NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Galleria nazionale della Slovenia

La Galleria nazionale della Slovenia (in sloveno Narodna galerija) è una galleria d'arte situata a Lubiana, la capitale della Slovenia. La galleria è stata fondata nel 1918, dopo la dissoluzione dell'Impero austro-ungarico e l'istituzione dello stato degli Sloveni, Croati e Serbi. Inizialmente era ospitato nel palazzo Kresija di Lubiana, ma venne spostato nella posizione attuale nel 1925. L'attuale edificio è stato costruito nel 1896, durante l'amministrazione del sindaco Ivan Hribar, la cui ambizione era di trasformare Lubiana in una capitale moderna. Il palazzo è stato progettato dall'architetto ceco František Škabrout e venne usato sia come centro culturale sia come sede centrale di varie associazioni culturali slovene. L'attuale edificio si trova nei pressi del parco Tivoli ed è stato completamente rinnovato nel triennio 2013-2016. Opere La galleria ospita una collezione d'arte permanente che va dal Medioevo fino al XX secolo. L'originale della fontana barocca di Francesco Robba (la cui copia si trova davanti al municipio di Lubiana) si trova nel suo interno, dove è stata spostata dopo il restauro del 2008. Alcuni artisti europei e sloveni le cui opere sono esposte all'interno della galleria: Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Galleria nazionale della Slovenia Collegamenti esterni Sito Ufficiale, su ng-slo.si (archiviato dall'url originale il 26 marzo 2014).
Narodowa Galeria Słowenii

Narodowa Galeria Słowenii (słoweń. Narodna galerija Slovenije) – muzeum sztuki w Lublanie, otwarte w 1920 roku, dysponujące największą kolekcją sztuki na terenie Słowenii. Historia Idea utworzenia narodowej galerii sztuki słoweńskiej sięga końca XIX wieku. Jednymi z jej orędowników byli: austriacki dziennikarz Peter von Radics, bankier i dyplomata oraz burmistrz Lublany Ivan Hribar oraz towarzystwo Društvo za krščansko umetnost. Galeria została założona w 1918 roku – 18 września tegoż roku powstało towarzystwo na rzecz powstania owego muzeum. Początkowo, od 1920 roku zbiory prezentowano w pałacu Kresija. W 1926 roku galeria wprowadziła się do obecnej siedziby o nazwie Narodni dom. Wystawy stałe umieszczono na pierwszym piętrze budynku, które wyremontowano w tym celu w 1933 roku. Księga inwentarzowa muzeum jest prowadzona od dwudziestolecia międzywojennego. Zbiory pochodzą z zakupów, wypożyczeń i darów. Po II wojnie światowej muzeum uzyskało nowe zbiory od instytucji państwowych. W 2018 otrzymała Złoty Order za Zasługi. Budynek W 1893 roku towarzystwo Narodni dom ogłosiło konkurs na projekt nowego budynku użyteczności publicznej w Lublanie, który mógłby pomieścić narodową czytelnię oraz być siedzibą dla szeregu towarzystw. Wygrał projekt czeskiego architekta, Františka Edmunda Škabrouta. Zamysł był oparty na bryle Teatru Narodowego w Pradze. Budowę rozpoczęto w 1894 roku, uszkodziło ją trzęsienie ziemi w 1895 roku, gmach uroczyście otwarto 10 października 1896 roku. W 1993 roku dobudowano nowe skrzydło według projektu Edvarda Ravnikara, dzięki czemu zyskano 2200 m² powierzchni ekspozycyjnej. W 2002 roku zbudowano przeszklony łącznik pomiędzy Narodnim domem a dobudowanym skrzydłem, powstał on według projektu biura Sadar + Vuga. W latach około 2013–2016 przeprowadzono rewitalizację gmachu muzeum i połączono trzy obiekty w spójną całość. Zbiory Muzeum dysponuje największą kolekcją sztuki na terenie Słowenii. Wystawa stała obejmuje 587 eksponatów (stan na 2016 rok) i obejmuje: kolekcję sztuki słoweńskiej (malarstwo i rzeźba) od XIII wieku do 1. ćwierci XX wieku (m.in. dzieła Ivana Grohara czy Riharda Jakopicia) oraz kolekcję sztuki europejskiej. Wystawa jest podzielona na sekcje według epok historycznych. Dodatkowo wydzielono kolekcję Zorana Mušicia. W holu wejściowym znajduje się oryginał barokowej Fontanny Robby. Galeria Przypisy
Galeria națională a Sloveniei

Galeria Națională a Sloveniei (slovenă: Narodna galerija Slovenije) este un muzeu de artă în special, pentru pictură și sculptură, situat în Prešernova Cesta 20 (strada este numită după numele poetului național sloven France Prešeren), în capitala slovenă, Ljubljana. Istoric Clădirea care găzduiește în prezent galeria națională a fost construită în anul 1896, în conformitate cu planurile arhitectului František Edmund Škabrout din Praga, ca "Narodni dom" ("casa poporului"). Aspectul construcției este inspirat de clădirea Teatrului Național din Praga. Ea a servit ca un loc de întâlnire pentru diverse asociații slovene, la parter era sala de sport a mișcării sportive Sokol. Fațada este în stil neo-renascentist. În 1993 clădirea a fost extinsă în stil postmodern după planurile arhitectului sloven Edvard Ravnikar. Cele două părți ale clădirii au fost conectate în anul 2001 printr-o aripă de legătură de sticlă si un hol de intrare, după planurile arhitecților Jurij Sadar și Boštjan Vuga. Inițiativa pentru înființarea colecției a avut-o Ivan Delaine, care a fost primarul Ljubljanei între 1896 și 1910, precum și a scriitorul și istoricul Peter von Radics. Ca an oficial de înființare este considerat anul 1918. Colecția a fost la început în sala Kresijska palača ("Palat Kresijska", clădirea administrației K.u.K., în stil neobaroc) și s-a mutat în 1925 în actuala clădire. În 1946 colecția a fost naționalizată. Colecție Colecția include în principal picturi și sculpturi slovene din Evul mediu până în prezent, precum și picturi din toată Europa.Lista artiștilor, care sunt reprezentați cu lucrări in Muzeu: Literatură Anica Cevc; Emilijan Cevc: Impresioniști sloveni și predecesorii lor de la Galeria Națională din Ljubljana, Österreichische Galerie, Viena, 1979 Katarina Ambrozić: Căi Moderne și școală Ažbe în Munchen, Bongers, Recklinghausen, 1988 Legături externe de Galeria națională a Sloveniei[nefuncțională] în Catalogul Bibliotecii Naționale a Germaniei Site-ul de la galeria națională (slovenă și engleză) Note
Национальная галерея Словении

Национа́льная галере́я Слове́нии (словен. Narodna galerija Slovenije) в Любляне — ведущий художественный музей Словении. История Национальная галерея Словении была основана в 1918 году, после распада Австро-Венгрии и создания Королевства Словенцев, Хорватов и Сербов. Первоначально находилась во дворце Кресия Любляны; на своё нынешнее место переехала в 1919 году. Здание Существующее здание было построено в 1896 году во время правления мэра Ивана Хрибара, который стремился превратить Любляну в столицу всех словенских земель. Проект здания разработан чешским архитектором Франтишеком Скарброутом. Первоначально здание использовалось Словенским культурным центром «Народный дом» для размещения различных культурных объединений. Здание галереи находится рядом с парком Тиволи. В начале 1990-х годов по проекту словенского архитектора Эдварда Равникара был построен новый корпус галереи. В 2001 году по проекту архитекторов Юрия Садара и Бостьяна Вуга была построена большая стеклянная галерея, которая соединила оба крыла здания. Экспозиция В постоянной экспозиции галереи представлены предметы искусства от Средневековья до начала XX века. Фонтан Робба в стиле барокко после реставрации 2006 года помещён в центральную стеклянную галерею. В галерее представлены работы известных словенских и европейских мастеров, в том числе таких как: Галерея Ссылки На Викискладе есть медиафайлы по теме Национальная галерея Словении Официальній сайт Национальной галереи Словении
Народна галерија Словеније

Народна галерија Словеније (словен. Narodna galerija) је национална уметничка галерија Словеније. Налази се у главном граду Љубљани. Основана је 1918. године, након распада Аустроугарске и успостављања Државе Словенаца, Хрвата и Срба. Првобитно се налазила у љубљанској палати Кресија, али је 1925. пресељен на садашњу локацију. Зграда Садашња зграда подигнута је 1896. године, у време управе градоначелника Ивана Хрибара, чија је амбиција била да се Љубљана претвори у репрезентативну престоницу свих словенских земаља. Пројектовао га је чешки архитекта Франтишек Шкаброут и прво је коришћен као словеначки културни центар (Народни дом) као централно седиште разних културних друштава од националног значаја. Зграда се налази у близини парка Тиволи и потпуно је реновирана 2013-2016. Почетком 1990-их, доградњу главне зграде изградио је словеначки архитекта Едвард Равникар. Године 2001. изграђена је велика галерија од провидног стакла, коју је пројектовао архитектонски биро Садар + Вуга, која спаја два крила зграде. У галерији се налази стална уметничка збирка која покрива период од средњег века до раног 20. века. Оригинал барокне Робаве фонтане може се видети и у централној стакленој галерији зграде, где је премештена после обимне рестаурације 2008. године. Галерија Референце Спољашње везе Медији везани за Народна галерија Словеније на Викимедијиној остави Званични сајт
Національна галерея Словенії

Національна галерея Словенії (словен. Narodna galerija Slovenije) в Любляні — провідний художній музей Словенії. Національна галерея Словенія була заснована в 1918 році, після розпаду Австро-Угорщини і створення. Королівства Словенців, Хорватів і Сербів. Спочатку галерея перебувала в палаці Кресія Любляни, на своє нинішнє місце галерея переїхала в 1919 році. Приміщення Існуюча будівля була побудована в 1896 році під час правління мера Івана Хрібара, який прагнув перетворити Любляну у столицю всіх словенських земель. Проект будівлі розроблений чеським архітектором Франтішеком Скарброутом. Спочатку будівля використовувалася Словенським культурним центром «Народний дім» для розміщення різних культурних об'єднань. Будівля галереї знаходиться поруч з парком Тіволі. На початку 1990-х років за проектом словенського архітектора Едварда Равнікара був побудований новий корпус галереї. У 2001 році за проектом архітекторів Юрія Садара і Бостьяна Вуга була побудована велика скляна галерея, яка з'єднала обидва крила будівлі. Галерея Експозиція У постійній експозиції галереї представлені предмети мистецтва від Середньовіччя до початку XX століття. Фонтан Робба в стилі бароко після реставрації 2006 року поміщений в центральну скляну галерею. У галереї представлені роботи відомих словенських і європейських майстрів, у тому числі таких як: Ладіслао де Гаус, Антон Ажбе, Ренато Біроллі, Массімо Кампільйо, Джованні Андреа Карлоне, Франс Франкен-молодший, Фрідріх Гауерман, Іван Грохар, Ріхард Якопич, Абрахам Янсенс, Якоб Йорданс, Джузеппе Рекко, Жан Жувене, Івана Кобільца, Філіп Малявін, Якоб Пінас, Жерар Зегерс, Матей Стернен, Елізабет Віже-Лебрен, Корнеліс де Валь, Іван Заєць, Янез Шубіц, Іван Шубіц. Примітки Посилання Офіційний сайт галереї
Grajski trg (Maribor)

Grajski trg (Burgplatz) ist der Name eines Platzes in Maribor, Slowenien. Geschichte Der älteste dokumentierte Namen des Platzes aus dem Jahr 1763 ist Burgplatz. Zu Beginn des 18. Jahrhunderts erhielt Maribor ein Denkmal zu Ehren des Heiligen Florian, Schutzpatron gegen Brände, Überschwemmungen und Naturkatastrophen. Die barocke Figur auf der hohen Säule soll die Stadt vor Bränden schützen, die in der Vergangenheit eine große Gefahr für die Stadt bedeuteten. 1846 wurden beide Namen, Burgplatz und Florianplatz, verwendet. Im Jahr 1876 sowie nach der deutschen Besetzung im Jahr 1941 erhielt der Platz offiziell den Namen Burgplatz, der 1919 und erneut im Mai 1945 in die slowenische Form Grajski trg verändert wurde. Lage Der Grajski trg liegt vor dem Stadtschloss/der Burg in der Altstadt von Maribor. Abzweigende Straßen Folgende Straßen führen auf den Platz: Grajska ulica von Norden, Slovenska ulica und Volkmerjev prehod von Westen, Vetrinjska ulica von Süden. Im Nordosten geht der Grajski trg in den Trg svobode über. Sehenswürdigkeiten Schloss Maribor (Kulturdenkmal) Regionalmuseum Maribor im Schloss Floriansäule aus dem 18. Jahrhundert (Kulturdenkmal) Siehe auch Liste der Straßen und Plätze von Maribor 1904 Liste der Straßennamen von Maribor Weblinks Grajski trg auf najdi.si Grajski trg auf Geopedia Einzelnachweise
Grajski trg, Maribor

Grajski trg se nahaja v Mariboru in meji na Slovensko, Vetrinjsko ulico in na Volkmerjev prehod. Grajski trg je bil nekoč glavni ponos Maribora, zaradi gradu, ki ga je dal zgraditi vladar Friderik III. To je naredil, da bi izboljšal utrdbo zidu na severovzhodni strani Maribora. Grajski trg je znan tudi po Loreto-like kapeli, ki je imela lep pogled na Glavni trg. Na Grajskem trgu je postavljen spomenik, posvečen Sv. Florijanu, varuhu pred požari in naravnimi katastrofami. Tam so danes tudi gostilna Pri Florijanu, nekdanja gostilna Štajerc, hotel Orel in nekdanji Kino Udarnik. Viri Sašo Radovanič, Igor Žiberna: MARIBOR-City Guide, Urednik: Bojan Osterc,Založba: Obzorje Maribor, 1996
Arboretum Volcji Potok

Het Arboretum Volčji Potok is een park in Slovenië, ongeveer 25 kilometer van Ljubljana. Geschiedenis De eigenaars, de familie Souvan, hadden het landgoed in 1882 gekocht, maar in 1944 werd het barokke landhuis vernield. Na de Tweede Wereldoorlog werd het landgoed door de overheid van de voormalige eigenaars gekocht. De Universiteit van Ljubljana nam het landgoed in 1948 over en heeft er een openbaar park van gemaakt. In de tuin staan sinds 1952 onder meer botanische planten die door de Universiteit van Ljubljana voor onderzoek zijn gekweekt. Het park heeft nu meer dan 2.500 verschillende soorten bomen, twee miljoen tulpen en bijna net zoveel narcissen. Er zijn eigen plantenkassen en een tuincentrum. In het voorjaar is er een bloemen- en bollenshow, vergelijkbaar met de Keukenhof. Externe link (sl) Officiële website
Ljubljana Puppet Theatre

The Ljubljana Puppet Theatre (Slovenian: Lutkovno gledališče Ljubljana) was founded in 1948, originally as the City Puppet Theatre, and remains the premier Slovenian theatre for puppetry. It is located in Ljubljana, the capital of Slovenia. It had its opening premiere on October 10 as part of the Ljubljana Festival. The first artistic director was Jože Pengov, a Slovenian director, playwright, actor, writer, translator, publicist, and founder of the modern craft of Slovenian puppet theater. Today, the Theatre hosts and participates in numerous European and Slovenian festivals. The theatre stages puppetry shows but also live-action dramas, musicals, and other performance entertainments. The theatre has four stages accommodating between 60 and 210 seats: St Jacob's Stage, The Main Stage, Small Stage, and Stage Under the Stars located on the top floor with a glass roof up to the night skies. The theatre also contains a small Museum of Puppetry which opened in 2015. References External links Official website
Zalog pri Kresnicah

Zalog pri Kresnicah (pronounced [ˈzaːlɔk pɾi kɾɛˈsniːtsax]; German: Saloch) is a small settlement in the hills above the left bank of the Sava River in the Municipality of Moravče in central Slovenia. The area is part of the traditional region of Upper Carniola. It is now included with the rest of the municipality in the Central Slovenia Statistical Region. Name Zalog pri Kresnicah was attested in historical sources as Zelog in 1370, Zalag in 1425, and Salog in 1505. The name Zalog pri Kresnicah means 'Zalog near Kresnice', differentiating the settlement from others named Zalog (e.g., Zalog pri Moravčah, Zalog pri Škofljici, etc.) The name Zalog is a fused prepositional phrase, derived from za 'behind' + log 'partially wooded (wet) meadow near water' or 'woods (near a settlement)'. History Zalog pri Kresnicah was made a separate village in 1953, when it was formed from the territory of Sveti Miklavž. References External links Media related to Zalog pri Kresnicah at Wikimedia Commons Zalog pri Kresnicah on Geopedia
Залог при Кресницах

Залог при Кресницах (словен. Zalog pri Kresnicah, нем. Sellog bei Kreßnitz) је насељено место у општини Моравче, Средњесловенска регија, Словенија. Историја До територијалне реорганизације у Словенији био је у саставу старе општине Домжале. Становништво У попису становништва из 2011. године Залог при Кресницах је имао 36 становника. Напомена: Године 1953. увећан за део насеља Свети Миклавж који је укинут. Референце Спољашње везе
Залог-при-Кресницях

Залог-при-Кресницях (словен. Zalog pri Kresnicah) — поселення в общині Моравче, Осреднєсловенський регіон, Словенія. Висота над рівнем моря: 435,7 м. Посилання Статистичне бюро Республіки Словенія [Архівовано 11 жовтня 2013 у Wayback Machine.]
Sežana railway station

Sežana railway station (Slovene: Železniška postaja Sežana; Italian: Stazione di Sesana; German: Bahnhof Sežana) serves the town and municipality of Sežana, in the Littoral region of Slovenia. Location The station forms part of the important rail link originally built as the South railway, between Vienna, Austria, and Trieste, Italy. It is situated very close to the border between Slovenia and Italy. History The station was opened on 19 July 1857 (1857-07-19), as Bahnhof Sežana (its German language name). At that time, it was located within the Austrian Empire, and its original operator was the Austrian Southern Railway, a privately owned enterprise. After World War I, and the annexation of Sežana to the Kingdom of Italy, the station was renamed Stazione di Sesana (its Italian language name). Responsibility for operating the station passed to the Ferrovie dello Stato (State Railways of the Kingdom of Italy). In 1947, following the end of World War II, the Socialist Federal Republic of Yugoslavia took control of Sežana. The station, renamed Železniška postaja Sežana (its Slovenian language name), became the Vienna–Trieste railway's border crossing point between Italy and Yugoslavia, and its operations were reassigned to Yugoslav Railways (Slovene: Jugoslovanske železnice). In 1948, the station became a junction station for a branch line to Kreplje, where the branch linked up with the Bohinj Railway and the rest of the Yugoslavian rail network. Upon the commencement of Slovenian independence in 1991, the Slovenske železnice took over as operator. External links Media related to Sežana train station at Wikimedia Commons Official site of the Slovenian railways (in English) This article is based upon a translation of the Italian language version as at November 2010.
Stazione di Sesana

La stazione di Sesana (in sloveno Sežana) è una stazione ferroviaria posta sulla linea Trieste-Vienna, a servizio dell'omonima città. Storia La stazione fu attivata il 28 luglio 1857, all'apertura della tratta da Lubiana a Trieste, che completava la linea Trieste-Vienna. Dopo la prima guerra mondiale, con l'annessione della zona al Regno d'Italia, la stazione passò alle Ferrovie dello Stato italiane, da cui venne ribattezzata Sesana. Dopo la seconda guerra mondiale la stazione di Sesana passò alla rete jugoslava, divenendo stazione di confine con la rete italiana. Nel 1948 fu attivato un raccordo, da Sesana a Crepegliano, che congiungeva la ferrovia Transalpina con il resto della rete jugoslava. La stazione di Sesana divenne perciò stazione di diramazione. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su stazione di Sesana
Železniška postaja Sežana

Železniška postaja Sežana je ena večjih železniških postaj v Sloveniji, ki oskrbuje bližnje mesto Sežana. Nahaja se na Kolodvorski ulici. Ko je bil z voznim redom decembra 2011 ukinjen še zadnji potniški vlak med Italijo in Slovenijo, je postala železniška postaja Sežana začetna oz. končna postaja za vse potniške vlake, ki odpeljejo iz Sežane ali pripeljejo v Sežano. Leta 2015 je bil uveden vlak do Opčin, leta 2018 pa še do Trsta oz. do Vidma, tako da je sedaj Slovenija ponovno povezana z Italijo in s celotnim zahodnim delom Evrope, kot je bilo vedno v zgodovini. Storitve Prodaja vozovnic Prodaja mednarodnih vozovnic Čakalnica Shranjevanje prtljage WC sanitarije Avtomati za napitke in prigrizke Bar Telefon Parkirišče Prometne povezave Avtobusna postaja Taksi Zgodovina Postaja je pričela z delovanjem 19. julija 1857. Takrat se je imenovala »Bahnhof Sežana« (nemško). V Obdobju Avstrijskega cesarstva in Avstro-Ogrske je s t.i. Južno železnico upravljala avstrijska zasebna družba. Po prvi svetovni vojni in priključitvi Sežane Kraljevini Italiji je bila postaja preimenovana v »Stazione di Sesana« (italijansko). Upravljanje postaje je bila preneseno na Ferrovie dello Stato (Italijanske državne železnice). Leta 1947, po koncu druge svetovne vojne, je Jugoslavija prevzela nadzor nad Sežano, postaja se je preimenovala v Železniško postajo Sežana in so jo upravljale Jugoslovanske železnice. Tu je bil železniški mejni prehod med Italijo in Jugoslavijo. Ob osamosvojitvi Slovenije leta 1991 so postajo prevzele Slovenske železnice. Po vstopu Slovenije v schengensko območje se je na postaji prenehal izvajati mejni nadzor mednarodnih vlakov. Glej tudi seznam železniških postaj in železniških postajališč v Sloveniji Zunanje povezave Vozni redi vseh evropskih železnic - elektronsko povpraševanje s spletne strani Deutsche Bahn Spletna stran Slovenskih železnic s podrobnim voznim redom v notranjem prometu Burger.si Odhodi vlakov iz železniške postaje Sežana
Железничка станица Сежана

Железничка станица Сежана опслужује град и општину Сежана, у приморском региону Словеније. Локација Станица је део важне железничке везе, првобитно изграђене као Јужна железница, између Беча и Трста. Налази се веома близу границе између Словеније и Италије. Историја Станица је отворена 19. јула 1857., као Bahnhof Sežana (њен назив на немачком језику). У то време, налазила се у оквиру Аустријског царства, а њен првобитни оператер била је Аустријска јужна железница, предузеће у приватном власништву. Након Првог светског рата и припајања Краљевини Италији, станица је преименована у Stazione di Sesana (њен назив на италијанском језику). Одговорност за рад станице прешла је на Ferrovie dello Stato (Државне железнице Краљевине Италије). 1947. након завршетка Другог светског рата, Социјалистичка Федеративна Република Југославија је преузела контролу над Сежаном. Станица је постала гранични прелаз железнице Беч-Трст између Италије и Југославије, а њене операције су пребачене на Југословенске железнице. 1948. станица је постала чворна станица за спој пруге до Крепља, где се тај спој повезивао са Бохињском пругом и остатком југословенске железничке мреже. По почетку стицања независности Словеније 1991, Словенске железнице су преузеле улогу оператера. Референце Спољашње везе Званична страница Словеначких железница
Tolminska korita

Tolminska Korita (česky Tolminské soutěsky) je společný název pro soutěsky řek Tolminky a Zadlaščice, které se nachází v Julských Alpách na nejnižším místě Triglavského národního parku ve výšce 180 m n. m. na okraji obce Tolmin. Tolminska Korita jsou jednou z nejatraktivnějších míst Tolminského regionu. Tolminska Korita byla uvedena na seznam přírodních památek Slovinska jako oblast s výjimečnými přírodními vlastnostmi. Popis a historie soutěsky První oficiální popis Tolminské soutěsky vydal v roce 1954 Anton Melik v publikaci Julské Alpy zaostřeno na krasového jevy a přítomnost ledovce. Samostatná stezka má asi 2 km a její projití trvá cca 1–2 hodiny. Trasa vás provede kolem soutoku řek Tolminka a Zadlaščica, Medvědí hlavy, přes Ďáblův most, Zadlašskou jeskyně (Danteho jeskyně) a k termálnímu prameni. Soutok Tolminky a Zadlaščica Jedná se o nejnižší místo značené trasy Tolminska Korita, kde se říčka Zadlaščica vlévá do Tolminky v nadmořské výšce 180 m n. m. Prakticky se jedná o jediný soutok ve skalních soutěskách na území Slovinska. Medvědí hlava (Glava Medveda) Ve velmi úzké soutěsce řeky Zadlaščica je mezi skalami nad vodou zaklíněn balvan připomínající hlavu medvěda. Toto místo bývá na většině fotografií. Ďáblův most Ďáblův most (Hudičev most) je překlenuje soutěsku 60 m nad řekou Tolminka. Název dostal podle své polohy nad hlubokým údolím. Zadlašská jeskyně Tato jeskyně je spíše známá jako Danteho jeskyně. Ve 14. století ji prý navštívil Dante Alighieeri a její hrůzostrašnost ho inspirovala k dílu Peklo. Termální pramen Na jednom z konců kaňonu Tolminska Korita pak dojdete k termálnímu prameni, který teplotu až 21 °C. Externí odkazy Tolminska Korita Slovinsko Tolminska korita Obrázky, zvuky či videa k tématu Tolminska korita na Wikimedia Commons