NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dom Valentina Staniča

Dom Valentina Staniča (2332 m) – schronisko turystyczne, które leży na płaskowyżu między Begunjskim vrhem, Visoką Vrbanovą špicą, Rjaviną i Ržą. Nosi imię słoweńskiego księdza i alpinisty, Valentina Staniča. Pierwsze schronisko Deschmannhaus nazwano imieniem Dragotina Dežmana, słoweńskiego polityka i historyka 30 czerwca 1887 wybudowało Niemiecko-Austriackie Towarzystwo Górskie (niem. Deutscher und Österreichischer Alpenverein, DÖAV). Schronisko zostało wyremontowane i powiększone 25 sierpnia 1963. Zarządza nim PD (Towarzystwo Górskie) Javornik - Koroška Bela. Dostęp 4½: z Lengarjevega rovtu w dolinie Kot, przez Pekel 4½h: z Aljaževego domu we Vratach (1015 m), Tominškovym szlakiem 5h: z Aljaževega domu we Vratach (1015 m), szlakiem przez Prag 5h: z Kovinarskiej kočy w Krmi (870 m), koło Apnenicy 3h: z Vodnikovego domu na Velem polju (1817 m), przez Przełęcz Konjską (Konjski preval) Sąsiednie obiekty turystyczne 1h: do Triglavskiego domu na Kredaricy (2515 m) ½h: Begunjski vrh (2461 m) 2h: Cmir (2393 m) 2h: Rjavina (2532 m), przez Dovška vrata („Dovškie Wrota” 2h: Rjavina (2532 m), koło Pekla przejście grzbietem: Spodnja Vrbanova špica (2299 m) - Visoka Vrbanova špica (2408 m), z początkiem w Peklu albo w odwrotnym kierunku, razem 4 h Zobacz też Słoweński Szlak Górski Bibliografia Dom Valentina Staniča - Hribi.net www.pzs.si Dom Valentina Staniča
Dom Valentina Staniča pod Triglavom

Dom Valentina Staniča pod Triglavom (2332 m) je planinska postojanka, ki stoji na planoti med Begunjskim vrhom, Visoko Vrbanovo špico, Rjavino in Ržjo. Imenovana je po slovenskem duhovniku in alpinistu Valentinu Staniču. Prvotno kočo Deschmannhaus, poimenovano po Dragotinu Dežmanu, slovenskemu politiku in zgodovinarju, je 30. junija 1887 postavilo nemško-avstrijsko planinsko društvo (DÖAV). Koča je bila obnovljena in povečana 25. avgusta 1963. Dom upravlja PD Javornik - Koroška Bela. V obdobju 1964–1970 so dom posodobili in za zimske obiskovalce usposobili poleg doma manjšo kočo. Leta 1989 so nad ravno streho postavili ostrešje; na podstrešju so pridobili nova ležišča. Leta 1993 so vključili mobitel. V dveh gostinskih prostorih je 60 sedežev s točilnim pultom; 46 postelj je v 10 sobah, na skupnem ležišču pa še 55 ležišč; v zimski sobi sta 2 ležišči, V koči je WC in umivalnica z mrzlo vodo, zunaj pa suho stranišče; gostinska prostora ogrevajo s pečmi; voda kapnica, agregat in fotovoltaični sistem za elektriko, Dostopi 4½: iz Lengarjevega rovta v Kotu, skozi Pekel 4½h: od Aljaževega doma v Vratih (1015 m), po Tominškovi poti 5h: od Aljaževega doma v Vratih (1015 m), po poti čez Prag 5h: od Kovinarske koče v Krmi (870 m), mimo Apnenice 3h: od Vodnikovega doma na Velem polju (1817 m), čez Konjski preval Prehod 1h: do Triglavskega doma na Kredarici (2515 m) Vzponi na vrhove ½h: Begunjski vrh (2461 m) 2h: Cmir (2393 m) 2h: Rjavina (2532 m), čez Dovška vrata 2h: Rjavina (2532 m), mimo Pekla grebensko prečenje: Spodnja Vrbanova špica (2299 m) - Visoka Vrbanova špica (2408 m), z začetkom v Peklu ali v obratni smeri, skupaj 4h Glej tudi Slovenska planinska pot seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Dom Valentina Staniča – Hribi.net Dom Valentina Staniča – pzs.si
Dom na Kofcah

Dom na Kofcah (1488 mnm) je planinska postojanka na planini Kofce, južnem pobočju pogorja Košuta. Oskrbuje jo Planinsko društvo Tržič. Prva koča na Kofcah je stala nekoliko niže od današnje. Zgradila jo je »Stavbna zadruga Planinski dom na Kofcah«, ki jo je ustanovila Tržiška podružnica SPD. Planinski dom so odprli 20. novembra 1927. Leta 1941 ga je prevzelo Nemško planinsko društvo. Leta 1944 so ga partizani požgali. Po osvoboditvi je PD Tržič leta 1948 prevzelo nekdanjo zasebno Primožičevo kočo in jo odprlo kot planinsko postojanko. V letih 1982 in 1983 so dom obnovili in posodobili ter dogradili nekaj pomožnih prostorov. V treh gostinskih prostorih je 70 sedežev; v 8 sobah je 40 postelj; WC, umivalnica z mrzlo vodo; glavni gostinski prostor ogrevajo s krušno pečjo; tekoča voda, fotovoltaični sistem in agregat za elektriko. Dom na Kofcah je odprt vse leto, v zimskih mesecih le ob vikendih. Razgledi Razgled sega na vzhodu preko južnih pobočij Košute na ravnico Save, proti jugovzhodu na vrhove Kamniških Alp. Na jug sega pogled od Storžiča, Kriške gore do Dobrče, vidi se del Gorenjske in ob jasnem vremenu do Snežnika in vrhov v Gorskega Kotarja. Na zahodu so Julijci s Triglavom, spredaj Pokljuka, bližnja Begunjščica in severno od nje Stol. Proti severno od doma se razprostira 10 km dolg greben Košute. Dostopi Najlažji cestni dostop je možen iz Tržiča preko vasi Jelendol, kjer je več možnih parkirišč in izhodišč: čez naselje Putrhof v Jelendolu, do planine Šija, 11 km, do doma - 30 min. do domačije Lukec v Zgornji Dolini, 5 km, čez Kal - 2 h. Po gozdni cesti iz Podljubelja (gostilna Ankele) do domačije Matizovec, 4 km, do doma - 1 h. Po regionalni cesti Tržič-Ljubelj, do naselja Plaz v Podljubelju, čez Kal - 2 h 45. Iz Tržiča, pod Kamnikom in čez Kal - 3 h. Iz Tržiča, mimo domačije Završnik in čez Kal - 3 h. Vzponi Veliki vrh (2088 m), 1.30 h (Lahka pot) Kofce gora/Mali turn (1967 m), 1.00 h (Lahka pot) Hajnžturm/Kladivo (2094 m), čez Kofce goro, 2.00 h (Lahka pot) Hajnžturm/Kladivo (2094 m), čez planino Šija, 2.00 h (Lahka pot) Prehodi Koča na Ljubelju (1369 m), čez Veliki vrh in Košutico, 5.00 h (Zelo zahtevna pot) Planinski dom na Zelenici (1536 m), čez Veliki vrh in Košutico, 7.00 h (Zelo zahtevna pot) Glej tudi Seznam slovenskih planinskih postojank Slovenska planinska pot Zunanje povezave Planinska zveza Slovenije Zemljevid (Geopedija) Arhivirano 2017-07-29 na Wayback Machine. Dom na Kofcah - Hribi.net
Rifugio Klement Jug

Il Rifugio Klement Jug (in sloveno: Dom dr. Klementa Juga v Lepeni) è un rifugio situato nel comune di Plezzo in Slovenia, a 702 m s.l.m., situato nella Valle Lepena. Storia Inizialmente era una struttura dell'esercito italiano, trasformato in rifugio nel 1953 e prende il nome dall'alpinista sloveno Klement Jug. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rifugio lement Jug
Dom dr. Klementa Juga v Lepeni

Dom dr. Klementa Juga v Lepeni (700 m) je planinska postojanka, ki stoji na gozdni jasi v zatrepu doline Lepene. Nekdanja stavba italijanske vojske je bila preurejena v dom 19. julija 1953 in je imenovan po slovenskemu alpinistu in piscu del s planinsko tematiko dr. Klementu Jugu (1898-1924). Dom so večkrat obnavljali in posodabljali. Leta 1967 so napeljali elektriko, zadnjo obsežnejšo obnovo so opravili leta 1985. Leta 1991 so napelali centralno ogrevanje. Pri depandansi so leta 1993 zgradili stavbo spodnje postaje tovorne žičnice v kateri so tudi skladišča. Tovorna žičnica je speljana na sedlo med Veliko Babo in Debeljakom in oskrbuje planinski dom pri Krnskih jezerih. Dom je odprt od začetka junija do konca septembra. V dveh gostinskih prostorih je 40 sedežev in točilni pult, pri mizah pred domom je 50 sedežev. V 8 sobah je 38 postelj, dom ima WC, umivalnico s toplo in mrzlo vodo tako v domu kot depandansi. Gostinska prostora ogrevajo tudi s pečmi. Postojanka služi kot izhodišče poti na širšem območju Krnskega pogorja. Upravlja jo PD Nova Gorica. V bližini se nahaja izvir potoka Lepenjice. Razgled Od doma je razgled omejen le na bližnje gore in vrhove. Na vzhodni strani se nad njim dvigajo strma pobočja grebena, ki se začne nad planino Duplje in na vzhodu in severu zapira dolino. Na južni strani doline so strme stene Lemeža, proti zahodu vidimo spodnji del doline po kateri teče Lepenjica, ki izvira v lepem slapu blizu doma. Na grebenu so na severni strani doline vrhovi Vovenk, Predel in Črni vrh. Dostop Po lokalni asfaltni cesti iz Soče po dolini Lepenjice do doma 6 km ali peš po nemarkirani poti - 1 h 30 min. Prehod Planinski dom pri Krnskih jezerih (1385 m), 2.00 h (Lahka pot) Gomiščkovo zavetišče na Krnu (2182 m), 5.00 h (Lahka pot) Koča pod Bogatinom (1513 m), 4.30 h (Lahka pot) Dom na Komni (1520 m), 4.45 h (Lahka pot) Vzponi na vrhove Krn (2244 m), 5.30 h (Lahka pot) Velika Baba (2013 m), 4 h (Lahka pot) Veliki Šmohor (1939 m) 4.30 h (Lahka pot) Naravne zanimivosti Krnsko jezero (1394 m) 2 h 15 Velika korita Soče - 1 h 30 Korita potoka Šumnik in Šumikov gaj - 1 h Sklici in opombe Glej tudi seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Dom dr. Klementa Juga v Lepeni, Planinska zveza Slovenije.
Dom na Peci

Dom na Peci (1.665 m) je planinska postojanka, ki stoji na manjši uravnavi sredi vzhodnega pobočja Pece, tik pod vrhom Male Pece (1.731 m). Prvotna »Uletova koča«, imenovana po tamkajšnjem domačinu in predsedniku Mežiške podružnice SPD, je bila zgrajena in odprta 29. junija 1928. Med drugo svetovno vojno je bila koča požgana. Po vojni je bilo v njeni bližini leta 1953 postavljeno sprva manjše zavetišče, sedanji dom pa je bil zgrajen v letu 1957, predan v uporabo 7. septembra 1958. V njegovi bližini, 10 minut hoda, se nahaja nekdanji vhod v mežiški rudnik svinca in cinka, preurejen v Votlino Kralja Matjaža, v njej pa je postavljen bronasti kip Kralja Matjaža, delo akademskega kiparja Marjana Keršiča - Belača. Dom upravlja PD Mežica. Dostopi ¾ h: od parkirišča Jakobe, do njega je iz Mežice mimo Podkraja 12 km, iz Črne na Koroškem mimo Podpece pa 16 km; 2 h: od nekdanjega rudnika v Topli, 3 h: od Koče na Pikovem (992 m). Vzponi na vrhove 1½ h: Peca (Kordeževa glava, 2.125 m), po normalni poti, 2 h: Kordeževa glava, po zelo zahtevni poti. Zunanje povezave Dom na Peci - PD Mežica Arhivirano 2013-10-16 na Wayback Machine. Dom na Peci - Hribi.net www.pzs.si Dom na Peci
Rifugio Komna

Il Rifugio Komna (in sloveno: Dom na Komni) è un rifugio situato nel comune di Bohinj in Slovenia, a 1.52013 m s.l.m. situato nell'altopiano di Komna. Storia La prima costruzione risale al 1936, ed è stato ristrutturato e modernizzato più volte ed è aperto durante tutto il periodo dell'anno. Accesso 2½ ore: dal rifugio Koča pri Savici. 3½ ore: dal rifugio Koča pri Savici passando per Komarča. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rifugio Komna
Dom na Komnie

Dom na Komnie (słoweń. Dom na Komni) – schronisko turystyczne na wschodnim skraju płaskowyżu Komna, który stromo opada do Doliny Bohinjskiej. Schronisko zostało wybudowane w 1936, a później wielokroć remontowane i unowocześniane, wiedzie do niego także towarowa kolejka linowa. Leży na skrzyżowaniu większych szlaków turystycznych, dlatego należy do najbardziej odwiedzanych schronisk górskich w słoweńskich górach. Zarządza nim PD (Towarzystwo Górskie) Lublana – Matica i jest otwarte cały rok. Schronisko ma przestrzeń dla gości z 760 miejscami i barem. Noclegi oferuje w 21 pokojach z 70 łóżkami i wspólnej noclegowni z 10 miejscami. Dostęp 2½h: ze schroniska przy Savicy (653 m), 3½h: ze schroniska przy Savicy przez Komarčę. Sąsiednie obiekty turystyczne 15 min: do schroniska pod Bogatinem (1513 m), 2½h: do domu górskiego przy Jeziorach Krnskich (Planinski dom pri Krnskih jezerih, 1385 m) przez Vratca, 2½h: do schroniska przy Jeziorach Triglavskich (Koča pri Triglavskih jezerih, 1685 m), przez halę Kal, 3h: do schroniska przy Jeziorach Triglavskich, koło Czarnego Jeziora (Črno jezero). na Bogatin (1977m) 2h na Mahavšček (2008m) 2.30h na Krn (2245m) 5-7h Zobacz też Słoweński Szlak Górski Bibliografia Dom na Komni – Hribi.net Towarzystwo Górskie Lublana-Matica ww.pzs.si Dom na Komni
Dom na Komni

Dom na Komni (1520 m) je planinska postojanka na vzhodnem robu planote Komne, ki se strmo spušča v Bohinjsko dolino. Dom je bil zgrajen leta 1936 in nato večkrat prenovljen in posodobljen, do njega vozi tudi tovorna žičnica. Stoji na križpotju večjih planinskih poti, zato sodi med najbolj obiskane planinske postojanke v slovenskih gorah. Upravlja ga Planinsko društvo Ljubljana - Matica in je celo leto oskrbovan. Dom ima gostinski prostor s 70 sedeži in točilnim pultom. Prenočišča nudi v 21 sobah s 70 posteljami in skupno spalnico z 10 ležišči. Dostopi 2½h: od Koče pri Savici (653 m), 3½h: od Koče pri Savici čez Komarčo. Prehod 15 min: do Koče pod Bogatinom (1513 m), 2½h: do Planinskega doma pri Krnskih jezerih (1385 m) čez Vratca, 2½h: do Koče pri Triglavskih jezerih (1685 m), čez Planino Kal, 3h: do Koče pri Triglavskih jezerih, mimo Črnega jezera. Ture na Bogatin (1977 m) 2h na Mahavšček (2008 m) 2.30h na Krn (2245 m) 5-7h Glej tudi Slovenska planinska pot seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Dom na Komni - Hribi.net Planinsko društvo Ljubljana-Matica ww.pzs.si Dom na Komni
Dom v Kamniški Bistrici

Dom v Kamniški Bistrici (600 m) je planinska postojanka, ki stoji tik poleg izvira Kamniške Bistrice. Poleg izvira se v bližini nahaja vintgar Predoselj. Nekoliko višje se nahaja Spominski park ponesrečenim v Kamniških in Savinjskih Alpah. Prvotna koča je bila preurejena iz Turistovske koče 23. maja 1909. Sedanjo obliko je dom dobil 5. maja 1929. Dom je izhodišče za južne pristope v pogorje Kamniško-Savinjskih Alp. Do konca leta 2022 ga je upravljalo planinsko društvo PD Ljubljana-Matica, zdaj pa ga upravlja Meščanska korporacija Kamnik. Dostop 7 km iz Stahovice (Kamnik) Prehodi 5h: do Kocbekovega doma na Korošici (1808 m), čez Presedljaj 3½h: do Koče na Kamniškem sedlu (1864 m) 3½h: do Zoissove koče na Kokrskem sedlu (1793 m) Vzponi na vrhove 4½: Kogel (2100 m), čez Gamsov skret 5-6h: Planjava (2394 m), čez Repov kot 6h: Skuta (2532 m), čez Gamsov skret, mimo Bivaka pod Skuto Sklici Glej tudi seznam slovenskih planinskih postojank Kamniška Bistrica Zunanje povezave www.pzs.si Dom v Kamniški Bistrici
Rifugio Tamar

Il Rifugio Tamar (in sloveno: Planinski dom Tamar) è un rifugio situato a Rateče in Slovenia, a 1.108 m s.l.m. Punto d'inizio per escursioni verso le cime Mojstrovke, lo Jalovec e le Rateške Ponce. Storia Il rifugio fu costruito nel 1899 ed inaugurato il 3 settembre 1899. Fu distrutto da una valanga nell'inverno del 1903. Il 15 novembre 1936 fu ultimata la ricostruzione e venne inaugurato nuovamente e messo a disposizione degli alpinisti del luogo. Il rifugio è sempre aperto, ci sono 51 posti a dormire e circa 60 posti a sedere, le stanze sono dotate di stufa, acqua corrente, elettricità e del servizio telefonico. Arrivo 6 km da Rateče (Kranjska Gora) 1 ora a piedi dai trampolini di Planica Percorsi 6 ore: Jalovec (2645 m), sopra Jalovška skrbina 6 ore: Jalovec (2645 m), passando per il bivacco sul Kotovo sedlo 4-4½ ore: Mala Mojstrovka (2332 m) - Velika Mojstrovka (2366 m), passando per lo Sleme 2½ ore: Slemenova Špica (1911 m) 4h: Medio Ponca (2228 m) 2h: Strug (2265 m) 1h: Visoka Ponca (2274 m) Note Voci correlate Rateče Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Rifugio Tamar
Planinski dom Tamar

Planinski dom Tamar (1108 m) je planinska postojanka, ki stoji na začetku Tamarja, v zgornjem delu Planiške doline in je izhodišče poti za ture na Mojstrovke, Jalovec in Rateške Ponce. Poleg tega je dom tudi izhodišče za plezalne vzpone v severni steni Travnika. V bližini se nahaja izvir Nadiže, ki kmalu ponikne, na dan pa pride pri Zelencih kot izvir Save Dolinke. Ob poti na Sleme le v oddaljenosti 30 min od doma slap Črna voda. Prvotna koča je bila zgrajena 3. septembra 1899. Sedanji dom je bil najprej preurejen iz pastirske koče 15. novembra 1936, ki jo je prevzela rateško-planiška podružnica SPD od agrarne skupnosti. Zraven koče je postavila meteorološko postajo, oskrbnica pa je trikrat na teden pošiljala vremenska poročila. Po drugi svetovni vojni je bila koča nacionalizirana in v slabem stanju, za popravila so bila potrebna velika sredstva. PD Rateče jo je leta 1957 predalo Akademskemu planinskemu društvu iz Ljubljane, ki jo je uredilo, zgradilo vodovod in napeljalo telefon. Leta 1965 je dom prevzelo Planinsko društvo Medvode, ki ga je temeljito obnovilo. Leta 1968 so iz Planice napeljali električni vod. Ponovno so dom temeljito obnovili leta 1984. Pri gradnji vodovoda, telefona in električnega voda je bila v pomoč tudi izgradnja vodovoda do vojašnice v Tamarju. Po zaključku denacionalizacijskega postopka sta Planinska zveza Slovenije in Planinsko društvo Medvode 25. aprila 2013 podpisala dogovor, po katerem je Dom v Tamarju prešel pod okrilje Agrarne skupnosti Rateče Planica. Dom je stalno odprt. V dveh gostinskih prostorih je 67 sedežev s točilnim pultom. Pred domom je 50 sedežev; v 12 sobah je 31 postelj, na dveh skupnih ležiščih pa 20 ležišč. Dom ima WC, umivalnico in prho s toplo in mrzlo vodo; gostinske in spalne prostore ogrevajo s pečmi; tu je tekoča voda, elektrika, telefon. Dostop 6 km iz Rateč (Kranjska Gora) 1h: od Planiških skakalnic Prehodi 3h: do Bivaka na Kotovem sedlu 3h: do Tičarjevega doma na Vršiču (1618 m), čez Grlo 3½h: do Tičarjevega doma na Vršiču, čez Sleme 6-7h: do Zavetišča pod Špičkom (2064 m), čez Jalovško škrbino Vzponi na vrhove 6h: Jalovec (2645 m), čez Jalovško škrbino 6h: Jalovec (2645 m), mimo Bivaka na Kotovem sedlu 4-4½h: Mala Mojstrovka (2332 m) - Velika Mojstrovka (2366 m), čez Sleme 2½h: Slemenova Špica (1911 m) 4h: Srednja Ponca (2228 m) +2h: Strug (2265 m) +1h: Visoka Ponca (2274 m) Glej tudi seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Dom v Tamarju - Hribi.net www.pzs.si Dom v Tamarju
Dominkova domačija

Dominkova domačija je najstarejša obnovljena hiša v Sloveniji, ki je zgrajena v panonskem slogu. Stoji v naselju Gorišnica ob cesti Ptuj–Ormož. Zgrajena je bila okrog leta 1700 in ima značilno obliko črke L (»na vogal«). Stavba je lesena »cimprana« (lesena bruna so z obeh strani ometana z debelo plastjo ilovice) ter krita s slamo. Pod isto streho je črna kuhinja, izba, shramba, veža in gospodarski del. Ob hiši sta tudi dva koruznjaka, eden je pleten ter prekrit s slamo, drugi je lesen ter panji za čebele. Na dvorišču stoji studenec z leseno kašto (okvirjem) in zajemanje vode na drog (šaduf), za hišo je manjša mlaka. Dominkova domačija je bila stalno naseljena do leta 1990, ko je umrla zadnja prebivalka. Leta 1989 je bila razglašena za nepremično kulturno dediščino RS. Sklici Iztok Ilich (24. november 2016). »Dominikova domačija, Gorišnica«. Slovenske novice. Zunanje povezave in viri Predstavitev Dominkove domačije na spletni strani Kam.si Dominkova domačija na spletni strani enciklopedije Dedi Glej tudi Sokov mlin na Forminu
Družmirsko jezero

Družmirsko jezero ili Šoštanjsko jezero umjetno je jezero u Sloveniji smješteno između Šoštanja i Velenja. Geografske karakteristike Jezero leži na istočnoj periferiji Šoštanja na nadmorskoj visini od 340 metara. Najveća mu je dubina 87 metara što ga čini najdubljim jezerom u Sloveniji, ako se izuzme sifonski izvor Divljeg jezera. Družmirsko jezero najmlađe je jezero iz grupe Šaleških jezera, nastalo između 1975. i 2005. slijeganjem tla na mjestu starih rovova velenjskog ugljenokopa. Družmirsko jezero čine dva bazena, jedno pliće s maksimalnom dubinom od 5 metara i drugo s najvećom dubinom od 87 metara. U jezero se ulijeva potok Velunja. Voda se u jezeru izmijeni svake tri do četiri godine. Zbog prisutnosti ugljenokopa ispod njegove površine, voda jezera je zagađena. Izvori Vanjske poveznice Šaleška jezera Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. rujna 2014. (Wayback Machine) (slov.)
Družmirsko jezero

Družmirsko jezero ali Šoštanjsko jezero (360 mnm) je umetno jezero v Sloveniji, ki spada v skupino Šaleških jezer. Ime je dobilo po bližnjem naselju Družmirje, katerega okolica se je zaradi pridobivanja premoga v velenjskem premogovniku napolnila z vodo. Jezero je pretočno, voda v njem se izmenja dva- do štirikrat- letno. Družmirsko jezero ima dve kotanji, ena ne presega globine 5 m, druga pa kar 100 m in tako velja Družmirsko za najgloblje jezero v Sloveniji, če ne štejemo globine sifona Divjega jezera. Sicer ima povprečno globino 24 m. Pritok jezera je potok Velunja. Je pretežno onesnaženo. Reference Viri Emil Šterbenk, M. Ževart, Rudi Ramšak (2004), Jezera, o katerih bomo še slišali - Šaleška jezera. Geografski obzornik 1/2004. Zveza geografskih društev Slovenije. Ljubljana. str. 4 - 12. Glej tudi seznam jezer v Sloveniji Zunanje povezave Šaleška jezera, spletna stran občine Velenje Zemljevid na Najdi.si Geopedia.si: Družmirsko jezero
Дружмирско језеро

Дружмирско језеро је вештачко језеро у Словенији, између Шоштања и Велења. Географске карактеристике То је најмлађе од три вештачка језера које чине групу Шалешких језера. Настало је у нериоду од 1975—2005. године слегањем тла, на месту старих ровова Велењског рудника. Налази се на источној периферији Шоштања, на надмоској висини од 360 метра што је за 6 метара ниже од Велењског, а 12 од Шкалског језера. Максимална дубина износи 87 метара и најдубље је језеро такве врсте у Словенији. Кроз језеро протиче река Велуња. Његово појезерје заузима површину од 30 km². Види још Списак језера у Словенији Референце Спољашње везе Језера - Општина Велење Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (7. септембар 2014)
Dornau slott

Dornau slott (slovenska: Dvorec Dornava) ligger i orten Dornau i Slovenien. Det är landets största barockslott och avbildat på ortens vapen. En allé leder upp till slottet. Historia Den första borgen, som byggts på platsen för en tidigare jaktstuga, omnämndes första gången år 1435. De första ägarna tillhörde adelssläkten Pettau. Borgen förstördes år 1446 under strider med den tyske kejsaren Friedrich III, men byggdes upp igen. Efter flera ägarbyten och bränder hamnade den, på 1700-talet, i familjen von Sauers ägo. De byggde ett litet barockslott som blev början till dagens slott. År 1739 köpte Anton Ferdinand von Attems slottet och mellan åren 1753-1755 lät han det byggas om till det nuvarande utseendet. Karl von Auersperg köpte slottet år 1820 och familjen behöll det under hela 1800-talet. Slottet konfiskerades av jugoslaviska staten år 1945 och en militärbrigad placerades där. Få år senare omvandlades slottet till ett mentalsjukhus och senare till ett hem för handikappade barn och ungdomar. Idag (2018) står slottet tomt men är under renovering. Byggnaden Byggmästaren Josef Hueber från Wien var ansvarig för ombyggnaden av slottet mellan åren 1753-1755. Den gamla byggnaden utökades, fasaden ändrades och två flyglar och flera paviljonger byggdes till. Anläggningen är en av Sloveniens få profana byggnader i sen barock. Huvudbyggnaden har en utsmyckad fasad med dubbla fönsterrader och grekiska gavlar. Entrén som sträcker sig över två våningar är utsmyckad med kalkmålningar på väggar och tak med grekiska motiv. Inuti slottet finns ett litet kapell i rokokostil, tillägnat jungfru Maria. En mängd rokokomöbler, gobelänger och målningar är bevarade. En del gick förlorat under kriget, men det mesta finns idag på museet i Ptuj. Parken Parken består dels av en typisk barockträdgård med en brunn i mitten och dels av en engelsk park. En skulptur av Johannes Nepomuk står vid floden Pesnica. I barockträdgården finns en brunn från 1700-talet med guden Neptunus i mitten och i parken finns statyer av både grekiska filosofer och dvärgar. De mest värdefulla finns nu på museet i Ptuj. Barockträdgården ar Sloveniens största och kulturskyddad sedan år 1973. Källor
Eda center

L'Eda center è un grattacielo di Nova Gorica inaugurato nel 2011 e dedicato all'aeroplano sperimentale Eda dei fratelli Rusjan, che è rappresentato da un modello nel salone d'ingresso. È principalmente pensato come centro di business tra l'Italia e la Slovenia, ma oltre agli spazi commerciali ha anche degli appartamenti e un ristorante. Con i suoi 72 metri è il diciannovesimo edificio più alto della Slovenia. Note