NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Maribor Water Tower

The Maribor Water Tower (Slovene: Vodni stolp) is a medieval fortified tower in the city of Maribor, Slovenia. The late-Renaissance tower stands directly abuts the Drava River and dates from 1555. It is of pentagonal form and consists of massive stone blocks interspersed with embrasures. It was built to secure the southeast part of the Maribor city walls from the direction of the river. History Before the mid-16th century, the southern part of the Maribor city walls was guarded by two round defensive towers, the predecessor of the current Jewish Tower and the predecessor of the Water Tower, known as the Gunpowder Tower (Slovene: Smodniški stolp), mentioned as of 1529. Around 1555, a decision was made to extend the city's defensive fortifications against Turkish raids to include the municipal port. Italian master builders erected two bastions on the Drava, a tower that came to be known as Mariborske Benetke ("Maribor Venice") to the west and the water tower to the east. The city gates once stood between the Benetke Tower and the Judgement Tower. A site called Pristan ("quay") or Lent had earlier developed outside the walls, serving as the mercantile center of old Maribor. Until the construction of the Carinthian railway between Maribor and Klagenfurt in 1863, the Benetke port building saw annual eastward-bound traffic of up to 800 šajke (characteristic local barges) and 1200 rafts. During the 1960s, the Drava was dammed at Melje for the Zlatoličje Hydroelectric Plant, causing the water levels to rise. Much of the old urban core of Maribor was due to be submerged in the resultant reservoir, including the Water Tower, which was originally slated for demolition so as not to pose a hazard to navigation. Between 1966 and 1967, the Benetke Tower and many medieval houses on the riverbanks were torn down, but the position of the Water Tower made it a better prospect for salvageability. The tower was saved by the efforts of builder Jože Požauk (1908–1995), who directed a project to raise the 1500 t mass by 2.6 metres over seven months in 1967 and 1968. At present, the Water Tower houses a wine shop which specializes in top-quality Slovenian wines. It is Slovenia's oldest wine cellar, and is situated in what is now the center of Maribor. The shop is on the ground floor. The top floor of the tower contains a large, round hall with a high ceiling, reminiscent of a medieval banquet hall, which is dedicated entirely to wine tasting. The world's oldest grapevine is located on the side of a building a few hundred metres away. See also List of castles in Slovenia References External links Jože Požauk memorial by Marko Pinterič Museum NO Maribor 2005 Anniversaries of the City of Maribor VRML model of the Water Tower
Vodni stolp (Maribor)

Vodni stolp w Mariborze (słoweń. Vodni stolp) – dawna wieża warowna w mieście Maribor w Słowenii. Wieża stoi bezpośrednio nad rzeką Drawą i pochodzi z 1555 roku. Ma kształt pięciokąta i została zbudowana z masywnych kamiennych bloków z ambrazurami. Powstała, aby zabezpieczyć od strony rzeki południowo-wschodnią część murów miasta Maribor. Historia Do drugiej połowy XVI wieku południową część murów Mariboru strzegły dwie okrągłe strażnice, które potem zostały zastąpione przez Židovski stolp i Smodniški stolp. Około 1555 roku podjęto decyzję o rozbudowie fortyfikacji miasta, aby ochronić port miejski przed najazdami tureckimi. Pracami kierowali włoscy budowniczowie: bracia Domenico i Andrea dell' Allia, Valentin Treveno i Pietro Antonio de Pigrato. Wznieśli oni na Drawie dwa bastiony: wieżę Mariborske Benetke na zachodzie i Vodni stolp na wschodzie. Przeniesienie wieży W 1960 roku na rzece Drawie została zbudowana Elektrownia wodna Zlatoličje, powodując podniesienie się poziomu wody. Znaczna część starego miasta Maribor miała zostać zatopiona w powstałym zbiorniku retencyjnym, w tym Vodni stolp, którą planowano wpierw rozebrać, aby nie stanowiła zagrożenia dla żeglugi. W latach 1966–1967 zburzono wieżę Mariborske Benetke i wiele średniowiecznych domów nad brzegiem rzeki, ale położenie wieży vodni stolp sprawiło, że znaleziono sposób jej uratowania. Jej istnienie zawdzięczamy Jože Požaukowi (1908–1995), który kierował projektem jej przeniesienia. Prace rozpoczęto 21 grudnia 1967 i do lipca 1968 roku i wieżę ważącą 1500 ton podniesiono o 2,6 metra. Całość prac wykonała firma Tehnogradnje Maribor. Wykorzystanie wieży Obecnie(2020) w wieży mieści się sklep z winami, który specjalizuje się w najwyższej jakości słoweńskich winach. Jest to najstarsza piwnica win w Słowenii i znajduje się w centrum dzisiejszego Mariboru. Sklep znajduje się na parterze, a na najwyższym piętrze wieży znajduje się duża, okrągła sala z wysokim sufitem, przypominająca średniowieczną salę bankietową, gdzie można degustować wina. Obok budynku oddalonego o kilkaset metrów można zobaczyć najstarszą winorośl w Mariborze. Przypisy
Vodni stolp, Maribor

Vodni stolp na Usnjarski ulici ob Dravi v Mariboru je dobil današnjo obliko leta 1555. Zgrajen je iz kamnitih masivnih zidov s strelnimi linami. Predstavlja pozno renesančno utrdbo, ki je varovala jugovzhodni del mestnega obzidja iz smeri Drave. Preden so italijanski mojstri v 16. stoletju utrdili mariborsko obzidje, sta na njegovem južnem delu stala okrogla obrambna stolpa, predhodnik današnjega Židovskega stolpa ter na mestu sedanjega Vodnega stolpa okrogli stolp, imenovan Smodniški, omenjen leta 1529. Italijanski gradbeni mojstri so okrog leta 1555 zgradili obe dravski bastiji (srednjeveška trdnjava z visokimi stražnimi stolpi), zahodno, imenovano Mariborske Benetke in vzhodno - Vodni stolp. Na dravski obali zunaj obzidja se je razvil Pristan, trgovsko središče starega Maribora. Pristan (Lent) je dobil ime po pristajanju šajk (majhna tovorna ladja pravokotne oblike) in splavov. Do začetka gradnje koroške železnice, leta 1863, je pred pristaniško hišo - Benetkami - na poti proti vzhodu letno pristajalo do 800 šajk in 1200 splavov. Vodni stolp stoji tik ob Dravi, pravzaprav ob ogromnem akumulacijskem jezeru Hidroelektrarne Zlatoličje . Danes izgleda gladina reke nenavadno mirna, toda v začetku šestdesetih let, preden je bil zgrajen jez na skrajnem vzhodu mesta, je bila reka živahnejša, njena gladina pa precej nižja. Med Benetkami in Sodnim stolpom so bila nekoč mestna vrata. Ob nastanku jezera je bila v letih 1966 in 1967 stavba Benetk zaradi dviga gladine Drave porušena, skupaj z večino hiš ob Dravi. Potopljen naj bi bil tudi peterokotni Vodni stolp, v katerem (zdaj le občasno) deluje prva vinoteka slovenskih vin. Pod vodstvom mariborskega gradbenika Jožeta Požauka (1908-1995) je bila 1500 ton težka kamnita stavba v zadnjem trenutku dvignjena za 2,6 metra. Izvedba del je trajala 7 mesecev v letih 1967 in 1968. Le nekaj sto metrov dalje je bila rušenju namenjena tudi stavba z najstarejšo, več kot 400-letno trto. Ta danes zaščiten naravni spomenik ima korenine v depresiji pod novo gladino Drave, ohranila pa se je zaradi zavzetosti anonimnega prebivalca zgradbe. Sklici Zunanje povezave in viri Predstavnosti o temi Vodni stolp, Maribor v Wikimedijini zbirki VRML model vodnega stolpa Arhivirano 2005-12-16 na Wayback Machine.
Slivnica-See

Slivniško (deutsch: See von Slivnica, bisweilen auch Slivnica-See) ist ein künstlicher See mit einer Fläche von 8,5 km² auf dem Gebiet der Gemeinde Šentjur in der historischen Region Untersteiermark im Osten Sloweniens. Er liegt östlich der Ortschaft Gorica pri Slivnici auf einer Höhe von 300 m. i. J.. Das Gewässer wird vom Ločnica-Bach und vom Drobinski-Bach gespeist. Abfluss des Sees ist die Voglajna, die in Celje in die Savinja mündet. Der See wurde 1976 für den Bedarf der Stahlindustrie in der Štore und als Hochwassersperre aufgestaut. Nachdem er aufgrund der technologische Entwicklung für industrielle Zwecke nicht mehr benötigt wurde, entwickelte man ihn als Gewässer für Fischerei und Tourismus. Es ist heute Heimat von mehr als 100 Vogelarten und etwa 32 Fischarten, Krabben, Schnecken, Fröschen und Muscheln. Siehe auch Liste von Seen in Slowenien Einzelnachweise Weblinks
Slivniško jezero

Slivniško jezero je umetno jezero v neposredni bližini Gorice pri Slivnici, ob cesti proti Loki pri Žusmu. Napolnjeno je bilo leta 1976 za potrebe Železarne Štore. Zaradi razvoja tehnologije ga ta ni več potrebovala, zato je ostalo kot zadrževalnik poplavne vode ter kot jezero za ribolovno in turistično dejavnost. V jezero priteka potok Ločnica, iz njega pa izteka reka Voglajna. Pri Pregradi Tratna stoji manjša hidroelektrarna, na vzhodni strani jezera pa leži tudi ihtiološki in ornitološki rezervat. V jezeru in ob njem najdemo preko 100 vrst ptic, 32 vrst rib, piškurje ter rake in školjke. Skrb za žabe Okoli Slivniškega jezera domačini že leta skrbijo za varne prehode žab čez cesto. Tako so kot prvi v državi zanje zgradili podhode pod cestami, ob sezoni preseljevanja pa ob ceste namestijo tudi zaščite, ki preprečujejo ogromno število povoženih žab. Galerija Glej tudi Seznam jezer v Sloveniji Gorica pri Slivnici Voglajna Občina Šentjur Sklici
Arja Vas

Arja Vas (pronounced [ˈaɾːja ˈʋaːs]; Slovene: Arja vas, German: Arndorf) is a roadside settlement in the Municipality of Žalec in east-central Slovenia. The A1 motorway crosses the territory of the settlement north of the village. The area is part of the traditional region of Styria. The municipality is now included in the Savinja Statistical Region. Name Arja Vas was attested in written sources in 1368 as Bernstorf (and as Wernstorf in 1428, Bernsdorff in 1441, and Wernsdorff in 1454). The name in modern German was Arndorf, and in the local dialect the settlement is known as Vrja ves. Based on the local name and the medieval transcriptions, the name is based on an adjective form of the personal name *Var or *Varo, thus originally meaning 'Var(o)'s village'. The initial Slovene V- and German W- was lost because it was reanalyzed as the Slovene preposition v 'in'. Shrine The village chapel-shrine dates to the early 20th century and was renovated in 2008. References External links Media related to Arja Vas at Wikimedia Commons Arja Vas on Geopedia
Arja vas

Arja vas je naselje v Občini Žalec. Obcestno naselje sredi spodnje Savinjske doline leži ob odcepu od glavne ceste Ljubljana – Celje proti Velenju, vzhodno od Žalca. Strnjeni del naselja je med glavno cesto in rečico Ložnico na severu. Reka občasno še poplavlja. Zaselka Gmajna in Govče sta na severnem obrobju vaškega zemljišča. Etimologija Nemško ime vasi je bilo vsaj v 19. stoletju Arndorf Med še starejšimi imeni so: Berstorf, Wernstorf in Wernstorff. V pisnih virih iz leta 1368 je navedeno ime Bernstorf (in Wernstorf leta 1428, Bernsdorff leta 1441 in Wernsdorff leta 1454). V krajevnem govoru je bila vas v 19. stoletju imenovana Vrja ves. Na podlagi krajevnega imena in srednjeveških prečrkovanj ime temelji na pridevniški obliki osebnega imena *Var ali *Varo, in tako izvirno pomeni 'Var(o)va vas'. Začetni slovenski V- in nemški W- sta se izgubila, kar je po ponovni analizi kot slovenski predlog v. Gospodarstvo V severnem delu naselja so pod Ruškim gozdom obrati Mlekarne Celeia, zgrajeni leta 1981. Zaradi arondacij v šestdesetih letih 20. stoletja se je zmanjšala gospodarska trdnost številnih kmetij. Od kmetijske proizvodnje prevladujeta hmeljarstvo in govedoreja. Prebivalstvo Večina nekmečkega prebivalstva dela doma v obrti ali v Celju, Petrovčah, Žalcu in Velenju. Znamenitosti in okolica V naselju sta znani graščina in kapelica odprtega tipa z dvokapnico iz prve četrtine 20. stoletja, obnovljena leta 2008. Kapelica spada v register kulturne dediščine Slovenije. Na Govčah so severno od avtoceste A1 razvaline protestantske cerkve oziroma molilnice iz let 1582–1586. Znane osebnosti, rojene v Arji vasi Ivan Grobelnik – Ivo (1920–2022), slovenski partizan, gospodarstvenik Ivan Naraks (1869–1924), izdelovalec orgel Sklici Viri Petek, Tina (2015). Prezentacija ostankov protestantske molilnice v Govčah pri Žalcu (projektna naloga). Maribor: FGPA, Univerza v Mariboru. Pridobljeno 3. junija 2016. Snoj, Marko (2009), Etimološki slovar slovenskih zemljepisnih imen, Ljubljana: Modrijan, Založba ZRC Krušič, Marjan (2009). Slovenija: turistični vodnik. Založba Mladinska knjiga. COBISS 244517632. ISBN 978-961-01-0690-6. Černe, Andrej Priročni krajevni leksikon Slovenije, DZS d.d., Ljubljana, 1996, (COBISS) Zunanje povezave
Арја вас

Арја вас (словен. Arja vas, нем. Arndorf) је насељено место у општини Жалец, Савињска регија, Словенија. Историја До територијалне реорганизације у Словенији било је у саставу старе општине Жалец. Становништво У попису становништва из 2011. године, Арја вас је имало 517 становника. Галерија Референце Спољашње везе
Аря Вас

Аря Вас (словен. Arja vas) — поселення в общині Жалець, Савинський регіон, Словенія. Висота над рівнем моря: 250,3 м. Посилання Статистичне бюро Республіки Словенія [Архівовано 11 жовтня 2013 у Wayback Machine.]
Cerkev sv. Jakoba, Ponikve

Cerkev sv. Jakoba na Ponikvi stoji vzhodno od vasi na vrhu griča, poraslega z gozdom, travniki in vinsko trto in se po cerkvi imenuje sv. Jakob. Na grič vodi strma in ozka cesta iz vasi Ponikve, ki leži pod hribom na zahodni strani cerkve, na vzhodu pa se že končuje vas Brezje pri Veliki Dolini. Od cerkve sega razgled v smeri Brezja proti Zagrebu. Okrog nje je obzidano pokopališče, ki ga še vedno urejajo. Celotni hribček je v cerkveni lasti. Kot večina cerkev tudi cerkev sv. Jakoba stoji v smeri V-Z. Posvečena je sv. Jakobu, ki je bil je eden izmed 12 apostolov, mučen in ubit v Jeruzalemu. Kasneje pa so njegove posmrtne ostanke pipeljali v Španijo v Santiago de Compostelo, kjer je njegov grob. Sklici in opombe Viri Povzeto po biltenu: Kulturna dedeiščina šolske okolice Velika Dolina, Osnovna šola, Velika Dolina, marec 1994.
Cerkev sv. Mihaela na Blokah

Cerkev sv. Mihaela na Blokah je župnijska cerkev župnije Bloke. Nahaja se pri Fari na Blokah. Zgodovina Od leta 1940 dalje je bil župnijski upravitelj g. Andrej Makovec, ki je podrobno popisal cerkveni inventar in dogodke. Takrat naj bi župnija obsegala še sosednja posestva Loškega Potoka, Sv. Trojice in sv. Vida nad Cerknico. Sedanja cerkev je bila sezidana leta 1850, zvonik je bil povišan leta 1868, v prezbiterij pa so 1891 postavili nove oltarje. Posvečena je bila 4. avgusta 1894, ko so pod križev pot postavili 12 križev. Opis arhitekture "Cerkev je znotraj dolga 29 m, v ladji široka 10 m, v prezbiteriju 7,87 m, v ladji je visoka 10 m, v prezbiteriju 11 m; zunaj je cerkev visoka do strehe 10 m, do vrha strehe meri 15 m; zvonik je širok 5 krat 5 m, do strehe meri 23 m, ven do vrha pa okoli 36 m," piše Andrej Makovec leta 1954. Sklici in opombe Viri Jože Lavrič Cascio. Bloke, središče Kranjske: od prvih zapisov do Krpana. Grahovo : Literarno društvo Navdih, 2013. (COBISS) Arhivirano 2017-02-04 na Wayback Machine.
Drtijsko jezero

Drtijsko jezero (po domače »Havaji«) je manjše akumulacijsko jezero oz. tehnološki industrijski bazen pri kraju Drtija blizu Moravč. Nastalo je zaradi pridobivanja kremenovega peska na območju, ki je namenjeno za pridobivanje in izkoriščanje rudnin, ki ga je zapolnila voda, skupaj s še enim bazenom v bližini. Drugo jezero so sčasoma zasuli, Drtijsko jezero pa se je zaradi zajezitve bližnjega potoka Stražce močno povečalo in je doseglo površino sedmih hektarjev. Po končanem pridobivanju kremenovega peska, je odkopano področje postalo del tehnološkega sistema za pridobivanje kremenovega peska. Zapolnilo se je z vodo in služi temu, da se v njem usedejo najfinejša zrna kremenove surovine, čista voda pa teče naprej v vodotok. Lokalni prebivalci so se v njem kopali, vzdevek »Havaji« je dobilo zaradi bleščečega kremenčevega peska in čiste vode. Usedalni bazen je del tehnološkega sistema čistilnih naprav in ker leži v območju za pridobivanje in izkoriščanje mineralnih surovin, je dostop do njega zaradi zagotavljanja varnosti prepovedan. Sedaj se jezero počasi zasipa z odpadnim materialom in peskom. Krajani so leta 2017 ustanovili civilno iniciativo, saj obtožujejo podjetje, da tam odlaga nevarne odpadke in degradira območje, a uradnih dokazov o tem ni. Sklici
Hansenova skakalnica

Hansenova skakalnica je nekdanja smučarska skakalnica na Polju v Bohinju. Zgodovina Po nekaterih podatkih so skakalnico začeli graditi leta 1927 in jo leta 1929 končali. Takrat je veljala za eno največjih skakalnic na svetu, saj je dovoljevala skoke tudi čez 40 metrov. Njen konstruktor je bil Thunolda Thorleifa Hanssena iz Norveške, ki je bil tudi eden prvih, ki jo je preizkusil. Skakalnica danes Od originalne skakalnice je ostal samo del doskočišča. Smučarsko skakalni klub Bohinj pa je poleg ostankov stare skakalnice zgradil štiri manjše, ki imajo doskočišča prekrita s "plastiko". Viri Informacijska tabla ob skakalnici
Bledský ostrov

Bledský ostrov je ostrov s kostelem Nanebevzetí Panny Marie, který se nachází na Bledském jezeře ve Slovinsku. Historie Archeologové na ostrově objevili stopy osady z 11. až 8. století před Kristem a slovanská kultovní místa z 9. a 10. století po Kristu se základy předrománské kaple. Trojlodní románská bazilika zde byla založena roku 1142. V 15. století byla goticky upravena a v roce 1509 ji poničilo zemětřesení. Současný vzhled kostela je barokní ze 17. století. Uvnitř se nachází zbytky gotických maleb a gotická soška Panny Marie. Hlavní oltář je z roku 1747. Tři boční oltáře z černého mramoru jsou z roku 1700. Nad kostelní lodí je instalován i tzv. zvon přání (dle tradice nutno třikrát zazvonit pro splnění přání). Zvonice vedle kostela pochází z 15. století a má výšku 54 metrů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bledský ostrov na Wikimedia Commons
Blejski Otok

Die kleine Insel Blejski Otok (deutsch Bleder Insel) liegt im Bleder See in der Gemeinde Bled in der slowenischen Region Oberkrain. Die rund 0,8 Hektar große Insel erhebt sich acht Meter über den Seespiegel und befindet sich im Südwesten. Es ist die einzige Insel des Landes in einem See. Seit 1465 gibt es dort ein Kirchengebäude (Mariä Himmelfahrt); der letzte große Umbau erfolgte im 17. Jahrhundert. Zur Insel gelangt man in mit Muskelkraft betriebenen Booten (genannt Pletna), die 20 Passagieren Platz bieten. Kulturdenkmal Auf der Insel befinden sich bedeutende Ausgrabungen aus dem Früh- und Hochmittelalter. Die Anlage ist ein slowenisches Kulturdenkmal von nationaler Bedeutung. Siehe auch Liste der slowenischen Kulturdenkmale von nationaler Bedeutung Weblinks Website der Insel (slowenisch) Die Insel auf dem See – Bled – Info der Gemeinde Bled Einzelnachweise
Isla de Bled

Isla de Bled (en esloveno: Blejski otok​) es una pequeña isla en medio del lago Bled (Blejsko jezero) en la región de Carniola al noroeste del país europeo de Eslovenia. En ella se encuentra la Iglesia de María, de estilo barroco. La superficie de la isla es de 0,82 hectáreas. Está situada en la parte occidental del lago y se extiende 18 metros sobre la superficie del mismo. La isla es el resultado de la actividad tectónica y de la erosión de los ríos en el Pleistoceno. Los primeros indicios de asentamiento en la isla se remontan a principios de la Edad de Piedra, mientras que los primeros edificios se construyeron en el siglo VII antes de Cristo. La iglesia dedicada a la Virgen María es mencionada por primera vez en el año 1985. En 1999 fue declarada monumento cultural de importancia nacional en Eslovenia. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Isla de Bled.
Île de Bled

L’île de Bled (en slovène : Blejski otok) mesurant 189 mètres de long pour 75 mètres de large est une île située sur le lac de Bled et l'unique île de Slovénie. Elle est connue pour son église gothique Sainte-Marie du XVe siècle. On trouve encore sur l'île des tombes allant du IXe au XIe siècle. Galerie Voir aussi Articles connexes Pletna Liens externes Portail de la Slovénie Portail des îles
Бледско острво

Бледско острво (словен. Blejski otok) мало је кречњачко острво је смештено на западној страни Бледског језера, општина Блед, Словенија. На врху острва смештена је средњовековна, неоготска, црква Успења из 15. века, по којој је, како само острво, тако и читаво језеро, веома познато. Црква је обновљена током барока, а из тог периода потиче и звоник смештен непосредно уз цркву. Недалеко од цркве смештене су једине две куће на острву, које су са црквом повезане величанственим степеништем. Површина Бледског острва износи свега 0,82 хектара, а смештено је на надморској висини од 18 метара. Острво је 1999. године проглашено за споменик од националног значаја и уврштено у списак непокретног културног наслеђа Словеније. Настанак Острво је настало тектонским покретима и деловањем речне ерозије у плеистоцену. Касније је, глацијалним деловањем, острво додатно трансформисано, смањено и заобљено, када је и добило данашњи изглед. Туризам Бледско острво је веома популарна туристичка дестинација Словеније. Поред цркве, која је свакако најпознатије обележје острва, туристичку атракцију представља и степениште које води до исте, потом статуа Марије Магдалене, а и готички светионик смештен близу јужног дела цркве. Галерија Референце Литература Petrič, Franci: Slovenske božje poti. ISBN 978-961-222-692-3. , Ljubljana, Založba Družina, 2008 COBISS.SR 240604416-. Uradni list LRS, 29/49 Inventar najpomembnejše naravne dediščine Slovenije, 1991 Спољашње везе
Domžalski dom na Mali planini

Domžalski dom na Mali planini (1534 m) je planinska koča, ki stoji na vzhodnem pobočju Velike planine v Kamniško-Savinjskih Alpah. Dom je zgradilo PD Domžale, ki ga tudi upravlja. Dokončan je bil leta 1953. Do danes so ga večkrat obnovili in povečali. Odprt je vse leto. Dom ima kuhinjo, prostorno jedilnico, centralno ogrevanje, tekočo vodo, kopalnico in sanitarije. V štirinajstih sobah za goste je 58 postelj, na skupnem ležišču pa je prostora za 18 oseb. Od doma se odpira razgled v Ljubljansko kotlino, Notranjsko hribovje, Dolenjsko ter na del Julijskih in Kamniško-Savinjskih Alp. Lega Dom stoji na južnem delu Velike planine nad nekoliko nižjo planoto na kateri stojijo koče planšarskega naselja imenovanega Mala planina. Dostopi Do doma vodi več markiranih poti: 1¼ h: od zgornje postaje nihalke iz doline Kamniške Bistrice čez Zeleni rob do Domžalskeda doma, 2½ h: od Jurčka v Krivčovem na Podkrajnika in Gojško planino 3h: iz Stahovice mimo sv. Primoža, 3½ h: od Doma v Kamniški Bistrici čez Kopišč in planino Dol 4h: od Kocbekovega doma na Korošici, 5 h: od Doma v Kamniški Bistrici na Presedljaj in planino Dol, 6 h: iz Luč skozi Lučko Belo prelaz Prag in planino Dol. Prehodi 5 min.: do Črnuškega doma na Mali planini Viri Ficko, Peter. Kamniške in Savinjske Alpe. Mariborski tisk, Maribor 1977. Glej tudi seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Domžalski dom na Mali planini PD Domžale
Črnuški dom na Mali planini

Dom na Mali planini (1526 m) je planinska koča, ki stoji na vzhodnem pobočju Velike planine v Kamniško-Savinjskih Alpah. Dom na Mali planini, ki je med planinci bolj znan kot Črnuški dom je zgradilo PD Črnuče, ki ga tudi upravlja. Dokončan in odprt je bil leta 1970. Od Domžalskega doma je oddaljen 5 minut. Odprt je od začetka junija do konca septembra, med zimskimi počitnicami ter ob sobotah, nedeljah in praznikih. Dom ima kuhinjo, prostorno jedilnico, centralno ogrevanje, tekočo vodo, kopalnico in sanitarije. V sedmih sobah za goste je 20 postelj, na skupnem ležišču pa je prostora za 25 oseb. Od doma se odpira razgled v Ljubljansko kotlino, Notranjsko hribovje in Dolenjsko ter na del Julijskih Alp. Lega Dom stoji na južnem delu Velike planine 5 minut jugovzhodno od Domžalskega doma nekoliko nižje pod vršno rebrijo katere pobočje se spušča na planoto na kateri stojijo koče planšarskega naselja imenovanega Mala planina. Dostopi Do doma vodi več markiranih poti: 1¼ h: od zgornje postaje nihalke iz doline Kamniške Bistrice čez Zeleni rob do Domžalskeda doma, 2½ h: od Jurčka v Krivčovem na Podkrajnika in Gojško planino 3h: iz Stahovice mimo sv. Primoža, 3½ h: od Doma v Kamniški Bistrici čez Kopišč in planino Dol 4h: od Kocbekovega doma na Korošici, 5 h: od Doma v Kamniški Bistrici na Presedljaj in planino Dol, 6 h: iz Luč skozi Lučko Belo prelaz Prag in planino Dol. Viri Ficko, Peter. Kamniške in Savinjske Alpe. Mariborski tisk, Maribor 1977. Glej tudi seznam slovenskih planinskih postojank Zunanje povezave Dom na Mali planini PD Črnuče