NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Академија за позориште, радио, филм и телевизију Универзитета у Љубљани

Академија за позориште, радио, филм и телевизију Универзитета у Љубљани (словен. Akademija za gledališče, radio, film in televizijo или само AGRFT) је једина установа овог типа у Словенији. Чланица је Универзитета у Љубљани. Тренутни декан је проф. др Алеш Валич. Студије На академији се могу студирати: позоришне и уметничке режије драмске игре и уметничке речи драматургија сценских уметности филмске и телевизијске монтаже филмске и телевизијске режије филмско и телевизијско снимање Структура академије Састоји се из три одељења: за позориште и радио за филм и телевизију за драматургију Историја Академија је установљена 1945. као Академија за глумачку уметност (словен. Akademija za igralsko umetnost). Затим је проширена на студијске смерове за филм, радио и телевизију. Данашње име добија 1963. године. Самосталан високошколски завод добија 1975. када и постаје чланица Универзитета у Љубљани. Данас на академији постоје и постдипломске студије за драматургију, глуму, уметничко дело, позоришну режију, сценографију, костимографију, филмску и телевизијску режију. Значајности Обзиром да се мало места расписује сваке године догађа се и да до осам особа конкурише на једно место. До данас је из академије изашло око четири стотине дипломаца. Професори Међу професорима су најзначајнији словеначки људи глуме и медија као што су: Карпо Година — добитник Прешернове награде за животно дело из 2006. Франци Слак Миле Корун Мета Хочевар Јожица Авбељ Душан Јанковић Андреј Инкет и други Спољашње везе Интернет веза
Nebotičnik

El Nebotičnik​ (que en esloveno quiere decir: «Rascacielo») es un prominente torre de gran altura situada en el centro de Liubliana, Eslovenia, y uno de los monumentos más reconocibles de la ciudad. Sus trece plantas se elevan a una altura de 70,35 m (231 pies). Fue diseñado por el arquitecto esloveno Vladimir Subic para el Instituto de Pensiones, el mayor inversor del edificio. La construcción comenzó el 19 de abril de 1931 y el edificio se inauguró el 21 de febrero de 1933. Una vez finalizado, fue el edificio más alto en el Reino de Yugoslavia, y el noveno rascacielos más alto de Europa. Fue y seguiría siendo durante algún tiempo el edificio residencial más alto de Europa. Nebotičnik es predominantemente un lugar de negocios, con una gran variedad de tiendas en la planta baja y en el primer piso, mientras que entre la segunda planta y la quinta hay varias oficinas. Del sexto al noveno pisos hay residencias privadas. Véase también Primeros rascacielos Referencias
Nebotičnik

Nebotičnik (en français : le gratte-ciel) est un gratte-ciel situé dans le centre de Ljubljana, en Slovénie, et l'un des points de repère les plus reconnaissables de la ville. Il se trouve à l'angle de l'avenue de Slovénie et de la rue Štefanova. Ses treize étages s'élèvent à une hauteur de 70,35 m. Il a été conçu par l'architecte slovène Vladimir Šubic (en) pour l'Institut des pensions, l'investisseur du bâtiment. La construction commence le 19 avril 1931 et le bâtiment est inauguré le 21 février 1933. C'est, à son achèvement, le plus haut bâtiment du royaume de Yougoslavie et la neuvième tour la plus haute d'Europe. Il est et restera pendant un certain temps le plus haut bâtiment résidentiel d'Europe. Lieu d'affaires prédominant, le gratte-ciel Nebotičnik abrite divers magasins au rez-de-chaussée et au premier étage, et divers bureaux sont situés aux étages deux à cinq. Les sixième à neuvième étages sont des résidences privées. Les trois derniers étages abritent un café, un bar et une terrasse d'observation. Le café a rouvert en juillet 2010, tandis que le bar et un nouveau restaurant ont ouvert le 2 septembre 2010. Les étages neuf à treize ont été vendus aux enchères le 12 juin 2007 par la direction du fonds de pension (KAD) pour 2 120 000 € à la société australienne Terra Australis. Celle-ci espérait redonner au gratte-ciel de Nebotičnik sa gloire d'antan. Architecture Le bâtiment Nebotičnik, créé à l'origine comme une structure de huit étages, a été conçu par Vladimir Šubic, avec l'aide de Ladislav Kham, Ivo Medved (pavillon sur la terrasse), Marjan Mušič (tempietto au sommet), Marjan Sever et Mira Stupica (aménagement du café). Le bâtiment a été décoré de sculptures de Lojze Dolinar (la figure féminine sur la façade latérale à la hauteur du sixième étage), Boris Kalin (en) (le relief au-dessus de l'entrée principale), et France Gorše (quatre têtes en bronze dans le hall principal). Son design est basé sur les styles néoclassique et art-déco, et est couronné de pilastres aux étages supérieurs. Sa conception suit la division tripartite classique des grands bâtiments, inaugurée par l'architecte américain Louis Sullivan : elle est composée d'une base conçue pour interagir avec la rue et les piétons, d'un axe homogène et d'une couronne, surmontée d'une colonnade cylindrique avec un mât de drapeau monté, qui a été ajoutée après l'achèvement de la tour. La façade est interrompue par des fenêtres rectangulaires uniformément réparties et encadrées de pierre, un rez-de-chaussée et un premier étage renforcé, et des fenêtres semi-circulaires dans le café du onzième étage. Notes et références Notes (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Nebotičnik » (voir la liste des auteurs). Références Article connexe Liste des plus hauts bâtiments de Slovénie Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de la Slovénie Portail des gratte-ciel
Gimnazija Ilirska Bistrica

Gimnazija Ilirska Bistrica je srednja šola v Ilirski Bistrici, ki od leta 2004 deluje kot dislocirana enota Šolskega centra Postojna. Izvaja dva srednješolska izobraževalna programa, to sta splošna gimnazija in tehnik računalništva. Svoje prostore ima v prijetnem, mirnem okolju, na robu mesta in v bližini drugih izobraževalnih ustanov, javnih zavodov in organizacij (Osnovna šola Antona Žnideršiča Ilirska Bistrica, Glasbena šola Ilirska Bistrica, Knjižnica Makse Samsa Ilirska Bistrica, društvo radioamaterjev Radio klub Snežnik Ilirska Bistrica, Območno združenje Rdečega križa Ilirska Bistrica itd.). Zgodovina šole Gimnazija Ilirska Bistrica je kot dislocirana enota Šolskega centra Postojna, Srednje šole s svojim delovanjem pričela v šolskem letu 2004/05. Prva generacija je štela 46 dijakov dveh gimnazijskih oddelkov. V šolskem letu 2007/08 je maturirala prva generacija dijakov, ki se je izobraževala po programu splošne gimnazije. V šolskem letu 2009/10 se je poleg programa gimnazija začel izvajati srednješolski strokovni izobraževalni program tehnik računalništva, za katerega se je na ožjem in širšem območju pokazal večji interes. V šolskem letu 2012/13 je maturirala prva generacija dijakov, ki se je izobraževala po tem strokovnem programu. Od leta 2025 deluje kot dislocirana enota Šolskega centra Postojna, Gimnazije vzgojiteljske in računalniške šole. V obdobju med letoma 2004 in 2011 je Gimnazijo Ilirska Bistrica vodila Bojana Rosina Simonič, v obdobju med letoma 2011 in 2022 Gorazd Brne, v obdobju med letoma 2022 in 2025 pa mag. Sonja Škrlj Počkaj. Od leta 2025 Gimnazijo Ilirska Bistrica vodi ravnatelj organizacijske enote Šolskega centra Postojna Gimnazije, vzgojiteljske in računalniške šole Goran Uljan. Sklici Zunanje povezave Uradna spletna stran Gimnazije Ilirska Bistrica
Hotel Lev

Hotel Lev je eden izmed hotelov s 4 zvezdicami v Sloveniji. Zgodovina Hotel Lev je bil odprt leta 1964 na mestu nekdanje gostilne Pri levu, po kateri je dobil tudi ime. Gradnja sodobnega hotela visoke kategorije se je na tej lokaciji po načrtih arhitekta Emila Medveščka začela leta 1961. Ob odprtju je bil Hotel Lev edini ljubljanski hotel s pristajališčem za helikopter. Med letoma 1995 in 1999 je hotel doživel celovito prenovo in bil uvrščen v petzvezdično kategorijo. Po ponovnem odprtju je postal prvi mednarodni petzvezdični hotel v Sloveniji. Od leta 1999 do začetka leta 2001 je deloval v okviru mednarodne hotelske verige InterContinental pod imenom »Hotel Lev InterContinental Ljubljana«. Leta 2000 so k hotelu prizidali del z novim kongresnim centrom, ki je bil ob odprtju največji hotelski konferenčni center v Ljubljani. Skozi desetletja je bil hotel začasen dom številnim znanim gostom, med drugim pisateljici Agathi Christie, igralcu Orsonu Wellesu, glasbenikom Louisu Armstrongu, Bobu Dylanu in Stingu, skupini Deep Purple, pevcu Lucianu Pavarottiju, astronavtski ekipi odprave Apollo 5 ter različnim simfoničnim orkestrom. Pogost gost hotela je bil tudi Josip Broz Tito s soprogo. Ponudba Hotel ima 5 konferenčnih dvoran in kongresni center. Ima restavracijo za do 100 oseb in Aperitiv Bar. Poleg tega se v sklopu hotela nahajajo tudi: poslovni center, fitnes, lepotilni salon, pralnica in Casino Lev. Hotel ima brezžično internetno povezavo NEOWLAN. Viri in opombe Glej tudi seznam hotelov v Sloveniji Zunanje povezave Uradna spletna stran Ljubljana.si - Hotel Lev Nacionalno turistično združenje - Hotel Lev Arhivirano 2007-09-27 na Wayback Machine.
Synagoge Maribor

Die Synagoge am Judenplatz in Maribor (slowenisch Sinagoga Maribor) im Osten Sloweniens wurde wahrscheinlich im 14. Jahrhundert errichtet. Die profanierte Synagoge ist ein slowenisches Kulturdenkmal von nationaler Bedeutung. Sie wurde bis 1497 für Gottesdienste genutzt. Geschichte Die Synagoge wurde erstmals 1354 erwähnt. 1497 mussten die Juden auf Anordnung des Habsburger Herrschers Maximilian I. die Steiermark verlassen und somit auch Maribor, das bis damals das wichtigste Zentrum des Judentums in dem Gebiet des heutigen Sloweniens war. 1501 wurde die Synagoge in die Katholische Allerheiligen-Kirche umgebaut, nach 1785 umgeändert und als Lagerhaus genutzt. Fünfhundert Jahre nachdem das Gebäude am Platz Židovski trg seinen ursprünglichen Zweck verlor, wurde die Synagoge restauriert, wird aber nicht als religiöse Einrichtung genutzt. Heutige Nutzung Seit 2011 wirkt darin das Zentrum für jüdisches Kulturerbe Synagoge Maribor, dessen Hauptzweck die Erforschung, Erhaltung und Pflege dieses Erbes in Slowenien ist. In der Synagoge finden kulturelle und wissenschaftliche Veranstaltungen statt, um sie als Raum für den interkulturellen und interreligiösen Dialog wiederzubeleben. Weblinks Die Synagoge von Maribor auf visitmaribor.si (abgerufen am 21. November 2023) Maribor Synagogue: Between Facts and Reinterpretation (engl.) Zur Archäologie, Geschichte und Architektur. Einzelnachweise
Maribor Synagogue

Maribor Synagogue (Slovene: Sinagoga Maribor) is a former Orthodox Jewish congregation and synagogue, located in what was the center of the medieval Maribor ghetto Židovska ulica ("Jewish Street"), in the city of Maribor, Slovenia. The former congregation was established in the 14th century and worshiped in the Ashkenazi rite. The synagogue building was completed in the late 14th century, the building served as a synagogue until 1497; as a church from 1501 until 1785; and as a Jewish history museum, called the Center of Jewish Cultural Heritage Synagogue Maribor, since 2001. It is one of the oldest preserved synagogues in Europe, and one of only two left in Slovenia; the other being the Lendava Synagogue. It once functioned as the centre of the medieval Jewish community in Maribor, among the most prominent in the Eastern Alps-area. History First mentioned in 1354, the synagogue is thought to have been built sometime in the late 13th century. Located next to the city walls, it was part of a complex that included a Jewish cemetery, rabbinical residence, and Talmudic school. A fortified tower nearby - part of the walls themselves - was known as the Židovski stolp ("Jewish Tower"), while a building housing ritual baths stood outside the walls on the Drava riverbank. At points throughout its history, the synagogue served as a temporary seat of the Supreme Rabbinate of Styria, Carinthia and Krain. Around 1450, rabbi Israel Isserlein, considered to be one of the most influential Ashkenazic Talmud authorities of his time in all of Central-East Europe, flourished in this city and this very synagogue. In 1497, the Jews of Maribor were expelled, scattering all over Europe, especially Italy. After the expulsion, the synagogue was in 1501 turned into a Catholic church, the Church of All Saints (Slovene: Cerkev Vseh Svetnikov). The former rabbi's residence to the west of the main building became a curate office, while another, smaller building on the eastern side housed the sexton. In 1785, during the anticlerical reforms of Joseph II, the church was confiscated, deconsecrated, and converted into a military warehouse. It served in this capacity until 1811, when it was sold to private owners for use as a merchant storage, a wine cellar, a brush factory, an art studio, and an apartment house, which it remained until the 1980s. Following several years of renovations, taking place from 1992 until 2000, including a reconstruction of the late Gothic sanctuary, the building opened in 2001 as a museum and cultural-exhibition venue devoted to the history of the Jewish community of Maribor, and of Slovenia. The site was initially administered by the Regional Museum of Maribor. Since 2011 it is an independent public institution under the name of Center of Jewish Cultural Heritage Synagogue Maribor. The former synagogue was labeled a Cultural monument of State significance in Slovenia in 2015. See also History of the Jews in Slovenia References External links Media related to Maribor Synagogue at Wikimedia Commons Official website
Sinagoga de Maribor

La Sinagoga de Maribor (en esloveno: Sinagoga Maribor) es una antigua sinagoga y actual museo en la ciudad de Maribor, Eslovenia.​ Está situada en lo que fue el centro del gueto medieval de Zidovská ulica ("calle judía") en Maribor , es una de las sinagogas más antiguas conservadas de Europa, y una de los dos queda en Eslovenia, siendo la otra la Sinagoga de Lendava (esloveno: Sinagoga Lendava). Alguna vez funcionó como el centro de la comunidad judía medieval en Maribor, que estuvo entre las más destacadas en los Alpes de la zona oriental. Véase también Sinagoga Torá Religión abrahámica Referencias
Synagogue de Maribor

La synagogue de Maribor (en slovène : Sinagoga Maribor) dans l'est de la Slovénie a probablement été construite au XIVe siècle. La synagogue désacralisée est un monument culturel protégé depuis 2015. Elle a été utilisée pour les services religieux jusqu'en 1497. Histoire La synagogue est mentionnée pour la première fois en 1354. En 1497, sur ordre du souverain des Habsbourg Maximilien Ier, les Juifs furent contraints de quitter la Styrie, y compris Maribor, qui jusqu'alors était le centre le plus important du judaïsme dans ce qui est aujourd'hui la Slovénie. En 1501, la synagogue fut transformée en église catholique de Tous les Saints et, après 1785, elle fut modifiée et utilisée comme entrepôt. Cinq cents ans après que le bâtiment de Židovski trg ait perdu sa fonction initiale, la synagogue a été restaurée mais n'est plus utilisée comme institution religieuse. Usage actuel Depuis 2011, le Centre du patrimoine culturel juif de la synagogue de Maribor y opère, avec pour objectif principal de rechercher, de préserver et de maintenir ce patrimoine en Slovénie. Des événements culturels et académiques sont organisés dans la synagogue pour la revitaliser comme espace de dialogue interculturel et interreligieux. Liens Web Site officiel La synagogue de Maribor sur visitmaribor.si (consulté le 21 novembre 2023) Synagogue de Maribor : entre faits et réinterprétation (français) Sur l'archéologie, l'histoire et l'architecture. Références Source de traduction Portail du judaïsme Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Slovénie
Synagoga w Mariborze

Synagoga w Mariborze (słoweń. Sinagoga Maribor) – synagoga znajdująca się w Mariborze w Słowenii, przy ulicy Żydowskiej 4. Jest jedną z najstarszych zachowanych synagog w Europie. Pierwsza wzmianka o mariborskiej synagodze pochodzi z 1429 roku. Przez pewien czas była siedzibą naczelnego rabinatu Styrii. Po wypędzeniu Żydów z Mariboru w 1501 roku została przekształcona w rzymskokatolicki kościół Wszystkich Świętych. Obecnie pełni rolę muzeum.
Мариборская синагога

Мариборская синагога — историческое здание одной из старейших синагог в Европе. По старшинству Мариборская синагога считается второй после пражской Староновой синагоги. Располагается в Словении в городе Марибор на улице Жидовская дом 4. Первое упоминание относится к 1429 году. Одним из раввинов, служивших в синагоге был ришоним Иссерлейн Исраэль бен Птахия (1390—1460). В марте 1496 г. по требованию собрания сословий в Мариборе император Священной Римской империи Максимилиан I издал эдикт об изгнании евреев из Штирии и Каринтии, вступивший в силу в январе 1497 г. После изгнания иудеев здание стало использоваться как католический костёл Всех Святых. В настоящее время в синагоге располагается краеведческий музей.
Мариборска синагога

Мариборска синагога је бивша ортодоксна јеврејска синагога, која се налази у центру средњовековног мариборског гета Жидовска улица („Јеврејска улица“), у граду Марибору. Бивша конгрегација је основана у 14. веку и богослужење је обављало по ашкенаском обреду. Зграда синагоге је завршена крајем 14. века, зграда је служила као синагога до 1497.; као црква од 1501. до 1785. године; и као Музеј историје Јевреја, под називом Центар јеврејске културне баштине Синагога Марибор, од 2001. Једна је од најстаријих сачуваних синагога у Европи и једна од само две преостале у Словенији; друга је Лендавска синагога . Некада је функционисао као центар средњовековне јеврејске заједнице у Марибору, међу најистакнутијим на подручју источних Алпа. Историја Синагога се први пут помиње 1354., а сматра се да је подигнута негде крајем 13. века. Смештен поред градских зидина, био је део комплекса који је обухватао јеврејско гробље, рабинску резиденцију и талмудску школу . У близини се налазила утврђена кула – део самих зидина – била је позната као Жидовски столп („Јеврејска кула“), док је изван зидина на обали Драве стајала зграда са ритуалним купатилима. Током своје историје, синагога је служила као привремено седиште Врховног рабината Штајерске, Корушке и Краина. Око 1450. рабин Израел Исерлајн, који се сматра једним од најутицајнијих ашкеназичких талмудских ауторитета свог времена, процветао је у овом граду и управо у овој синагоги. 1497. протерани су мариборски Јевреји, расејани по целој Европи, посебно у Италији. Након протеривања, синагога је 1501. претворена у католичку цркву, цркву Свих светих. Бивша рабинова резиденција западно од главне зграде постала је канцеларија кустоса, док је друга, мања зграда на источној страни била смештена клисар. 1785. током антиклерикалних реформи Јозефа II, црква је конфискована и претворена у војно складиште. У овом својству је служио до 1811., када је продат приватним власницима на коришћење као трговачко складиште, вински подрум, фабрика четкица, уметнички атеље и стамбена кућа, што је остало до 1980-их. Након неколико година реновирања, које су се одвијале од 1992. до 2000., укључујући реконструкцију касноготичког светилишта, зграда је отворена 2001. као музеј и културно-изложбени простор посвећен историји јеврејске заједнице Марибора и Словеније. Локалитет је у почетку био под управом Покрајинског музеја Марибор. Од 2011. је самостална јавна установа под називом Центар јеврејске културне баштине Синагога Марибор. Бивша синагога проглашена је спомеником културе од државног значаја у Словенији 2015. Види још Јевреји у Словенији Референце Спољашње везе Медији везани за Мариборска синагога на Викимедијиној остави Званични веб-сајт
Мариборська синагога

Мариборська синагога — історична будівля однієї з найстаріших синагог в Європі. За старшинством Мариборська синагога вважається другою після празької Старонової синагоги. Розташовується в Словенії в місті Марибор на вулиці Жидівська, будинок 4. Перша згадка припадає на 1429 рік. Одним з рабинів, що служили в синагозі, був Рішон Іссерлейн Ісраель бен Птаха (1390—1460). У березні 1496 року на вимогу зборів станів у Мариборі імператор Священної Римської імперії Максиміліан I видав едикт про вигнання євреїв зі Штирії і Каринтії, який набрав чинності в січні 1497 року. Після вигнання юдеїв будівля стала використовуватися як католицький костел Всіх Святих. Нині в синагозі розташовується краєзнавчий музей. Примітки Посилання Офіційний сайт [Архівовано 14 листопада 2019 у Wayback Machine.]
St.-Florians-Kirche (Ljubljana)

Die St.-Florians-Kirche (slowenisch: Cerkev sv. Florijana oder Šentflorjanska cerkev) ist eine Kirche am Oberen Platz (Gornji trg) in der Altstadt von Ljubljana, der Hauptstadt Sloweniens. Als Filialkirche von St. Jakob wird sie von Jesuiten betreut. Die Anlage ist ein slowenisches Kulturdenkmal von nationaler Bedeutung. Geschichte Die St.-Florians-Kirche wurde zwischen 1672 und 1696 in Erinnerung an den Altmarktbrand vom 19. September 1660 aus Spenden und Mitteln der Stadt erbaut. 1676 wurde das Kirchenschiff fertiggestellt, 1680 der Glockenturm. 1696 wird die Kirche samt drei Altären als geweiht erwähnt. Der einschiffige Bau wurde später um Kapellen erweitert (1698 Kapelle der Schmerzhaften Muttergottes, 1737 Kapelle der Verwundeten Schulter Christi) und innen und außen zu einer barocken Zentralkirche mit lateinischem Kreuzgrundriss vereint. Zu einem beliebten Pilgerziel wurde die Kirche durch das Gnadenbild Mariens, welches mit einer Krankenheilung im Jahr 1694 in Verbindung gebracht wurde. Heutiges Erscheinungsbild Ihr heutiges Aussehen erhielt die Kirche durch einen Umbau in den Jahren 1933 und 1934 nach Plänen von Jože Plečnik im Rahmen seiner Umgestaltung der Ulica na Grad (Schlossstraße), welche vom Gornji trg an der Kirche vorbei zum Burgberg führt. Plečnik verlagerte den Haupteingang in einen für Kirchenbesuchende über eine neugestaltete Ecktreppe gut zugänglichen Bereich am früheren Seiteneingang. Über diesem Portal befindet sich ein großes Marienfresko von Janez Potočnik (Ende des 18. Jahrhunderts). In die Nische des ehemaligen Hauptportals ließ er eine Statue des Hl. Johannes Nepomuk stellen, die 1727 von Francesco Robba für eine Brückenkapelle über die Save in Črnuče gearbeitet worden war. Die Nischen über dem Fresko sind mit Statuen von Karl dem Großen und dem heiligen Karl Borromäus geschmückt. In die Wand über der Terrasse ist eine vermeintlich originale Porträtskulptur eines Bürgers des römischen Emona eingebaut. Im Inneren der Kirche befindet sich eine hochwertige Barockausstattung, unter anderem das Gnadenbild aus dem Jahr 1639 von Tomaž Kundišek. Siehe auch Liste der slowenischen Kulturdenkmale von nationaler Bedeutung Liste der Kulturdenkmale in der Stadtgemeinde Ljubljana Weblinks Bildführer durch St. Florian (Ein Weg durch das barocke Ljubljana - eine virtuelle Ausstellung sakraler Denkmäler, 2012 - in slowenischer Sprache. Autorin: Ana Lavrič) Plečnik's Ljubljana - Portrait of a city. (Ljubljana 2017 - in englischer Sprache) Einzelnachweise
St. Florian's Church (Ljubljana)

St. Florian's Church (Slovene: Cerkev svetega Florijana, Šentflorjanska cerkev) is a Roman Catholic church at Upper Square (Gornji trg) in Ljubljana, the capital of Slovenia. Prior to its completion in 1696 and its construction after 1672, it was commissioned by Slovenian citizens in memory of the great fire which devastated the Stari trg and Gornji trg squares in 1660. It is a local church that belongs to St. James's Parish. When the Jesuit order was re-established in Slovenia in 1870, St. Florian's became a center of Jesuit activity. References External links Media related to St. Florian's Church (Upper Square, Ljubljana) at Wikimedia Commons
Chiesa di San Floriano (Lubiana)

La chiesa di San Floriano (in sloveno cerkev svetega Florijana) è una chiesa di Lubiana, situata in piazza Superiore (Gornji trg). Storia La chiesa fu eretta nel 1672 in onore di San Floriano, santo patrono dei pompieri per proteggere la città a seguito di un grande incendio che aveva distrutto buona parte della città vecchia nel 1660. Tra il 1933 ed il 1934 la chiesa venne ricostruita su progetto di Jože Plečnik. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa di San Floriano Collegamenti esterni