Srednje Brdo, Stara Oselica, Studor, Suša, Todraž, Trebija, Vinharje, Volaka, Volča, Zadobje, Zakobiljek, Zapreval, Žabja vas, Žirovski Vrh Svetega Antona, Žirovski Vrh Svetega Urbana Sklici Glej tudi Gorenja vas - Reteče Gorenja vas Poljane Seznam osebnosti iz Občine Gorenja vas – Poljane Zunanje povezave Gorenja vas - Poljane, uradna stran občine.
Општина Горења Вас – Пољане

Општина Горења Вас – Пољане (словен. Gorenja vas-Poljane) је једна од општина Горењске регије у држави Словенији. Седишта општине су градићи Горења Вас и Пољане над Шкофјо Локо. Природне одлике Рељеф: Општина Горења Вас – Пољане налази се у средишњем делу државе. Општина се налази усред алпског планинског масива. Северним делом општине пружа се планина Шкофјелошко Хрибовје, а јужним планина Полхограјско Хрибовје. У средини се налази омања долина речице Пољанске Соре. Ова долина је погодна за живот и ту је смештена већина насеља општине. Клима: У нижим деловима општине влада умерено континентална клима, док у вишим влада њена оштрија, планинска варијанта. Воде: Главни водоток је речица Пољанска Сора. Сви остали мањи водотоци су притоке ове реке. Становништво Општина Горења Вас – Пољане је ретко насељена. Насеља општине Види још Горења Вас Пољане над Шкофјо Локо Спољашње везе Званична страница општине Горења Вас – Пољане (на словеначком и енглеском језику)
Гореня Вас-Поляне

Община Гореня Вас-Поляне (словен. Občina Gorenja vas-Poljane) — одна з общин в північно-західній Словенії. Адміністративним центром є місто Гореня Вас. Характеристика Община знаходиться в центральній частині долини Полянська. Економіка заснована на обробній промисловості. Населення У 2010 році в общині проживало 7265 осіб, 3621 чоловік і 3644 жінки. Чисельність економічно активного населення (за місцем проживання), 2930 осіб. Середня щомісячна чиста заробітна плата одного працівника (EUR), 925,86 (в середньому по Словенії 966,62). Приблизно кожен другий житель у громаді має автомобіль (53 автомобілів на 100 жителів). Середній вік жителів склав 37,0 роки (в середньому по Словенії 41.6). Джерела Вебсайт общини Гореня вас-Поляне [Архівовано 13 травня 2021 у Wayback Machine.] Статистичне бюро Республіки Словенія, статистичні дані 2010 року [Архівовано 14 березня 2013 у Wayback Machine.]
Maribor

Maribor (tysk: Marburg an der Drau) er en by i det nordøstlige Slovenien beliggende ved floden Drava. Den er med 114.301(2025) indbyggere Sloveniens næststørste by efter hovedstaden Ljubljana og den største by i den historiske region Spodnja Štajerska (tysk: Untersteiermark). Sport Byens førende fodboldhold er NK Maribor, der siden Sloveniens uafhængighed i 1991 har vundet den bedste slovenske række PrvaLiga 13 gange. Galleri Referencer Eksterne henvisninger
Maribor

Maribor (em alemão: Marburg an der Drau, "Marburgo no Drava") é uma cidade e município urbano da Eslovênia. A cidade de Maribor, sede do município de mesmo nome, é a segunda maior cidade do país com uma população estimada de 96 302 habitantes (2022). Maribor situa-se às margens do rio Drava. É o centro administrativo e maior cidade da região da Baixa Estíria. A região urbana mais próxima é Graz na Áustria, distante cerca de 50 quilômetros. Até a Segunda Guerra Mundial, Maribor tinha uma consistente população germânica e então era conhecida por Marburg an der Drau. Arquitetura Muitas estruturas medievais ainda estão em bom estado em Maribor. Dos restos de muralhas da cidade, destacam-se a Torre do Julgamento, a Torre da Água e a Torre judaica. A Catedral de Maribor foi construída em estilo gótico no século XIII. A Câmara Municipal foi construída em estilo renascentista. A Piramida Colina domina a fronteira norte da cidade. Ruínas do primeiro castelo de Maribor, construído a partir do século XI, e uma capela do século XIX, também estão situados na cidade. A colina oferece uma vista de fácil alcance de Maribor e seu interior sul com o rio Drava. No início do novo século, foram feitos planos para um novo negócio moderno, residencial e de entretenimento, chamado The Doors Drava (Dravska Vrata) e apelidado de Maribor Manhattan. O projeto incluía novos apartamentos residenciais exclusivos, escritórios e salas de conferência, um espaço verde e de lazer, e outras construções. Ela também incluía um arranha-céu de 111 metros de altura, que seria o edifício mais alto na Eslovênia. Devido à falta de recursos financeiros, o projeto está atualmente adiado. Em 2008, o Studenci Passarela (Studenška BRV) foi renovado de acordo com o projeto da empresa Ponting. Também em 2008, durante a 3ª Conferência Internacional da Passarela no Porto, este projeto recebeu o prestigioso Prêmio Passarela. Maribor organizou, em 2010, um concurso internacional de arquitectura, para reunir propostas para o projeto e reconstrução dos bancos Drava, a construção de uma nova galeria de arte, e de uma nova passarela. O júri recebeu cerca de 400 propostas para os três projetos diferentes. A passarela e os diques do rio serão construídos em um futuro próximo, mas a galeria de arte foi substituída por um centro cultural, que está atualmente em construção. A construção começou em 2011, perto do rio Drava, de uma nova Faculdade de Medicina moderna. Ele foi projetado pelo arquiteto Boris Podrecca e é esperado para ser concluído em 2013. Há planos para renovar a Biblioteca Pública de Maribor e a Praça da Câmara Municipal (Rotovški trg). Além disso, a renovação de Maribor Island, no rio Drava, está sendo planejada. Ligações externas Site de Maribor Referências
Марибор

Ма́рибор (словен. Maribor) — місто на сході Словенії, на річці Драва, за 16 км від кордону з Австрією. Друге за величиною місто країни, важливий промисловий, економічний і культурний центр. Населення 110 668 мешканців (2002). Марибор розташований у північно-східній частині країни, у регіоні Подравська, на річці Драва, біля підніжжя гори Підгір'я. Місто є центром історичної області Нижня Штирія. Клімат Культура Фестиваль Лент Освіта Релігія Транспорт Міста-побратими Спорт ФК «Марибор» — футбольний клуб, неодноразовий чемпіон країни, учасник групового етапу Ліги чемпіонів УЄФА, Ліги Європи. Домашні матчі проводить на стадіоні «Людські врт». Відомі люди Уродженці Від Белец (* 1990) — словенський футболіст. Оттокар Керншток (1848—1928) — австрійський поет Свєтлана Макарович (* 1939) — югославська і словенська поетеса, письменниця, акторка. Антонія Яворник (1893—1974) — сербська військовослужбовиця, наредник сербської армії у роки Балканських воєн та Першої світової війни. Драго Янчар — есеїст та інтелектуал, письменник. Померлі Степан Кобилянський — український живописець. Брат письменниці Ольги Кобилянської та педагога Юліана Кобилянського. Галерея Див. також Стара трта — ймовірно найстаріша у світі жива виноградна лоза, яка росте у місті Марибор Самобор (Хорватія) Художня галерея Марибора Примітки Література Географический энциклопедический словарь. М.: Советская энциклопедия, 1989. — С. 303 (рос.)
Burg Grailach

Die Burg Grailach (slowenisch: Škrljevo, alt: Chrilowa) ist eine Burg in Unterkrain im heutigen Slowenien. Lage Die Burg liegt auf einer Anhöhe westlich des Dorfes Škrljevo (Deutsch: Graiylach) im Bereich der Pfarrgemeinde Šentrupert (deutsch: St. Ruprecht), benannt nach dem Schutzheiligen der Pfarre, etwa neun Kilometer nordöstlich Trebnje (deutsch: Treffen) und etwa sechs Kilometer nordwestlich von Mokronog (deutsch: Nassenfuß). Geschichte Nach dem slowenischen Historiker Milko Kos (1892–1972) soll sie im Jahr 1043 erstmals erwähnt worden sein. Unter Berufung auf Pater Martinus Bautscherus führt Valvasor die Gründung der Burg auf die heilige Hemma zurück. Schon Valvasor beklagte sich über die spärlichen Nachrichten, als er schrieb: „Wiewol ich fleissigst nachgesucht, zu welcher Zeit und von wem dieses Schloß am ersten aufgerichtet und bewohnt worden: haben mir doch weder die alte Schriften, noch Urkunden, viel weniger die Authores, einige Nachricht davon geben können mit der Ausnahme von Pater Bautscherus.“ Der Jesuit Bautscher, ein Zeitgenosse Valvasors, hinterließ eine in lateinischer Sprache verfasste Nachricht, aus der hervorgeht, dass die Hl. Hemma unter anderen Gütern auch die Herrschaft Grailach in die Ehe einbrachte: […] dotem attulit comitatum Peilnstein, castra Vizel, Landsberg, Weitenstein, Andernacum, Nassenfues, Grailach, Erkhenstein, ac alia praedia in Carniola sita […]. Diese Güter gehörten nach Hemmas Schenkung (1043) bis 1072 dem von ihr gegründeten Benediktinerinnenkloster an der Gurk in Kärnten und danach dem Bistum Gurk, das die Herrschaft Grailach noch im 17. Jahrhundert als Lehen vergab. Besitzer Nach heutigem Forschungsstand sind noch bis zur Mitte des 16. Jahrhunderts keine Nachrichten über die Besitzer der Burg und der Herrschaft Grailach bekannt. Als erste Namen zur Herrschaft Grailach werden 1541 die Brüder Adam und Sigismund von Auersperg genannt. Es folgen 1585 Johann Balthasar von Werneck, bis 1613 Rudolph Graf Barbo von Wachsenstein und Ruess von Ruessenstein (1613). Dessen Nachfolger als Besitzer wird von 1613 bis 1705 Martin Khaysell, dem bis 1785 die Freiherren von Langenmantel folgen. Anschließend finden sich als Besitzer die Freiherren von Pittoni (1785 bis 1799), die Familie Schuller (1799 bis 1834), in der Zeit von 1834 bis 1885 Karl Vasič, der Verwalter auf Auersperg war, und seit 1885 die Podobnik. Die Burg gehört mittlerweile dem Laibacher Immobilienunternehmen Reitenburg d.o.o. Trotz Bescheid des slowenischen Inspektorates für Kultur und Medien vom Anfang des Jahres 2024, kam der Besitzer, Jože Anderlič, der Forderung nicht nach, die notwendigsten Erhaltungsmaßnahmen durchzuführen. In Folge stürzte im März 2025 ein Teil der hinteren Gebäudemauer ein, so dass sich eine große Öffnung ins Innere der Burg auftat. Bilder Johann Weichard von Valvasor: Kupferstich in Ehre, II. Band, XI. Buch, S. 223. Literatur Johann Weichard von Valvasor: Ehre. II. Band, XI. Buch. Majda Smole: Graščine na nekdanjem Kranjskem. (Herrschaften im einstigen Krain), Ljubljana 1982. Siehe auch Liste von Burgen und Schlössern in Slowenien Weblinks Das Schloss Škrljevo (slowenisch) Einzelnachweise
Škrljevo Castle

Škrljevo Castle (Slovenian: Grad Škrljevo german: Grailach) is a castle in Carniola, in what became the municipality of Šentrupert, Slovenia. History The first surviving mention of the castle dates to 1043. Valvasor attributed the castle’s founding to St. Hemma. The Jesuit Bautscher, a contemporary of Valvasor, left a message in Latin, which placed St. Hemma, among other goods, also brought the Grailach rule into the marriage: "[...] dotem attulit comitatum Peilnstein, castra Vizel, Landsberg, Weitenstein, Andernacum, Nassenfues, Grailach, Erkhenstein, ac alia praedia in Carniola sita [...]. " According to Hemma's donation (1043), these goods belonged to the Benedictine monastery she founded on the Gurk in Carinthia until 1072 and then to the Gurk diocese, which the Grailach lordship gave it as a 17th century fief. In the 1043 document, it was mentioned as Chrilouva. As an estate, Škrljevo was first mentioned in 1130 as the predium Chrilowe. From 1072 until the 17th century, the castle hosted the head of the Krka diocese. The castle was originally built as a towering court. Its estate was later granted to Count William II, Breže-Selško, and after his death his wife Hemma of Gurk donated the property to the Krško diocese. The court was first written about indirectly in 1163, when a document mentions the knight of Škrljevo and the minister of Aquileia, Majnhard Škrljevski (purchrauiis Megnardo de Crilog). The direct connection with Hemma of Gurk, whom Valvasor claimed owned the castle in the 10th century, remains unexplored. In 1541, Škrljevo Castle came into the possession of the Auerspergs and in 1585 a document appeared which named Janez Baltazar Wernegk as the owner. Design The castle is Romanesque in its core, It was extended in the Renaissance and became a fortified mansion. Later in the Gothic period it was partially rebuilt. In the Baroque period —a façade was added, which is still visible today. Owners No information about the owners of the castle and the Grailach rule was known until the middle of the 16th century. The earliest known rulers were brothers Adam and Sigismund von Auersperg, mentioned in 1541. They were followed by Johann Balthasar von Werneck in 1585, and then by Rudolph Count Barbo von Wachsenstein until 1613, succeeded briefly by Ruess von Ruessenstein. Martin Khaysell became the owner from 1613 to 1705, followed by the Barons von Langenmantel until 1785. Ownership then passed to the Barons von Pittoni (1785–1799), the Schuller family (1799–1834), and Karl Vasič (1834–1885), who managed the estate for the Auersperg family, before it passed to Podobnik in 1885. Tumulus In the forest west of Škrljevo Castle, tumulus from the Early Iron Age with diameters of 15 m and 12 m and heights of 2 m and 1.5 m were discovered. A smaller burial is visible to the northwest of the smaller mound. Both were excavated in 1905 by J. Pečnik. References
Grad Škrljevo

Grad Škrljevo (nemško Grailach) je grad v Sloveniji, ki se nahaja na vzpetini zahodno od naselja Škrljevo v bližini Šentruperta na Dolenjskem. Zgodovina Prva omemba vasi Škrljevo sega v leto 1043, ko je bila vas omenjena kot Chrilouva. Kot posestvo je Škrljevo prvič omenjeno leta 1130 kot predium Chrilowe. Grad je bil od leta 1072 vse do 17. stoletja fevd škofije Krka na Koroškem. Grad je bil sprva sezidan kot stolpast dvor, njegova posest pa je bila kasneje podeljena grofu Viljemu II. Breže-Selškemu, po njegovi smrti pa je njegova žena Ema Krška to posest podarila krški škofiji. Dvor se prvič posredno omenja leta 1163, ko je v neki listini omenjen škrljevski vitez in oglejski ministerial Majnhard Škrljevski (purchrauiis Megnardo de Crilog). Neposredna zveza z Emo Krško, o kateri Valvazor trdi, da je bila v 10. stoletju lastnica gradu, še ni dokazana, a je močno verjetna. Leta 1541 je grad Škrljevo prešlo v posest Auerspergov, iz leta 1585 pa izvira listina, v kateri se kot lastnik omenja Janez Baltazar Wernegk. Grad je v svojem jedru romanski, v renesansi je bil dozidan in je postal utrjena graščina, kasneje v gotiki pa je bil delno prezidan, v baroku pa mu je bila dodana fasada, ki je vidna še danes. Viri Majda Smole: Graščine na nekdanjem Kranjskem, Ljubljana 1982. (COBISS)
Letiště Edvarda Rusjana Maribor

Letiště Edvarda Rusjana Maribor (IATA: MBX, ICAO: LJMB, slovinsky: Letališče Edvarda Rusjana Maribor) se nachází 9 km jižně od Mariboru, druhého největšího města Slovinska. Historie a význam Letiště bylo otevřeno 29. května 1976 a v roce 2008 dostalo název po slovinském průkopníkovi letectví Edvardu Rusjanovi. Za existence Jugoslávie bylo obsluhováno státními aerolinkami JAT, s lety do Bělehradu a na chorvatské pobřeží. Do března 2006 bylo domovským letištěm společnosti Slovenian Spirit, pobočky rakouského dopravce Styrian Spirit, která provozovala pravidelné lety do Paříže a Salcburku a charterové lety do přímořských letovisek. Mezi 5. červnem 2007 a 27. březnem 2008 zde Ryanair provozoval linku do Londýna na mezinárodní letiště Stansted se třemi páry letů týdně. Od roku 2008 probíhala dostavba a rekonstrukce odbavovacího terminálu, který byl dokončen roku 2012. Přístup k letišti Letiště se nachází mezi dálnicemi А1 а А4 poblíž dálničního rozpletu Slivnica. Letiště není dostupné veřejnou dopravou. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Letališče Edvarda Rusjana Maribor na slovinské Wikipedii a Maribor Edvard Rusjan Airport na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Letiště Maribor na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Flughafen Maribor

Der Flughafen Maribor (slowenisch Letališče Maribor, IATA-Code: MBX, ICAO-Code: LJMB) ist ein regionaler Flughafen in Slowenien und nach dem Flughafen Ljubljana der zweitgrößte des Landes. Er liegt zehn Kilometer südlich des Stadtzentrums von Maribor auf dem Gemeindegebiet der Gemeinde Hoče-Slivnica. Im Juni 1976 wurde der Flughafen eröffnet und die Fluggesellschaft Inex-Adria Airways konnte auch auf viele Kunden aus Österreich zählen, weil sie weit günstigere Flüge als die Austrian Airlines in das europäische Ausland anbot. Danach flog lediglich die österreichische Fluglinie Styrian Spirit Maribor im Linienverkehr an. Bis zur Anmeldung der Insolvenz am 24. März 2006 wurde ein Flug über Salzburg nach Paris angeboten. Zwischen dem 5. Juni 2007 und dem Ende der Winterflugplanperiode 2007/08 wurde durch Ryanair eine Linienverbindung nach London-Stansted angeboten, die dreimal wöchentlich bedient wurde. Diese Verbindung wurde von Adria Airways am 1. Juni 2015 als Saisonverbindung (bis zum 30. September 2015) wieder aufgenommen. Allerdings wurde nun der Flughafen London-Southend angeflogen. Ferner bestanden saisonale Flugverbindungen mit Air Malta nach Valletta, mit Aegean Airlines nach Kos und Rhodos sowie einige weitere Charterflugverbindungen. Daneben wird der Flughafen weiterhin durch Flugschulen, für Privatflugzeuge und für Frachtverkehr genutzt. Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website des Aerodrom Maribor
Aeropuerto de Maribor

El Aeropuerto de Maribor (en esloveno: Letališče Edvarda Rusjana Maribor) (IATA: MBX, ICAO: LJMB) es el segundo aeropuerto más grande de Eslovenia, situado en la ciudad de Maribor. Está localizado a pocos kilómetros del sur de la ciudad de Slivnica. El aeropuerto cuenta actualmente vuelos regulares y de chárter a varios destinos costeros. Cuando Eslovenia formaba parte de Yugoslavia, el aeropuerto sirvió regularmente como base de la aerolínea JAT, conectando principalmente Belgrado con la costa adriática croata. Más tarde, el aeropuerto fue utilizado por la aerolíneas nacionales Slovenian Spirit y Styrian Spirit, que ofrecían vuelos regulares a París y Salzburgo hasta 2006, ya que se año se produjo la quiebra de la aerolínea Styrian. El 8 de marzo de 2007, la aerolínea irlandesa Ryanair anunció que iniciaría vuelos entre el aeropuerto de Londres-Stansted y Maribor en junio de ese mismo año, con un ritmo de 3 veces a la semana. Las expectativas que desarrolló este servicio incluyeron un posible aumento en la exploración turística de la región, que tiene un gran potencial económico durante todo el año. Dicho servicio comenzó el 7 de junio y finalizó el 27 de marzo de 2008. En la actualidad, el aeropuerto es utilizado por Aurora Airlines, para aparcar sus aviones en este. Actualmente uno de los tres aviones de Aurora Airlines, está estacionado en el aeródromo de Maribor. Aerolíneas y destinos Aurora Airlines (Pristina) Tunis Air (Monastir) Conexión de transportes con el aeropuerto El aeropuerto de Maribor está situado cerca de la autopista A1 y de la futura autopista A4, que son de fácil acceso por carretera. Hay empresas de alquiler de automóviles con sede en el aeropuerto. Véase también Anexo: Aeropuertos de Europa Enlaces externos Maribor Airport (sitio web oficial)
Aéroport de Maribor

L'aéroport de Maribor/Edvard Rusjan (slovène : Letališče Edvarda Rusjana Maribor) (code IATA : MBX • code OACI : LJMB) est un aéroport international à Maribor, en Slovénie. Il s'agit du deuxième aéroport slovène le plus important dans le pays. À cet endroit, l'aéroport a été à des fins sportives depuis 1953, et, en 1976, elle a été complétée pour le trafic international. En 2008, il a été rebaptisé en honneur au pionnier d'aviation slovène Edvard Rusjan. Situation Il est situé dans Hoče-Slivnica , qui est éloigné d'environ 10 km au sud de Maribor. Compagnies aériennes et destinations Édité le 22/10/2017 Références Portail de l’aéronautique Portail de la Slovénie
Zračna luka Maribor

Zračna luka Maribor Edvard Rusjan (slovenski: Letališče Edvarda Rusjana Maribor) (IATA: MBX, ICAO: LJMB) je druga najveća zračna luka u Sloveniji koja služi gradu Mariboru. Smještena je 9 km južno od željezničke stanice Maribor, u blizini Slivnica. Izvori