NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Festung Ilava

Die Festung Ilava (deutsch auch Festung Illau), auch Burg Ilava oder Burg Illau (slowakisch Ilavský hrad) liegt im Zentrum der nordwestslowakischen Stadt Ilava und wurde ursprünglich als gotische Burg errichtet. Seit 1856 ist die Festung Standort eines Gefängnisses. Geschichte Zur Entstehungsgeschichte der Burg gibt es keine gesicherten Angaben: nach der Ansicht des neuzeitlichen Universalgelehrten Matthias Bel sollte hier bereits zur Zeit der Dynastie der Árpáden eine Grenzfestung existiert haben. Ältere Theorien sprechen den Bau dem Templerorden zu, so z. B. in den Werken des Historikers Damiani Fuxhoffer. Zum ersten Mal wurde die Burg erst 1446 schriftlich erwähnt, nach andere Quellen sollte sie bereits 1439 in einer Schenkungsurkunde aufgeführt worden. Über das genaue Aussehen weiß man so gut wie nichts, war aber eine Wasserburg und sicherte einerseits eine Furt über die Waag sowie das Städtchen selbst. In der Folgezeit kam es zu relativ häufigen Besitzerwechseln, bis die Burg 1533 von Nikolaus Ostrosith (Ostrošić) erworben wurde. Die kroatischstämmige Familie Ostrosith ließ die Burg zu einer gegen die Osmanen ausgerichteten Festung ausbauen, aus der unteren Burg entstand ein Schloss als Sitz des Herrschaftsgebiets. Nachdem Matthias Ostrosith wegen mutmaßlicher Beteiligung an der Wesselényischen Verschwörung beschuldigt wurde, besetzte ein kaiserliches Heer die Festung und schleifte Teile von Wehranlagen. Nach der Konfiszierung seiner Güter wegen Sympathien zum Thököly-Aufstand im Jahr 1681 (1684?) verwaltete die Kammer eine Zeitlang die Festung, bevor sie 1693 an den Grafen Siegfried Christoph Breuner veräußert wurde. Zum Kauf nahm Breuner einen Kredit von György Szécsényi, dem damaligen Erzbischof von Gran, auf, der anschließend die obere Burg erhielt, während Breuner die untere Burg zum Herrschaftssitz umwidmete. Szécsényi lud anschließend den Trinitarierorden ein und stellte ihm die obere Burg zur Verfügung, die hier in einer langen Bauphase (bis 1753) eine barocke Kirche (1701–1722), ein Kloster sowie ein Spital errichteten. Nach der Auflösung von religiösen Orden durch Joseph II. im Jahr 1783 stand das Kloster mit dem Spital leer, später arbeitete hier eine Manufaktur. 1805 erwarb das deutsche Adelsgeschlecht Königsegg das ehemalige Kloster und nutzte die untere Burg weiter als Wohnsitz. Die Familie Königsegg verkaufte 1855 die Gebäude an den Staat, der 1856 eine Strafanstalt einrichten ließ. Bis heute ist sie als Gefängnis Ilava in Betrieb, deshalb kann die Festung nicht besichtigt werden. Einzig die unmittelbar angrenzende barocke Allerheiligenkirche ist für die Öffentlichkeit zugänglich. Weblinks Eintrag auf hrady-zamky.sk (slowakisch) Eintrag auf pamiatkynaslovensku.sk (slowakisch) Informationen auf der Seite der Stadt Ilava (slowakisch)
Veľká Domaša

Veľká Domaša je víceúčelové vodní dílo, vodní nádrž, přehrada, v okrese Vranov nad Topľou na Slovensku. Nachází se v Ondavské vrchovině v údolí řeky Ondavy. Vodní nádrž Domaša se dvěma třetinami plochy rozkládá na území okresu Vranov nad Topľou, a jen severní část zasahuje do okresu Stropkov. Plocha nádrže je 14,22 km², délka 13,8 km, maximální šířka přibližně 3 km, maximální hloubka 25 m. Výstavbou vodního díla byly s výjimkou některých staveb zatopeny vesnice Dobrá nad Ondavou, Kelča, Petejovce, Trepec, Velká Domaša, Valkov a část obcí Bžany a Turany nad Ondavou. Namísto Kelče vznikla Nová Kelča, která byla vybudována na břehu přehrady. Vodní režim Přehrada byla vybudována na řece Ondavě v letech 1962–1967. Kvůli ročním srážkovým výkyvům a nerovnoměrným odběrům vody hladina v průběhu roku silně kolísá, což vyvolává podmáčení břehů s následnými sesuvy na přilehlých svazích, vážně poškozujícími hospodářské objekty, především cesty. Využití Celá nádrž má velký vodohospodářský význam s polyfunkčním charakterem: regulace přítoku vody do Východoslovenské nížiny, zásobárna užitkové vody (výhledově i pitné vody) a využití na rekreační účely. Okolí Pod přehradou byla vybudována malá vyrovnávací nádrž Malá Domaša. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Veľká Domaša na slovenské Wikipedii. Související články klif Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Veľká Domaša na Wikimedia Commons (slovensky) Turisticko-informační portál o Domaši (slovensky) Internetový portál o Domaši
Veľká Domaša

Domaša is a dam along the Ondava River, situated in the mountains surrounding The Low Beskids, in the north of the town Vranov nad Topľou, in Eastern Slovakia. Geography and history The Domaša Dam Lake was built by blocking the Ondava river at the village of Veľká Domaša. The villages of Dobrá nad Ondavou, Trepec, Kelča, Valkov, and Petejovce and their environs were flooded. The construction began in 1962 and was completed in 1967. The lake’s water surface, which is 14 km (8.7 mi) long, 4 km (2.5 mi) wide and between 18 and 32.5 m (59 and 107 ft) deep, covers an area of 1,510 hectares (3,700 acres). Domaša is spread over the area of the districts of Vranov nad Topľou and Stropkov at the average altitude of 156 m (512 ft). With an agreeable climate and an average temperature of 23 °C (73 °F) it guarantees pleasant swimming in clean water from June to mid-September. Biology and ecology The lake created by the dam is one of the few remnants of a belt of wetlands that formerly stretched from the Tisa-Danube confluence to the Vihorlat Mountains. The banks abound in a variety of water fowl, such as black stork, plover, swan, heron and duck. Representatives of some bird predators can also be spotted here. Fishing Fishermen can delight in calm places with rich occurrence of fish like carp, pike, eel, silver salmon or barbell. Rich fishing is available also in a neighbouring lake near the villages of Malá Domaša and Slovenská Kajňa. Tourism The lake, surrounded by rolling hills, offers wide possibilities of recreation and water sports. The right bank of the lake is covered by forests, and on the opposite side woods alternate with meadows. The area is highly suitable for mushroom-pickers, hunters and lovers of long hikes in the country. There are five holiday destinations: Dobrá, Poľany, Holčíkovce, Nová Kelča and Valkov. Its western bank is accessible from Prešov through Hanušovce nad Topľou by a 10 km (6.2 mi) long road leading through beech forests of the Low Beskids and ending in the Dobrá recreation centre. Infrastructure Along the lake's eastern bank runs the main road from Vranov nad Topľou through Stropkov to Dukla, a Slovak – Polish border crossing. The same road offers access to the Poľany, Holčíkovce and Nová Kelča recreation centres. From the towns of Giraltovce, Stropkov and Svidník there is another access route to the two recreation centres on the western bank of the lake, Bžany and Valkov. Each centre provides a network of shopping services, public toilets, drinking water supply, sports equipment rentals and parking lots. Gallery See also Tourism in Slovakia References External links Veľká Domaša Archived 2007-10-23 at the Wayback Machine at Slovakia Tourism Archived 2008-02-16 at the Wayback Machine
Veľká Domaša

Veľká Domaša est un lac de barrage à usage multiple situé dans le district de Vranov nad Topľou en Slovaquie. Il fut construit entre 1962 et 1967 sur la rivière Ondava. Ses principales utilisations sont la régulation du cours de l’Ondava en amont de la plaine de Slovaquie orientale et un réservoir d’eau. Notes et références Portail de la Slovaquie Portail des lacs et cours d'eau Portail des Carpates
Veľká Domaša

Veľká Domaša – wielki sztuczny zbiornik wodny na rzece Ondawa na Pogórzu Ondawskim, w historycznym regionie Zemplin we wschodniej Słowacji. Leży po części w powiatach Vranov nad Topľou i Svidník. Veľkiej Domašy towarzyszy położony kilka kilometrów dalej na południe mały zbiornik wyrównawczy Malá Domaša. Wzdłuż wschodniego brzegu jeziora biegnie droga krajowa nr 15 ze Svidníka przez Stropkov do Vranova nad Topľou. Historia Budowę rozpoczęto w lutym 1962 r., a sypanie zapory zakończono we wrześniu 1966 roku. W grudniu tego samego roku wybudowano niewielką elektrownię wodną, a rok później zakończono prace budowlane. Przy realizacji inwestycji zostało całkowicie zalanych sześć wsi: Dobrá nad Ondavou, Trepec, Kelča, Valkov, Petejovce i Veľká Domaša. Ich mieszkańcy zostali przesiedleni. Dwie inne wsie, Bžany i Turany nad Ondavou, położone przy górnym krańcu zbiornika, wysiedlone zostały częściowo. Po wiosce Trepec pozostał jedynie kościół, stojący niegdyś w jej górnej części. Również po wsi Kelča pozostał jedynie dwuwieżowy, barokowy kościółek p. w. św. Stefana Króla. Stoi on poniżej zwykłego poziomu wody w zbiorniku i dlatego otoczony jest specjalnym wałem. Nová Kelča została pobudowana na stoku powyżej starej wsi. Charakterystyka zbiornika Przeciętna powierzchnia lustra wody w zbiorniku – 14,22 km², długość – 13,8 km, szerokość do 3 km, głębokość do 25 m, przeciętna wysokość lustra wody 156 m n.p.m. Nierównomierność zasilania w wodę powoduje duże wahania poziomu wody, co z kolei powoduje erozję brzegów i osuwiska na stokach otaczających jezioro. Zachodnie brzegi zbiornika są strome i prawie w całości zalesione. Brzegi wschodnie natomiast miejscami bardziej połogie, w większości zajęte przez pola i łąki. Veľká Domaša ma duże znaczenie gospodarcze. Jej głównym zadaniem jest ochrona Niziny Wschodniosłowackiej przed wiosennymi powodziami, poza tym jest użytkowana do celów energetycznych i rekreacyjnych – klimat jest łagodny, a temperatura wody latem sięga 23 °C. Służy także jako zbiornik wody użytkowej, a perspektywicznie również wody pitnej. Żegluga na zbiorniku Na zbiorniku dopuszczona jest żegluga zarówno żaglowa jak i motorowa. Uprawiane jest narciarstwo wodne. Na obwodzie zbiornika, zwłaszcza na wschodnim brzegu, znajduje się kilka przystani. Na zbiorniku praktykowany jest sportowy połów ryb. Od lat 70. XX w. na terenie zbiornika funkcjonowała w sezonie letnim rekreacyjna żegluga publiczna. Po jego wodach kursował w tym czasie statek „Domaša”, zabierający 150 pasażerów, a także mniejsza, 40-osobowa „Dukla”. Po ich wycofaniu z eksploatacji, od 1993 r. przez 26 lat na akwenie nie było regularnej żeglugi. Obecnie, od 2019 r., po zbiorniku kursuje zbudowana w czeskiej Pradze „Bohemia”. Dwupokładowy statek długości ok. 32,5 m posiada 60 miejsc przy stolikach w salonie i drugie tyle na górnym, odkrytym pokładzie. „Port macierzysty” jednostki znajduje się w ośrodku rekreacyjnym Dobrá na południowo-zachodnim krańcu zbiornika. Przypisy Bibliografia Juraj Kordováner (red.) Slanské vrchy. Veľká Domaša. Turistická mapa 1:50.000, 2. vydanie, VKÚ š.p., Harmanec, 2003, ISBN 80-8042-017-3 Linki zewnętrzne Portal zbiornika
Велика Домаша

Велика Домаша (Veľká Domaša) — водосховище на річці Ондава; місце розташування — округ Вранов-над-Теплою і округ Стропков. Площа водної поверхні 11,14-14,22 км2; висота над рівнем моря 162 метри. Збудоване в 1981-1988 роках. Розташоване біля села Нова Келча. Примітки
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves (maďarsky Zemplénújfalu) je obec na Slovensku. Nachází se v Košickém kraji, v okrese Trebišov. První písemná zmínka o obci je z roku 1263. Obec má rozlohu 10,7 km² a leží v nadmořské výšce 122 m. K 31. 12. 2011 v obci žilo 906 obyvatel, což představuje hustotu osídlení 84,67 obyv./km². Obec se skládá ze dvou částí, a to z části Úpor a z části Zemplínský Klečenov. Dnes již samostatná obec Stanča byla donedávna také částí obce. Obecní úřad se nachází v Úporu na Hlavní ulici. V budově obecního úřadu sídlí i pošta. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Zemplínska Nová Ves na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zemplínska Nová Ves na Wikimedia Commons
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves (Hungarian: Zemplénújfalu) is a village and municipality in the Trebišov District in the Košice Region of south-eastern Slovakia. The village consist of parts: the first named Úpor and the second which name is Zemplinský Klečenov. History In historical records the village was first mentioned in 1263. Geography The municipality lies at an altitude of 122 metres (400 ft) and covers an area of 10.70 km2 (4.13 sq mi) (2025). Population It has a population of 939 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 920 people by ethnicity 830 as Slovak, 88 as Not found out, 4 as Czech, 4 as Hungarian, 1 as Romani and 1 as Other. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 920 people by religion 349 from Roman Catholic Church, 313 from Greek Catholic Church, 83 from Not found out, 76 from None, 32 from Calvinist Church, 27 from Eastern Orthodox Church, 13 from Jehovah's Witnesses, 11 from Apostolic Church, 6 from Other, 5 from Evangelical Church, 3 from Ad hoc movements, 1 from Other and not ascertained christian church and 1 from Seventh-day Adventist Church. Facilities The village has a public library and a football pitch. References
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves es un municipio del distrito de Trebišov en la región de Košice, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 939 habitantes.​ Se encuentra ubicado al este de la región, en la cuenca hidrográfica del río Ondava (afluente del río Bodrog que, a su vez, lo es del Tisza), y cerca de la frontera con la región de Prešov y Hungría.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Zemplínska Nová Ves.
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves (allemand : Neudorf bei Semplin), est un village de Slovaquie situé dans la région de Košice. Microrégion Zemplínska Nová Ves fait partie depuis 2007 de la microrégion de Roňava. les autres villages faisant partie de la microrégion sont Brezina, Byšta, Čeľovce, Egreš, Kazimír, Kuzmice, Lastovce, Luhyňa, Michaľany (siège), Nižný Žipov, Slivník, Stanča et Veľaty. Le nom Roňava provient de la rivière homonyme affuente du Bodrog. Histoire Première mention écrite du village en 1263. Démographie Évolution de la population Notes et références Portail de la Slovaquie
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves jest selo u Okrugu Trebišov u Slovačkoj. Godine 2025. imalo je 939 stanovnika i površinu 10,70 km2. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 920 stanovnika bilo ih je tako 830 slovačke, 88 neutvrđene, 4 češke, 4 mađarske, 1 romske i 1 inih narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 920 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 349 Rimokatolička Crkva, 313 Grkokatolička Crkva, 83 neutvrđeno, 76 bez vjerske pripadnosti, 32 Kalvinistička, 27 Pravoslavna Crkva, 13 Jehovini svjedoci, 11 Apostolska Crkva, 6 razno, 5 Evangelistička Crkva, 3 ad hoc pokreti, 1 ostale i neprecizno određene kršćanske crkve i 1 Adventisti sedmog dana. Izvori
Zemplénújfalu

Zemplénújfalu vagy Zemplénújhely (szlovákul: Zemplínská Nová Ves) község Szlovákiában, a Kassai kerület Tőketerebesi járásában. Fekvése Tőketerebestől 12 km-re délnyugatra, a Helmec-patak bal partján fekszik. Története A mai község Uporból és Zemplénkelecsényből áll. Uport 1290-től említik az írott források, a helyi nemes Upori család ősi fészke. Zemplénkelecsényt 1263-ban említik először nemesi birtok volt. Zemplénújfalut 1964-ben hozták létre Isztáncs, Upor és Zemplénkelecsény egyesítésével, Isztáncs azonban 1990-ben ismét önálló községgé alakult, így Zemplénújfalu ma két össze nem függő részből áll, melyeket Isztáncs külterülete választ el egymástól. Az északi részen fekszik Upor, a déli pedig Zemplénkelecsény. Népessége 1910-ben Zemplénkelecsény 267 lakosából többségében szlovák anyanyelvűek voltak, jelentős magyar kisebbséggel, Upor 563 lakosából többségében szlovák anyanyelvűek voltak, jelentős magyar kisebbséggel. 2001-ben 938 lakosából 921 szlovák volt. 2011-ben 911 lakosából 837 szlovák volt. 2021-ben 920 lakosából 829 szlovák, 4 cseh, 3 magyar (0,33%), 84 ismeretlen nemzetiségű volt. Lásd még Upor Zemplénkelecsény További információk E-obce.sk Archiválva 2012. január 18-i dátummal a Wayback Machine-ben Zemplénújfalu Szlovákia térképén Jegyzetek
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves (in ungherese Zemplénújfalu) è un comune della Slovacchia facente parte del distretto di Trebišov, nella regione di Košice. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Zemplínska Nová Ves Collegamenti esterni Sito ufficiale, su znves.sk.
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves – wieś (obec) na Słowacji położona w kraju koszyckim, w powiecie Trebišov. Pierwsze wzmianki o miejscowości pochodzą z 1263 roku. Według danych z dnia 31 grudnia 2012 roku, wieś zamieszkiwało 909 osób, w tym 490 kobiet i 419 mężczyzn. W 2001 roku rozkład populacji względem narodowości i przynależności etnicznej wyglądał następująco: Słowacy – 98,19% Czesi – 0,85% Romowie – 0,32% Rusini – 0,11% Węgrzy – 0,11% Ze względu na wyznawaną religię struktura mieszkańców kształtowała się w 2001 roku następująco: Katolicy rzymscy – 48,93% Grekokatolicy – 35,18% Ewangelicy – 0,21% Prawosławni – 5,86% Ateiści – 1,92% Nie podano – 1,07% Przypisy
Zemplínska Nová Ves

Zemplínska Nová Ves este o comună slovacă, aflată în districtul Trebišov din regiunea Košice. Localitatea se află la altitudinea de 122 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 10,7 km2 și în 2017 număra 873 de locuitori. Istoric Localitatea Zemplínska Nová Ves este atestată documentar din 1263. Demografie Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Zemplínska Nová Ves la Wikimedia Commons
Земплинска Нова Вес

Земплинска Нова Вес (слч. Zemplínska Nová Ves) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Требишов, у Кошичком крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 939 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 920 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 830 као Словац, 88 као непознато, 4 као Чех, 4 као Мађар, 1 као Ром и 1 као различите. Религија У години 2021. је било 920 људи по вероисповести: 349 Латинска црква, 313 Гркокатолицизам, 83 Неоткривено, 76 Без верске припадности, 32 Калвинизам, 27 Православна црква, 13 Јеховини сведоци, 11 Апостолска црква, 6 Друго, 5 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 3 Ад хок покрети, 1 Друге и неодређене хришћанске цркве и 1 Хришћанска адвентистичка црква. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт (језик: словачки)
Земплінска Нова Вес

Земплінска Нова Вес (словац. Zemplínska Nová Ves, угор. Zemplénújfalu) — село в Словаччині в Требішовському окрузі Кошицького краю. Село складається з двох частин — Упор та Земплінски Клеченов. Знаходиться на висоті 129 м над рівнем моря. Населення — 952 чол. (98 % — словаки). В селі є бібліотека та футбольне поле. Населення Примітки Посилання Сайт села (словац.) Інформація на obce.info[недоступне посилання з жовтня 2019] (словац.) Інформація на e-obce.sk [Архівовано 18 січня 2012 у Wayback Machine.]
Výskumný ústav zváračský - Priemyselný inštitút SR

Výskumný ústav zváračský (VÚZ ), dříve Výskumný ústav zváračský-Priemyselný inštitút SR (VÚZ-PI SR), je slovenská organizace, která se zaměřuje na řešení vědecko-výzkumných úkolů v oblasti svařování. Založena byla slovenským pionýrem svařování Jozefem Čabelkou v roce 1949 v Bratislavě, kde sídlí dodnes. Historie Jozef Čabelka využil poválečného vývoje v Československu, kdy se pokusil podpořit rozvíjející průmysl, vznikem ústavu, který byl schopný řešit jakoukoli problematiku v oblasti rozvoje a aplikace – relativně nové technologie – svařování. Za podpory Československého svazu pro svařovací techniku a jeho členů – včetně vysokoškolských profesorů (Píšek, Faltus, Jareš, Zedník, Cigánek), a podniků Československých hutí, Československých závodů kovodělných a strojních a Oblastního ředitelství kovoprůmyslu v Bratislavě – předložil Čabelka návrh na založení VÚZ již 1. února 1947 tehdejšímu Ministerstvu průmyslu. Zřizovateli se staly Československé hutě a Československé závody kovodělné a strojní. O téměř rok a půl, 4. května 1948 došlo ke změně návrhu na celostátní působnost ústavu. Za další rok a půl, 1. prosince 1949 převzaly oficiálně majetek VÚZ Československé hutě od Pověřenců průmyslu a obchodu. První technické vybavení pořídil Čabelka ze získaného ocenění nadace J. F. Lincolna v roce 1947. Čabelka řídil VÚZ až do roku 1961, kdy byl na politický nátlak ze SSSR odvolán. Současnost I v současnosti působí VÚZ v oblasti svařování a příbuzných technologií. Je členem 'International Institute of Welding – IIW a European Federation for Welding – EWF. Ústav působí – stejně jako na počátku své existence – jako podpora průmyslových podniků se zaměřením na rozvoj materiálového inženýrství, svařování, žárového stříkání, tepelného řezání a dalších souvisejících činnostech. Odkazy Reference Související články Jozef Čabelka svařování Externí odkazy (slovensky) VÚZ – PI SR
Grand Hotel Royal

Grand Hotel Royal je bývalý hotel v Piešťanech. Historie V období prvních 10 let 20. století byl jedním z nejluxusnějších hotelů, dnes však chátrá. Byl postaven v roce 1906, kdy byl jeho název doplněn o jméno prvního majitele Rónai – Grand hotel Rónai. Po změně majitele byl přejmenován na Grand Hotel Royal, poté v období vlády komunismu na Grand Hotel Slovan a následně jen na Slovan. Od roku 1986 se uvažuje o obnově zchátralé stavby. V roce 1985 byla budova hotelu zapsána na ústřední seznam památkového fondu. V tomto roce byl i ukončen provoz hotelu a začala se připravovat obnova. V 90. letech 20. století došlo k několika změnám vlastníka a soudním sporům. Podle evidence Památkového úřadu SR je budova bez využití a její stav je klasifikován jako „dezolátní“. Architektura Hotel je kulturní památkou a nachází se v piešťanském městském parku. Je postavený v secesním stylu podle vídeňského architekta A. Oberländera a je první velkou hotelovou stavbou v Piešťanech. Je na něm patrná autorem oblíbená symetričnost. S početnými vikýři, dvěma artýři, arkádami, terasami a věžičkou je ukázkovým příkladem typické architektury. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Grand Hotel Royal na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Grand Hotel Royal na Wikimedia Commons
Gymnázium Ladislava Novomeského

Gymnázium Ladislava Novomeského je všeobecné gymnázium v Senici. Bylo pojmenováno na počest slovenského básníka a politika Ladislava Novomeského. Historie Gymnázium Ladislava Novomeského vzniklo v roce 1948 vyčleněním jedné třídy státní pedagogické akademie v Nitře. Rok 1989 přinesl do gymnázia humanizaci. Posílo se vyučování cizích jazyků a odbourala se polytechnizace. V roce 1994 byl zaveden osmiletý typ studia. Současnost Gymnázium se snaží připravovat studenty na vysokou školu. 95 % absolventů pokračuje v studiu na vysoké škole. Uskutečňuje studentskou výměnu s belgickými studenty. Cílem výměnného programu je porovnání různých druhů umění ze Slovenska a Belgie. Gymnázium vede studentský časopis GymSen. Studenti se účastní matematických, autorských a novinářských soutěží. Úspěchy dosahují i na matematických, fyzikálních a chemických olympiádách. Výuka Školní vzdělávací plán je založen na principu zaměření tříd na humanitní a přírodovědné. Humanitní třídy jsou zaměřeny na studium jazykových a společenskovědných předmětů. Ve třídách s přírodovědným zaměřením se studují přírodovědné a matematické předměty v rámci studijního plánu. Volitelné předměty připravují studenty k maturitní zkoušce. Studenti mají možnost výběru mezi volitelnými předměty : Deskriptivní geometrie Informatika Konverzace v anglickém jazyku Konverzace v německém jazyku Semináře humanitní a přírodovědné Společenskovědný seminář Reference