NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Šamorin Roman Catholic Church

The Šamorin Roman Catholic Church is a Roman Catholic church in the town of Šamorín in Slovakia. Geography The church is located in the middle of town near all significant buildings. History Roman - Catholic Church with Paulin's monastery was built in late-baroque style in 1778 by J. G. Altenburg. This church has got a single-nave hall with segmented breech of presbyter and barrel-vault with groins. Facade of the church is divided by pilasters. The portal with profiled chambranle has got thin pilasters with a volute on a sett. This sett is based on these pilasters and it is also finished by cut profiled cornice with a cross. The tower built into the pinnacle facade is hidden by a ball-shaped polygonal lantern. In the inside of the church are fresco paintings by Fr. Sigrist (1778). The interior is designed in late-baroque style and the interspace is solved in a particular way of uniformity. In the western side breech of sacrarium is stucco relief of Godfather. The members of strictly catholic Palffy family, landlords of the town, were convinced to turn local Calvinists to the Catholic Church. The count in 1652 notified the city council, that he is about to build a monastery and that he would like to base the members of the friary of Saint Francis on his property in this area. The king Carl III. on 21 August 1720 accepted activities of Saint Francis' friary in Hungary, so it means the same for the Samorin town. Later on, these monks built, in 1778, their own monastery and church, which was the only church belonging to the Saint Frances' (Paulin's) friary in the Hungarian empire. In the school, which was based in the building of the monastery, German language was used for teaching in the second half of the 18th century. References External links Official website (in Slovak and Hungarian)
Bazilika Sedmibolestné Panny Marie (Šaštín)

Bazilika Sedmibolestné Panny Marie je (bazilika minor) v Šaštíně-Stráži, jedna z nejvýznamnějších bazilik na Slovensku. Historie Stavět se začala v roce 1736, postavena byla podle plánů Matyáše Vépiho. Baziliku každoročně navštíví několik desítek tisíc poutníků, především na Slavnost seslání Ducha Svatého a na Slavnost Panny Marie Sedmibolestné (15. září). Bazilika je spjata se sochou Sedmibolestné Panny Marie z roku 1564. Uctívání této sochy povolil arcibiskup Imrich Esterházi v roce 1732. Je to pozdně podunajská práce, autor není znám. Nachází se na pozdně barokním oltáři a je základem šaštínského typu piet. Baziliku malířsky vyzdobil Jean Joseph Chamant a Lukáš Kraker. Za baziliku minor byl chrám vyhlášen v roce 1964. Bazilika je součástí slovenské národní kulturní památky s názvem Klášterní komplex Paulínů s poutním chrámem Panny Marie Sedmibolestné. Bazilika byla vyhlášena i za poutní místo bratislavské eparchie, s poutěmi které se zde od r. 2009 každoročně konají v den Spolutrpící Bohorodičky (v sobotu po svátku nejsladšímu Pána, Boha a Spasitele Ježíše Krista, milující lidi; tedy na poslední pohyblivý svátek po Pasše). Ve středu 15. září 2021 navštívil baziliku papež František na závěr své několikadenní návštěvy Slovenska. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bazilika Sedembolestnej Panny Márie na slovenské Wikipedii. Literatura Mons. Viliam Judák: "Chrámy s titulem basilica minor na Slovensku." In: Poutník Svätovojtešská : Kalendář pro rok 2010 Sestavili Mária Vyskočová a Slavomír Ondič. Trnava : Spolek svatého Vojtěcha, 2009, s. 34-53. ročník 138 ISBN 978-80-7162-769-2 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bazilika Sedmibolestné Panny Marie na Wikimedia Commons Oficiální stránka Informace o bazilice
Basilique Notre-Dame-des-Sept-Douleurs de Šaštín

La basilique Notre-Dame-des-Sept-Douleurs de Šaštín est une église située à Šaštín-Stráže en Slovaquie. Elle est reconnue par l’Église catholique comme basilique mineure depuis le 23 novembre 1964, et la Conférence épiscopale de Slovaquie lui donne également le statut de sanctuaire national. Elle est située dans l’archidiocèse de Bratislava. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des sanctuaires nationaux Église catholique en Slovaquie Liens externes Site officiel Ressource relative à la religion : GCatholic.org Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de la Slovaquie
Kuchyňa (vodní nádrž)

Kuchyňa je uměle vybudovaná vodní nádrž na Záhorí, na území okresu Malacky, v katastrálním území obce Kuchyňa. Základní údaje Nádrž se nachází na soutoku řeky Maliny a potoka Javorinka. Má plochu hladiny o rozloze 101 162 m², průměrnou hloubku 4,80 metru a objem vody 486 000 m³. Nadmořská výška hladiny se pohybuje kolem (262 m n. m.). Přehradní zeď je vysoká 10 metrů, dělí údolí na styku Modranské a Švancpošskej doliny, na rozmezí Malých Karpat a Záhorské nížiny. Přítok vody z Maliny do jezera činí průměrně 104,2 l / s, z Javorinky je neznámý. Odtok vody zajišťují dvě umělé koryta Maliny, které se za obcí spojují. Břehy, kromě západního (uměle vytvořeného), mají mělký ráz, s postupným klesáním dna. Význam Význam nádrže je především zavlažovací a protipovodňový, ale v neposlední řadě i rekreační, vhodný na lov ryb. Známou, dnes už zchátralou turistickou atrakcí byla naučná stezka přes hladinu: Bobří hráz. V přehradě se dá koupat, v její blízkosti při Javorinka se nachází bufet. V údolí Maliny (Modranská dolina) se nachází pramen pitné vody, zásobující obec Kuchyňa. Příroda V nádrži žijí různé druhy ryb, potok Javorinka je pstruhový rybářský revír. V jejím okolí se tyčí dubovo – bukový les, který je součástí CHKO Malé Karpaty . Vedle březích rostou rákosí a orobince. Externí odkazy Základní mapa ZBGIS Archivováno 2. 3. 2021 na Wayback Machine. Vodní nádrž Kuchyňa Kuchyňa, Bobří hráz Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kuchyňa (vodná nádrž) na slovenské Wikipedii.
Кухиня (водосховище)

Кухиня (Kuchyňa) — водосховище; місце розташування — округ Малацки. Розташоване біля села Кухиня. Основні відомості Водосховище розташоване в місці злиття річки Малини і потока Яворинка.. Воно має площу 101 162 м², середню глибину 4,80 м і об'єм води 486 000 м³. Стіна греблі заввишки 10 метрів розділяє долину на стику Модранської та Шванкпошської долин, на межі Малих Карпат і Загорської низовини. Приплив води з річки Малина до озера в середньому становить 104,2 л/с, з річки Яворина — невідомий. Відтік води забезпечується двома штучними каналами річки Малина, які з'єднуються за селом. Береги, крім західного (штучного), пологі, з поступовим зниженням дна. Примітки
St. Nikolaus (Ruská Bystrá)

St. Nikolaus ist eine griechisch-katholische Holzkirche in Ruská Bystrá, Košický kraj, Slowakei. Sie trägt das Patrozinium des heiligen Nikolaus von Myra, genauer ist sie dem Fest der Translatio (von Myra nach Bari) geweiht. Auf Slowakisch heißt die Kirche Chrám Prenesenia ostatkov svätého Mikuláša. Die Kirche wurde 1730 gebaut. Es handelt sich um ein dreiteiliges Blockhaus mit drei Räumen (Vorraum, Schiff, Altarraum). Über dem Vorraum erhebt sich der größere Turm mit einer zwiebelförmigen Kuppel und einem Kreuz, der kleinere, ähnlich aussehende Turm steht über dem Altarraum. Die Ikonostase befand sich ursprünglich in einer anderen Kirche und musste wegen ihrer Größe angepasst werden. Die Hauptreihe enthält Ikonen des heiligen Bischofs Nikolaus, der heiligen Gottesmutter, von Christus als Lehrer und der heiligen Paraskeva. An der königlichen Tür sind die vier Evangelisten und die Verkündigung abgebildet. In der zweiten Reihe sind die zwölf Hauptfeste der Orthodoxie und das letzte Abendmahl in der Mitte dargestellt. In der dritten Reihe sind die heiligen Apostel abgebildet, geteilt durch die mittige Ikone von Christus als Hohepriester, mit Ikonen der Gottesmutter und von Johannes dem Täufer an den Seiten. In der vierten Reihe sind die Propheten aus dem Alten Testament abgebildet, darüber befindet sich die Kalvarie, die wegen Platzknappheit gekrümmt werden musste. Im Altar findet man eine Ikone der Kreuzigung Christi. Seit 2008 ist die Kirche Teil des UNESCO-Welterbes: „Holzkirchen im slowakischen Teil der Karpaten“. Weblinks Eintrag auf drevenechramy.sk (englisch)
Church of Saint Nicolas of Ruská Bystrá

Church of Saint-Nicolas of Ruská Bystrá is a Greek-catholic church situated in the village of Ruská Bystrá. History The church was constructed in wood in 1730 by the parishioners. On July 7, 2008, the church along with seven other monuments was declared UNESCO world heritage site under the name "Wooden Churches of the Slovak part of the Carpathian Mountain Area". The most dramatic feature is the five-row iconostasis that separates the sanctuary (Altar) from the nave. In the first row are icons depicting St Nicholas, the Mother of God, Christ the Teacher, and St Paraskieva. References
Iglesia de San Nicolás (Ruská Bystrá)

La Iglesia de San Nicolás de Ruská Bystrá es una iglesia católica griega situada en la localidad de Ruská Bystrá en Eslovaquia Historia La iglesia se construyó en madera en 1730 por los feligreses. El 7 de julio de 2008, la iglesia junto con otros siete monumentos fue declarada Patrimonio de la Humanidad por la UNESCO bajo el nombre de Iglesias de madera de la parte eslovaca de los Cárpatos.​ Referencias
Église Saint-Nicolas de Ruská Bystrá

L'église Saint-Nicolas de Ruská Bystrá est une église grecque-catholique située dans le village de Ruská Bystrá. Histoire L'église fut construite en bois en 1730 par des paroissiens. Le 7 juillet 2008, l'église fut inscrite avec sept autres monuments du même type au patrimoine mondial de l'UNESCO sous la dénomination d'Églises en bois de la partie slovaque de la zone des Carpates. Références Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Slovaquie Portail du catholicisme Portail du patrimoine mondial
Cerkiew Przeniesienia Relikwii Świętego Mikołaja w Ruskiej Bystrej

Cerkiew Przeniesienia Relikwii Świętego Mikołaja (słow. Chrám Prenesenia ostatkov svätého Mikuláša) – drewniana greckokatolicka cerkiew filialna parafii Ruský Hrabovec w Ruskiej Bystrej. Należy do dekanatu Sobrance w eparchii koszyckiej Kościoła katolickiego obrządku bizantyjsko-słowackiego. Cerkiew powstała w unikatowym typie cerkwi karpackich charakterystycznym dla okolic Sniny, posiada status Narodowego Zabytku Kultury. W 2008 została wpisana na Listę Światowego Dziedzictwa UNESCO wraz z innymi drewnianymi cerkwiami w słowackich Karpatach. Historia Cerkiew została wzniesiona na wzgórzu w centralnej części wsi na początku XVIII wieku, poświęcona w 1730. W latach pięćdziesiątych XX wieku zamieniona na prawosławną, później odzyskana przez grekokatolików. Gruntowny remont świątyni głównie wewnątrz zakończył się w 1989. Remontowana także w 2002 i wymieniono wtedy między innymi niektóre elementy konstrukcyjne i poszycie gontowe. Architektura i wyposażenie Jest to mała cerkiew drewniana o konstrukcji zrębowej, orientowana posadowiona na kamiennych fundamentach. Budowla trójdzielna: do kwadratowej nawy przylega od strony wschodniej węższe zamknięte trójbocznie prezbiterium, a od zachodniej babiniec z posadowioną na jego zrębie wieżą słupową o prostych ścianach pokrytą namiotowym daszkiem zakończoną cebulastą banią z kutym krzyżem. Nad wschodnią częścią sanktuarium druga mniejsza podobna wieżyczka. Całość nakryta masywnym jednokalenicowym dachem gontowym dostosowanym do szerokości nawy z szerokim okapem wspartym na słupach. Wewnątrz we wszystkich pomieszczeniach stropy płaskie. Między babińcem a nawą zrębowa przegroda z dwoma rzeźbionymi słupami, podobna niepełna przegroda pomiędzy prezbiterium a nawą. W sanktuarium ołtarz główny o rzeźbionej i polichromowanej nastawie, z przedstawieniem Ukrzyżowania i ozdobne tabernakulum oraz ołtarzyk z ikoną Pietà z XVIII wieku. W nawie pięciopiętrowy kompletny ikonostas z XVIII wieku z dwoma skrajnymi ikonami umieszczonymi także na ścianach bocznych nawy ze względu na mały rozmiar świątyni. Przypisy Bibliografia Magdalena i Artur Michniewscy, Marta Duda, Cerkwie drewniane Karpat. Polska i Słowacja, Wydawnictwo Rewasz, Wyd. II, Pruszków 2011, s. 266 ISBN 978-83-62460-12-0 Linki zewnętrzne Położenie na słowackiej mapie turystycznej
Igreja de São Nicolau de Ruská Bystrá

A Igreja de São Nicolau de Ruská Bystrá é uma igreja greco-católica situada na aldeia de Ruská Bystrá. História A igreja foi construída em madeira em 1730 pelos paroquianos. Em 7 de julho de 2008, a igreja juntamente com outros sete monumentos foi declarada património mundial da UNESCO sob o nome de " Igrejas de madeira da parte eslovaca da área montanhosa dos Cárpatos ". Referências
Millenium Tower I

Millenium Tower I je výšková budova v Bratislavě, která je součástí komplexu Polus City Center. Je vysoká 80 metrů. Byla první výškovou budovou v komplexu a slouží k administrativním účelům. Velkou část budovy má pronajatou společnost T-Mobile. Architektura Millenium Tower je administrativní budova s půdorysnými rozměry 46,5 x 25,5 m s 18 podlažími (jedno podzemní podlaží) a výškou 73,8 m. Nosná konstrukce budovy je tvořena monolitickým železobetonovým jádrem s rozměry 17,7 x 9,40 m, sĺoupy v modulu 6,0 x 9,0 m s průřezem 800 x 800,600 x 600 až po rozměr 300 x 300 mm (v horní části), které podpírají monolitické železobetonové bezprůvlakové stropní desky tloušťky 280 mm. Objekt je založen na desce o síle 1,8 m. Jde o systém s nosným jádrem a kyvnými sloupy. Globální statiku, tedy výpočet budovy jako celku, včetně odezvy na zatížení větrem, seismické zatížení a realizační projekt až po 1. nadzemní podlaží zpracovala firma IDO Hutný projekt a.s. Firma Konstrukt plus s.r.o. vypracovala projekt od prvního nadzemního podlaží. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Millennium Tower I na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Millenium Tower I na Wikimedia Commons
Rainerova chata

Rainerova chata (polsky Rainerowa Chatka, maďarsky Rainer-kunyhó, německy Rainer-Hütte) je nejstarší vysokohorská chata ve Vysokých Tatrách. Je umístěna nedaleko od horní stanice lanovky na Hrebienok v ústí Velké studené doliny. Byla založena roku 1863 spišským Němcem, smokovským hoteliérem Johannem Georgem Rainerem. Po vybudování chaty Kamzík o 19 let později zanikla. Rainerova chata poté sloužila jen jako noclehárna vůdců a nosičů, později byla využívána jako skladiště nebo garáž. Sousední chata Kamzík byla v roce 1980 kvůli špatnému technickému stavu zrušena. Rainerova chata byla obnovena v roce 1998. V chatě je umístěna výstava o minulosti a současnosti horských nosičů, sbírka historického horolezeckého náčiní a starých lyží. Chata je otevřena celoročně a kromě občerstvení slouží také jako infocentrum. V roce 2008 navštívila chatu britská královna Alžběta II. společně s korunním princem Filipem. Zajímala se o projekt Tatry bez bariér a na začátku první tatranské stezky přizpůsobené pro pohyb vozíčkářů odhalila pamětní desku. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rainerova chata na Wikimedia Commons Rainerova útulňa Rainerova útulňa: chatař Peter Petras
Rainer-kunyhó

A Rainer-kunyhó (szlovákul Rainerova chata, Rainerka) kis hegyi menedékház a Magas-Tátrában, Szlovákiában. Az első menedékház volt a hegy déli oldalán. 1863-ban (más források szerint 1865-ben) építette a Kis-Tarpataki-völgyben Rainer János György vállalkozó. Története 1863-as megépülésekor a menedékház még egyedülinek számított a Magas-Tátrában. A Magyarországi Kárpát-egyesület, mely 1873-ban alakult Ótátrafüreden, kezdte el a mai is látható menedékházak és útvonalak építését a hegységben. Addig csak a kivágott fák szállítására alkalmas szekérutak és a pásztorok által használt ösvények voltak a Tátrában. A kunyhó 1884-ig szolgált menedékházként, amikor is megépítették a közelben a Zerge-szállót. Ezután a szálló szénraktáraként működött. A kunyhó állapota fokozatosan romlott az évek során, a Zerge-szálló azonban időközben egy tűzben megsérült és lebontották. Ezt követően újították fel a Rainer-kunyhót 1998-ban. Szálláshelyek, ellátás A kunyhóban nincs szálláslehetőség, egy büfé szolgálja az ide betérő túrázókat. Helyet kapott bent egy kicsiny kiállítás, mely a tátrai hegymászás történetét és a tátrai teherhordókat mutatja be. Egy új hagyomány a télen hóból készült Betlehem előtti Három király tiszteletadása című műsor. Megközelítése A Tarajkáról a piros jelzésen az út felfelé kígyózva éri el a Kis-Tarpataki-völgyet. A Rainer-kunyhót a Bilík menedékház után találjuk. Túravidéke A piros jelzésen továbbhaladva, az Óriás-vízesést követően a Zamkovszky-menedékházat érhetük el. A kék jelzésen a Nagy-Tarpataki-völgybe juthat el a túrázó. Források Nagy Árpád: 250 Tátrai túra, Kornétás Kiadó, Budapest, 2007 ISBN 9789639353626 Soós Ferenc: Magas-Tátra turistakalauz, Bíbor Kiadó, Budapest, 2002, ISBN 9639103683 További információk Honlap Archiválva 2007. szeptember 27-i dátummal a Wayback Machine-ben Műemlékem.hu Vysoketatry.com A magyar hegymászás története
Aéroport M. R. Štefánik

L'aéroport M. R. Štefánik (en slovaque Letisko M. R. Štefánika Bratislava, (code IATA : BTS • code OACI : LZIB) est le plus important aéroport international de Slovaquie, situé à 9 km au nord-est du centre-ville de Bratislava. Il sert de base à des dessertes domestiques et internationales, régulières ou charters. Il tire son nom du général franco-slovaque Milan Rastislav Štefánik dont l'avion s'est écrasé sur Bratislava en 1919. La connexion avec le centre-ville peut se faire en trolleybus (ligne 61) en direction de la gare. Sociétés de location de voitures et taxis disponibles. Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 10/05/2019 Actualisé le 27/11/2025 Chiffres et statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Voir aussi Liste des aéroports les plus fréquentés en Slovaquie Liens externes Aéroport Bratislava Site officiel Image satellite sur Google Maps Références Portail de l’aéronautique Portail de Bratislava
Zračna luka Bratislava

Međunarodna zračna luka M. R. Štefánik Bratislava (slk. Letisko M. R. Štefánik Bratislava) je zračna luka koja opslužuje Bratislavu, Slovačka. Aerodrom se nalazi 9 km sjeveroistočno od središta Bratislave. Povijest Prvi redovni let s aerodroma letio je 1923. između Praga i Bratislave. S konstrukcijom današnjeg izgleda aerodroma se počelo 1948. godine. U promet je pušten 1951. godine. Danas aerodrom služi za redovne i čarter, domaće i međunarodne letove. Kapacitet aerodroma je oko 2 milijuna putnika. Na aerodromu postoje dva terminala: Odlasci terminal A, građen 1971., i dolasci terminal B, građen 1994. Statistike Vanjske poveznice Slike Aerodrom Bratislava
Pozsonyi repülőtér

A Milan Rastislav Štefánik repülőtér (szlovákul Letisko Milana Rastislava Štefánika Bratislava), röviden Pozsonyi repülőtér (Letisko Bratislava) (IATA: BTS, ICAO: LZIB) a szlovák főváros, Pozsony nyilvános nemzetközi repülőtere, az ország fő légikikötője. 2007-ben zárta legjobb évét az utasforgalom szempontjából: több mint 2,2 millió utassal. Azonban az utasok száma az ezt követő években folyamatosan csökkent. A repülőtér 1993 óta Milan Rastislav Štefánik nevét viseli, akinek a repülőgépe 1919-ben zuhant le Pozsony közelében. Fekvés Pozsony történelmi központjától 9 km-re északkeletre, Pozsonyszőlős területén fekszik. A 4,77 km² összterületű létesítmény igen kedvező éghajlati körülményekkel rendelkezik. A repülőtértől Bécs (Ausztria), Brno (Csehország) és Győr (Magyarország) közúton egy óra alatt elérhető. Légitársaságok és úticélok Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (több nyelv) 1997 Dravce ochraňujú lietadlá. Život 47/46 (november 4.) A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Luchthaven Bratislava

De luchthaven Bratislava of luchthaven M. R. Štefánika (in het Slowaaks: Letisko Bratislava of Letisko Milana Rastislava Štefánika) is de belangrijkste internationale luchthaven van Slowakije. Ze bevindt zich in het stadsdeel Ružinov, op ongeveer 9 km ten noordoosten van het stadscentrum van Bratislava. Ze is, sedert 1993, genoemd naar generaal Milan Rastislav Štefánik, die in 1919 omkwam toen zijn vliegtuig neerstortte nabij Bratislava. De huidige luchthaven werd gebouwd tussen 1947 en 1951. Daarvóór was er een (niet meer bestaand) vliegveld in het stadsdeel Jarovce, waar sedert 1923 lijnvluchten plaatsvonden. In 1970 werd een nieuw terminalgebouw gebouwd, de huidige Terminal A voor vertrekkende passagiers. In de jaren 1980 werden de twee loodrecht op elkaar aangelegde start- en landingsbanen verlengd. In 1994 en 2006 werden twee terminals voor aankomende passagiers gebouwd, respectievelijk de huidige Terminal B (voor passagiers uit niet-Schengenlanden) en Terminal C (voor passagiers uit Schengenlanden). In november 2008 werd een nieuw gebouw in gebruik genomen dat Terminals A en B verbindt. De luchthaven verwerkte ongeveer 2,2 miljoen passagiers in 2008. Tijdens de jaren daarvóór steeg de trafiek op de luchthaven sterk; in 2002 waren het nog 368.000 passagiers (bron: website van de luchthaven). In 2012 moet een nieuwe terminal in gebruik komen, die de capaciteit van de luchthaven moet verhogen tot 5 miljoen passagiers per jaar. Luchtverkeer De luchthaven is de hoofdbasis van de luchtvaartmaatschappijen Air Slovakia en Danube Wings; ook de chartermaatschappij Seagle Air heeft er een basis. Regelmatige internationale gebruikers van de luchthaven zijn Ryanair, Aeroflot, CSA Czech Airlines en Sun d'Or International Airlines. Bereikbaarheid De luchthaven ligt aan de autoweg D1. Er zijn busverbindingen tussen de luchthaven en het centrum van Bratislava. Er is ook een busdienst naar de nabijgelegen luchthaven van Wenen, die slechts ongeveer 55 km verwijderd is.
Port lotniczy Bratysława

Port lotniczy im. Milana Rastislava Štefánika (słow. Letisko Milana Rastislava Štefánika, IATA: BTS, ICAO: LZIB) – port lotniczy położony około 9 kilometrów na północny wschód od centrum Bratysławy (przy autostradzie D1), w dzielnicy Ružinov i jest najważniejszym lotniskiem w kraju. Jest położone zaledwie około godzinę drogi od Wiednia, Brna i Győru. Imię lotnisko uzyskało od wybitnego słowackiego polityka i astronoma, który zginął w katastrofie lotniczej w czasie podróży do ojczyzny. Port posiada dwa pasy startowe: jeden długości 2950 metrów, natomiast drugi o długości 2090 metrów, oba o szerokości 60 metrów. Ostatni raz były remontowane w 1980 roku. Rocznie z lotniska korzysta niespełna 1,8 miliona pasażerów. Ze względu na bliskość wiedeńskiego lotniska przeprowadzono wiele zmian w celu zwiększenia liczby pasażerów. Plany rządu Mikuláša Dzurindy powiodły się, bo wzrost pasażerów pomiędzy latami 2004 a 2005 wyniósł 100%. W 2005 najwięcej pasażerów z tego portu podróżowało do Pragi, Paryża (Orly), Londynu (Stansted), Koszyc, Amsterdamu, Moskwy i Monachium. Linie lotnicze i połączenia Przypisy
Aeroporto de Bratislava-M. R. Štefánik

O Aeroporto de Bratislava-M. R. Štefánik (em eslovaco: Letisko Bratislava-M. R. Štefánika) (IATA: BTS, ICAO: LZIB) é um aeroporto internacional na cidade de Bratislava, capital da Eslováquia, sendo o principal do país. Ligações externas Página oficial Referências
Aeroportul Bratislava M. R. Štefánik

Aeroportul M. R. Štefánik (IATA: BTS, ICAO: LZIB) este un aeroport din Regiunea Bratislava, Slovacia ce deservește zona Bratislava. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 1.406.284 de pasageri. A fost deschis în 1951 și numit după Milan Rastislav Štefánik. Este situat la o altitudine de 133 metri, aeroportul dispune de 2 piste. Este operat de Letisko M.R.Štefánika - Airport Bratislava, a.s. (BTS)⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista 04/22 are suprafața de beton și dimensiunile 2.900 m × 60 m. Pista 13/31 are suprafața de beton și dimensiunile 2.950 m × 45 m. Terminale Note Vezi și