Cerkev sv. Antona Padovanskega, Idrija

Cerkev sv. Antona Padovanskega je baročna podružnična cerkev na Rožnem griču (410 m) nad Idrijo, posvečena sv. Antonu Padovanskemu. Zgodovina Sv. Anton Padovanski je bil že od samih začetkov zavetnik idrijskih rudarjev in priprošnjik za varnost v idrijskem rudniku živega srebra. Na mestu današnje cerkve je tod sprva stala njemu posvečeno znamenje, ki pa so ga rudarji kasneje prezidali v leseno kapelo. Ker so se rudarji na hribu radi priporočevali sv. Antonu, jim je tedanji rudniški upravitelj Kaspar baron Lichtenheimb uredil beneficij ter na lastne stroške sklenil postaviti cerkev. Vogelni kamen je 15. aprila 1678 blagoslovil tedanji goriški arhidiakon Janez Krstnik Križaj. Rudarji so pomagali pri gradnji, ki je se je zaključila kmalu zatem. Arhitektura Cerkev ter vzhodneje Kalvarija s svojo lego na strmem hribu predstavljata dominanto v veduti vzhodnega predela Idrije, danes pa je cerkev priljubljena razgledna točka s pogledi na skoraj celotno mesto. Med cerkvijo in Kalvarijo stoji nekdanja mežnarija. Cerkev je pravilno orientirana, ima pravokotno ladjo in ravno zaključen prezbiterij, oboje pa je polkrožno obokano. Zvonik je bil prizidan leta 1805, stal je 1581 goldinarjev in 25 kron. V udaru strele je pogorel 21. januarja 1866, preostanek ostrešja zaradi visokega snega ni bil poškodovan. Sprva je zvonik imel tri zvonove mas 629, 378 in 200 kg, ki so jih ulili leta 1887, vendar so bili zaseženi tekom prve svetovne vojne. Za obnovo zvonenja po drugi svetovni vojni je zaslužen duhovnik Anton Lazar. Leta 1835 je bila obnovljena streha, leta 1881 je sledila celostna obnova objekta. Cerkev je bila poškodovana v potresu v Zgornjem Posočju leta 1998 in je bila po letu 2008 na stroške države statično obnovljena, restavriran pa je bil tudi glavni oltar. Župnija Idrija je financirala obnovo notranjščine. Obnova se je zaključila leta 2013. Notranja oprema Notranjščina je v baročnem slogu, oprema je delo krajanov. Izvirni oltarji se niso ohranili. Sedanji veliki oltar je delo Luke Čeferina iz leta 1837, istega leta pa je obnovil tudi stranska oltarja. Notranjost je bila nazadnje obnovljena leta 1904, ko se je med drugim vlil nov šamotni tlak. Orgle z enim manualom in desetimi registri je leta 1847 izdelal orgljar Peter Rojc. Kulturnozgodovinsko pomembna je tudi zakristijska omara iz leta 1756. Križev pot znotraj cerkve je bil blagoslovljen 21. januarja 1866. Bogoslužja V cerkvi se mašuje le nekajkrat letno, navadno 17. januarja na god sv. Antona Padovanskega, 13. junija na god sv. Antona Puščavnika ter 24. junija na god sv. Janeza Krstnika. Kot je praznovanje godov obeh sv. Antonov pogosto pri ostalih cerkvah s tema patrocinijema, se je tudi v Idriji praznično obeleževalo oba goda, od 23. maja 1707 dalje slovesneje. Cerkev je nekdaj veljala tudi za romarsko cerkev, saj so k njej romali ljudje iz širše regije: Cerknega, Škofje Loke, Vipave, Logatca, Vrhnike in Postojne, navadno za Antonov god. 13. junija so k cerkvi romali Črnovršci, 2. julija pa prebivalci Otaleža in Stare Oselice za priprošnjo za živino. Do jožefinskih reform leta 1780 se je v cerkvi maševalo s slavnostno procesijo na god sv. Jožefa 19. marca, sv. Petra in Pavla 29. junija, na septembrsko nedeljo Imena Marijinega ter na božič. Cerkev je bila tudi cilj rudarskih bratovščinskih procesij, te so potekale na velikonočni ponedeljek, god sv. Filipa in Jakoba 1. maja, na binkoštni ponedeljek, god sv. Ahacija 22. junija, sv. Janeza Krstnika ter sv. Barbare 4. decembra. Reforme so vse te procesije ukinile. Kalvarija Leta 1766 je bila nasproti cerkve postavljena Kalvarija, križev pot, ki se konča z vrhnjo kapelo Jezusovega vstajenja. Kalvarijo so sezidali prebivalci, takratni stroški so znašali 335 goldinarjev in 19 kron. Tekom druge polovice 20. stoletja je bila večkrat vandalizirana in obnovljena z blagoslovom 1. maja 1979. Kalvarija je bila nazadnje obnovljena leta 2026, v kapelice so bile vgrajene nove likovne podobe idrijskega umetnika Nandeta Rupnika. Sklici Viri Arko, Mihael (1993). Zgodovina Idrije. Idrija: Bogataj. ISBN 978-961-6035-00-2. Članek vsebuje besedilo iz tega vira, ki je v javni domeni.