NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Synagogue de la rue Heydukova

La synagogue de la rue Heydukova (slovaque : Synagóga na Heydukovej ulici), aussi appelée la synagogue orthodoxe de Bratislava (Ortodoxná synagóga v Bratislave), est la seule synagogue encore en activité à Bratislava, capitale de la Slovaquie. Conçue par l'architecte juif slovaque Artur Szalatnai (sk), elle est construite de 1923 à 1926 dans un style cubiste dans la vieille ville. Protégée comme monument culturel national de Slovaquie, la synagogue est un exemple important de l'architecture religieuse slovaque du XXe siècle. Elle est une des quatre synagogues toujours actives aujourd'hui en Slovaquie, et la seule à Bratislava, les deux autres synagogues de la capitale ayant été démolies au XXe siècle. Le Musée de la communauté juive de Bratislava, installé à l'étage supérieur de la synagogue, dispose d'une exposition intitulée « Les Juifs de Bratislava et leur patrimoine », ouverte au public durant la saison estivale. Architecture L'architecte Artur Szalatnai est sélectionné à l'issue d'un concours pour le projet de la nouvelle synagogue. Il s'agit d'une de ses premières grandes réalisations après l'achèvement de ses études à Budapest. À l'époque de la construction, il n'y avait pas de maison dans la rue Heydukova. L'extérieur de la synagogue est constitué d'une colonnade à sept piliers, sans tour, qui donne sur la rue Heydukova. L'entrée, qui se trouve sur le côté est, est accessible par le petit corridor reliant la rue à la cour intérieure de la synagogue. À l'intérieur, le sanctuaire, dont la structure est faite de béton et d'acier, combine des détails cubistes contemporains et des éléments historicistes. Notes et références Voir aussi Bibliographie (en) Borský Maroš, Synagogue Architecture in Slovakia: A Memorial Landscape of the Lost Community, Menorah Foundation. (sk) Dulla Matúš, Majstri architektúry, Perfect, pp. 56-57. (sk) Barkány Eugen, Židovské náboženské obce na Slovensku, Vesna, pp. 48-49. Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du judaïsme Portail de la protection du patrimoine Portail du XXe siècle Portail de Bratislava
Synagoga w Bratysławie

Synagoga w Bratysławie (słow. Synagóga v Bratislave) – synagoga znajdująca się w Bratysławie, stolicy Słowacji, na Starym Mieście przy ulicy Heydukovej 11. Jest obecnie jedyną czynną synagogą w mieście. Synagoga została zbudowana w latach 1923–1926 według projektu Artura Szalatnai-Slatinskiego w stylu wczesnomodernistycznym. Obecnie służy niewielkiej społeczności żydowskiej Bratysławy i okolic. Jej charakterystycznym elementem jest rząd modernistycznych kolumn znajdujących się przed fasadą główną. Wnętrze synagogi również utrzymane jest w stylu modernistycznym.
Ортодоксальная синагога (Братислава)

Ортодоксальная синагога на Гайдуковой улице (словац. Ortodoxná synagóga v Bratislave) в Братиславе — единственная действующая синагога в столице Словакии. Построена в 1926 году словацким архитектором еврейского происхождения Артуром Шлезингером по заказу ортодоксальной еврейской общины в связи с тем, что старая синагога на улице Замоцкой уже не могла вместить прихожан выросшей в числе еврейской общины. Старая синагога на Замоцкой улице еврейского квартала Старого города была построена в 1862 году по проекту архитектора Игнаца Фейглера-младшего в модном во второй половине XIX века неомавританском стиле. К началу XX века стало понятно, что она уже не может полностью удовлетворять потребности возросшей еврейской общины. Был объявлен конкурс на проект здания для новой синагоги, победителем которого был признан молодой выпускник Будапештского технического университета Артур Шлезингер (словац. Slatinský, венг. Szalatnai). Еврей по происхождению, Шлезингер-Слатинский был приверженцем новых веяний в архитектуре XX века (в частности — кубизма), с которыми имел возможность познакомиться, воюя на австро-итальянском и австро-французских фронтах Первой Мировой войны. В 1920 году он издал в Братиславе книгу с обзором архитектурных форм старинных братиславских кладбищ. Для постройки новой синагоги в 1922 году было выделено место на пустыре на новой улице Гейдуковой. К моменту начала строительства вокруг ещё не было окружающей застройки. Проект Шлезингера представлял монументальное здание простого классицистического характера. Отсутствие застройки позволило ориентировать боковую стену синагоги вдоль улицы, вход в здание был обращён на восток, в проходе с улицы во двор. По бокам входного вестибюля были помещены две лестницы на женские галереи. В проекте были совмещено применение современных строительных материалов — стали и железобетонных конструкций каркаса здания, с традиционными классическими архитектурными элементами — в частности с семиколонной колоннадой вдоль бокового фасада на Гейдуковой улице. Это одна из четырёх действующих синагог в Словакии и исторически — одна из трех в Братиславе. Две других пережили Вторую мировую войну, но были снесены в 1960-х годах. В здании также находится Музей еврейской общины Братиславы, расположенный на втором этаже здания, с постоянной выставкой «Евреи Братиславы и их наследие», которая открыта для публики в летний сезон. Ссылки Путеводитель по еврейской Братиславе Литература Borský Maroš, Synagogue Architecture in Slovakia: A Memorial Landscape of the Lost Community, Menorah Foundation Dulla Matúš, Majstri architektúry, Perfect, pages 56 - 57 Barkány Eugen, Židovské náboženské obce na Slovensku, Vesna, pages 48 - 49
Park miniatúr

Park miniatúr is a miniature park in Podolie, Slovakia. It displays 32 miniature models of architecture from Slovakia, built at a ratio of 1:25 and 1:50. The park was established on 25 October 2003. In the final form of park, there will be 80 miniature models. A small selection of the models: Čachtický hrad Tematín Svätý Kríž Nový zámok Banská Štiavnica Červený Kameň References External links Official website
Kostel svatého Mikuláše (Sklabiná)

Kostel svatého Mikuláše se nachází v obci Sklabiná v okrese Velký Krtíš na Slovensku. Je farním kostelem Římskokatolické farnosti Sklabiná děkanátu Velký Krtíš diecéze Banskobystrické. Je kulturní památkou Slovenské republiky vedenou pod číslem 480/1. Historie Gotický kostel byl postaven ve 14. století a později renesančně upraven. První písemná zmínka pochází z roku 1435 a další z roku 1465. V 18. století bylo přistavěno barokní polygonální kněžiště a vsazena barokní okna. Byla upravena věž a celá stavba změnila fasádu. Stavební podoba Exteriér Kostel je jednolodní orientovaná gotická stavba se segmentovým závěrem, přistavěnou věží k západnímu průčelí a gotickým portálem na jižní straně lodi. Věž je rámována lizénami a ukončena barokní helmicí. Nad věžním portálem se nachází výklenek s barokní sochou svatého Jana Nepomuckého z poloviny 18. století. V blízkosti kostela se nachází fara, kamenný kříž a socha Svaté Trojice z roku 2000. Interiér Kněžiště je segmentové, dlouhá loď má renesanční křížovou klenbu. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sklabiná na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Kostol v Sklabinej
Kostel Sedmibolestné Panny Marie (Pohorelá)

Kostel Sedmibolestné Panny Marie v Pohorelé byl dostavěn roku 1768 nadací hraběte Štěpána II. Koháriho (1649–1731). Stavět ho začal Ignác II. Koháry. (1726–1777). 5. dubna 1883 propukl v obci velký požár. Zničil skoro celou vesnici. Poškozený byl i kostel. Byl opraven roce 1906. Kostel byl původně zasvěcen sv. Štěpánovi, uherskému králi. V roce 1964 byl konsekrovaný a bylo změněno patrocínium na Sedmibolestnou Pannu Marii. Sloh a interiér Chrám je postaven v románském slohu, je jednolodní a má rovnou půdu. Obraz sv. Štěpána je od mistra Vojtěcha Klimkovicsa z roku 1855. V presbytáři je umělecky vyřezávaná lavice bulharského cara Ferdinanda Coburga. Sloh lavice je neogotický. Má 7 polí pro sedm osob. Nad středním polem je umístěn erb rodiny Coburgovců. Oltář je ze začátku 20. století. Zdobí ho sochy sv. Alžběty Uherské a sv. Imricha. Kostel má starokřesťanské směrování v prostoru. Věž je na západní straně kostela, hlavní oltář je na východní. Na chóru jsou dvojmanuálové varhany zn. Rieger. Varhany daroval kolem roku 1910 Ferdinand Coburg. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol Sedembolestnej Panny Márie (Pohorelá) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Sedmibolestné Panny Marie (Pohorelá) na Wikimedia Commons Virtuální 3D model Kostela Sedmibolestné Panny Marie v Pohorelé Oficiální stránka Farnosti Pohorelá
Church of Our Lady of Sorrows, Pohorelá, Slovakia

Our Lady of Sorrows is a Roman Catholic church in the village of Pohorelá in the Banská Bystrica Region of Slovakia. History In the early years of the village there was no church in Pohorelá, only a cemetery with a small wooden chapel next to it. The village was considered part of the parish of Sumiac, about 8 km to the east of the village. Records from 1643 and 1653 show that the villagers were Catholic and were continuously petitioning for their own parish. A wooden church was built in Pohorelá around 1660. It was built by local craftsmen under direction of Count Ferenc Wesselényi. Wesselenyi was the local governor (Palatine) for Hungary and resident of nearby Muran Castle. The church was dedicated to Saint Stephen I of Hungary. An attempt by the villagers in 1669 to join the parish of the village of Polomka some 15 km to the west of Pohorelá forced the issue of an independent parish for Pohorelá. With the help of contributions from the nearby village of Helpa a separate parish was declared on 26 January 1669 and the first parish priest appointed. This is also the time when the first parish registers were recorded. Since the construction of the first wooden church in 1669, a modest wooden parish school has stood adjacent to the rectory. Historical records from 1697 indicate that the school operated with a single schoolmaster, who fulfilled the roles of both director and teacher, receiving compensation from the parish income. The original parish church was destroyed by fire around 1742 along with the parish register up to that date. Construction of the current brick church began at this time and was completed in the summer of 1768. It stands on the site of the wooden church. It was built with an endowment by Earl Stephan II Koháry (1649–1731), also an occupant of Muran castle. On 4 May 1883, a great fire broke out destroying nearly all the village. The church was also damaged and was repaired in 1906. The original church was dedicated to Saint Stephen I of Hungary. In 1964 it was re-consecrated to Our Lady of Sorrows, the patron saint of Slovakia. Style and interior The church is built in a Romanesque style, with a single-nave. The church contains a picture of St Stephen painted in 1855 by the master artist Vojtech Klimkovics. There is an artistically carved neo-gothic bench of King Ferdinand Coburg in the presbytery. The altar is from the beginning of 20th century. It is decorated with statues of St Elizabeth of Hungary and of St Emeric of Hungary. The church is built with the traditional Christian nave orientation, with the main altar on the east end and the church tower on the west side. The choir contains an organ built by the Austrian firm of Gebrüder Rieger. The organ was donated around 1910 by King Ferdinand. References External links Official website of the Catholic parish of Pohorelá, Slovakia
Pomlé Stadium

Pomlé Stadium (Slovak: Štadión Pomlé) is a home football stadium in Šamorín, Slovakia. It serves as home stadium for football club FC ŠTK 1914 Šamorín. The stadium has a capacity of 1,950 of which 750 seats are seated. History The facility was built in the 1960s, adjacent to the club's previous pitch, which opened in 1931. In 2016, Šamorín played against Spartak Trnava B, where more than 400 people came to see the game. External links Stadium website (in English) References
Štadión Pomlé

Štadión Pomlé – stadion sportowy w Šamorínie, na Słowacji. Może pomieścić 1950 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze zespołu FC ŠTK 1914 Šamorín. Obiekt powstał w latach 60. XX wieku, w sąsiedztwie poprzedniego boiska klubu otwartego w roku 1931. Przypisy
Kostel Nejsvětější Trojice (Košice)

Kostel Nejsvětější Trojice (nebo také premonstrátský kostel) je barokní kostel v Košicích v městské části Staré Mesto na Hlavní ulici. Mohutná raně barokní stavba kostela Nejsvětější Trojice je nejcennější barokní stavbou v Košicích.[zdroj?] Kdysi v něm sídlila královská komora, dnes je to turisty i místními obyvateli hojně navštěvovaný chrám s nejkrásnějším dobovým interiérem z mnoha košických památek.[zdroj?] Historie V Košicích jako protestantském městě působili v období rekatolizace jezuité, pro které nechal hornosušský hejtman Ondrej Dóczy zřídit v původní budově Královského domu obydlí a kapli. V noci z 6. na 7. září 1619 zde byli jezuité umučeni hajduky Juraje I. Rákócziho. Byli to známí košičtí mučedníci: Marek Križin, Melichar Grodecký a Štefan Pongrác. Poté byla budova opuštěna a Královský dům byl přestěhován do nově postavené budovy v jiné části Košic. Teprve manželka Jiřího II. koupila původní budovu, nechala ji zbourat a postavit kostel pro jezuity podle vzoru slavného chrámu Il Gesù v Římě. Od roku 1671 patřil jezuitům a od roku 1811 premonstrátskému řádu. Sochařské erby obou řádů jsou umístěny ve štítu nad vchodem do kostela. Kostel byl dokončen v roce 1681. Při kostele biskup Benedikt Kišdy také založil první košickou univerzitu, v té době druhou v celé zemi. Proto se kostelu říká také Gymnázium nebo univerzitní kostel. Po zrušení řádu přešla stavba pod správu farního úřadu. Výzdoba Výzdoba je původní jezuitská, interiér zaujme svou jednoduchostí. Na fasádě kostela jsou stále patrné znaky doznívající renesance. Její výzdobu tvoří výklenky s mušlovými oblouky a orámované plochy se sochařským rostlinným dekorem. V rozšířené svatyni a nad třemi kaplemi s bočními oltáři jsou oratoře otevřené do prostoru hlavní lodi. Toto prostorové uspořádání dodává interiéru celkový dojem typické barokní kostelní architektury. Kostelu dominuje iluzionistická malba Erasma Schotta z roku 1786, která mu dodává pocit třetího rozměru. Výzdoba hlavního oltáře je z roku 1854 od malíře Jozefa Pešky. Znázorňuje Nejsvětější Trojici, které je kostel zasvěcen. Pozoruhodné jsou také precizní řezby na lavicích, kazatelně, okenních rámech a oratoři. Boční oltáře, lavice ve svatostánku a lavice zdobené řezbami pocházejí z raného baroka poslední čtvrtiny 17. století. Na severní stěně svatostánku je umístěn dřevěný epitaf Františka Rákocziho I. z roku 1676. V kryptě, která měla původně sloužit jako pohřebiště rodiny Rákocziů, leží donátorka, kněžna Žofie Báthoryová a její syn František I. V letech 1700 a 1793 byl kostel poničen požáry, ale byl vždy restaurován. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol Najsvätejšej Trojice (Košice) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětější Trojice (Košice) na Wikimedia Commons
Dreifaltigkeitskirche (Košice)

Die römisch-katholische Dreifaltigkeitskirche (slowakisch Kostol Najsvätejšej Trojice) ist eine barocke Kirche in der zweitgrößten slowakischen Stadt Košice (deutsch Kaschau). Sie befindet sich an der Hauptstraße (slowakisch Hlavná ulica) Nr. 67 und wird auch als Prämonstratenserkirche (slowakisch Premonštrátsky kostol), Jesuitenkirche (slowakisch Kostol jezuitov) oder Universitätskirche (slowakisch Univerzitný kostol) bezeichnet. Geschichte An der Stelle der heutigen Kirche stand ursprünglich das im Mittelalter errichtete Königshaus, als Sitz der Königlichen Kammer, die für Abgaben, Zölle und Einnahmen im östlichen und nordöstlichen Königreich Ungarn zuständig war. Im Rahmen der Rekatholisierung der im frühen 17. Jahrhundert protestantischen Stadt Kaschau lud Andreas Dóczy, Kapitän von Oberungarn, Jesuiten in die Stadt ein und stellte Wohnräume sowie eine Kapelle im Königshaus zur Verfügung. Während des Aufstands von Gabriel Bethlen folterten Haiducken in der Nacht zum 7. September 1619 drei Jesuiten, nämlich Markus Stephan Crisinus, Stefan Pongrácz und Melchior Grodziecki, zu Tode, seither sind diese als Märtyrer von Kaschau bekannt. Nach diesem Ereignis stand das Haus jahrzehntelang leer, für die königliche Kammer wurde ein neues Haus in einem anderen Teil der Stadt gebaut. Erst Sophia Báthory, Gattin von Georg II. Rákóczi erwarb das Gebäude, ließ es abreißen und an der Stelle einen Sakralbau nach dem Vorbild der Kirche Il Gesù in Rom bauen. Die Bauarbeiten begannen 1671 und wurden bis 1681 abgeschlossen. Da die Kirche in unmittelbarer Nachbarschaft der historischen Kaschauer Universität (Universitas Cassoviensis) lag, erhielt sie auch die Bezeichnung Universitätskirche. Nach der Auflösung des Jesuitenordens erhielten 1811 die Prämonstratenser die Kirche. Architektur und Innenausstattung Die Dreifaltigkeitskirche ist ein typischer Bau nach dem Vorbild von Il-Gesù. Der Dreiecksgiebel zwischen den beiden Fassadentürmen trägt die Inschrift: HONORI SS TRINITATIS sowie in Kursivschrift den Namen der Stifterin Sophia Báthory und das Datum 1681. Bekrönt ist er mit einem vergoldeten Trinitätssymbol im Strahlenkranz. Das tonnengewölbte einschiffige Langhaus wird von seitlich angegliederten Kapellen begleitet und durch eine Vierungskuppel beleuchtet. Eine Dominante im Inneren der Kirche ist die illusionistische Bemalung des Presbyteriums durch E. Schrött aus dem Jahr 1786. Thema der Deckenmalereien ist durchgehend die Verherrlichung des Altarsakraments. Der Hauptaltar stammt aus dem Jahr 1854. Eine Ädikula aus farbigem Marmor rahmt das Altarbild mit der Darstellung einer Marienkrönung. Auch die Seitenkapellen mit ihren barocken Altären sind mit illusionistischer Malerei ausgestattet. In der Krypta ist neben Sophia Báthory auch ihr Sohn Franz I. Rákóczi beigesetzt. Literatur Ernst Hochberger: Das große Buch der Slowakei. 5. ergänzte und erweiterte Auflage. Sinn, 2017, ISBN 978-3-921888-15-5, S. 173 (Lemma Kaschau (Košice)). Weblinks Eintrag zur Kirche auf der Seite der Stadt Košice (slowakisch) Einzelnachweise
Church of the Holy Trinity, Košice

The Church of the Holy Trinity or commonly known as the Premonstratensian Church (Slovak: Premonštrátny kostol), or initially the Jesuit Church (Slovak: Jezuitský kostol), is a Roman Catholic church in Košice, Slovakia. It is an example of Baroque architecture in the city and was the site of the martyrdom of three saints in 1619. History Origin It the Middle Ages, the Royal House (a seat of the Royal Chamber), stood on the site of the present church. In 1618, at the beginning of the Counter-Reformation and the start of the Thirty Year War, The captain of the city established there a dwelling and a chapel for Jesuits in the Protestant town. Two Jesuits Melchior Grodziecki, Stephen Pongracz were sent there, to work with a canon Marek Križin. On 7 September 1619, the forces of George I Rákóczi, the father of the Prince of Transylvania George II Rákóczi, stormed the castle and arrested the priests. They gave them a death sentence on charges of treason; accusing them of inviting the Polish army into Kassa. They were tortured and then beheaded that day. The execution of the priests shocked the local population, Catholics and Protestants alike. Construction In 1657, the Bishop of Eger, Benedict Kishdy, founded the first Košice University (Universitas Cassoviensis) close to the site. Later, the daughter-in-law of George I Rákóczi, Zsófia Báthory, wife of George II Rákóczi, bought the ruins of the former Royal House with intention of building a church for the Jesuits there to make amends for the events of the Thirty Years' War. In 1681, construction on the church finished and it was opened. Post-suppression On 21 July 1773, the Jesuits were expelled from the city as part of the suppression of the Society of Jesus. So in 1811, the church was given to Premonstratensians who currently administer the church. Gallery See also List of Jesuit sites References
Église de la Sainte-Trinité (Košice)

L'église de la Sainte-Trinité, également connue comme "église des prémontrés", est une église catholique à Košice, en Slovaquie, située à la Hlavná ulica ("rue principale"), au coin de l'Univerzitná, à quelques mètres de la cathédrale Sainte-Élisabeth de Košice. Elle est un exemple de l'architecture baroque et a été érigée à l'endroit où les jésuites avaient leur lieu de culte au Moyen Âge. En 1619, la torture des trois martyrs de Košice a eu lieu ici. L'histoire Origine Au Moyen Âge, la "Maison Royale", prédécesseur du bâtiment actuel, se trouvait sur ce site. En 1618, peu après le début de la Contre-Réforme et de la Guerre de Trente Ans (1618-1648), le bailli de la ville calviniste de Košice aménagea une maison et une chapelle au profit de trois prêtres, à savoir: les jésuites Melchior Grodziecki et Étienne Pongrácz, ainsi que le chanoine: Marko Krizin. Ici, ces ecclésiastiques ont exercé leurs fonctions pour la minorité catholique de la ville et là aussi leur martyre a eu lieu. Au début de septembre 1619, il y a eu une émeute des calvinistes contre l'empereur Habsbourg Ferdinand II. L'armée calviniste de Georges Ier Rákóczi a occupé la ville de Košice avec le prince rebelle Gabriel Bethlen. Bethlen s'est tourné contre les catholiques locaux, et en particulier contre les trois ecclésiastiques. Ils ont été accusés de trahison au profit de l'armée polonaise, emprisonnés sans nourriture ni boisson et torturés. Le 7 septembre 1619, deux d'entre eux, à savoir Marko Krizin et Melchior Grodziecki, ont été mis à mort par décapitation. Le troisième, Stephan Pongrácz, est décédé le lendemain des suites de ses blessures. Les atrocités commises contre les prêtres ont offensé la population. Les catholiques et les protestants désapprouvaient ces actes barbares.. La construction Environ 38 ans plus tard, en 1657, l'évêque d'Eger, Benoît Kishdy, a fondé la première université de Košice ("Universitas Cassoviensis") près de cet endroit. Afin de compenser les événements de la guerre de Trente Ans, la belle-fille de George I Rákóczi, Zsófia Báthory (1619-1680) (épouse de Georges II Rákóczi) a acheté par après les ruines de la Maison Royale, ayant l'intention de construire à cette place une église au profit des jésuites. Cette église a été achevée en 1681 et ouverte la même année. Sur la façade de l'église une inscription en latin nous rappelle l'action de ce bienfaiteur: POSUIT SOPHIA PRINCEPS BATHORY "L'éminente Sophia Báthory a construit ceci". Transition Le 21 juillet 1773, les jésuites quittent la ville de Kosice afin de dissoudre l'ordre (de 1773 à 1814). En conséquence, en 1811, le bâtiment a été transféré à l'utilisateur actuel: l'Ordre des chanoines réguliers de Prémontré. Illustrations Références Sources (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Church of the Holy Trinity, Košice » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Košice Martyrs de Košice Liens externes Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail du tourisme Portail de Košice