NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ondrej Nepela Arena

La Ondrej Nepela Arena (Zimný štadión Ondreja Nepelu en slovaque), anciennement Samsung Arena, T-Com Arena et ST Arena, est une patinoire située à Bratislava en Slovaquie. Elle est principalement utilisée pour le hockey sur glace, accueillant les matchs du HC Slovan Bratislava. Elle accueillera également le Championnat d'Europe masculin de handball 2022. La salle a une capacité d'un peu plus de 10 000 places pour le hockey sur glace et les concerts. Histoire La salle a ouvert ses portes en 1940 et pouvait contenir 8 350 personnes en 2007. Dans le passé, elle a porté les noms de ST Arena et T-Com Arena. Le stade est nommé en l'honneur de Ondrej Nepela, patineur artistique slovaque qui représenta la Tchécoslovaquie dans la fin des années 1960 et au début des années 1970. Il remporta la médaille d'or aux Jeux olympiques d'hiver de 1972. Un match de présaison de la Ligue nationale de hockey (LNH) eut lieu à la Samsung Arena entre le HC Slovan Bratislava et le Lightning de Tampa Bay le 30 septembre 2008 (victoire de Tampa Bay, 3 à 2 en prolongation). La salle est reconstruite et rouverte en 2011. Évènements Sports d'hiver Championnats d'Europe de patinage artistique 1958 Championnats d'Europe de patinage artistique 1966 Championnats du monde de patinage artistique 1973 Championnat du monde de hockey sur glace 1992 Championnats d'Europe de patinage artistique 2001 Championnat du monde de hockey sur glace 2011 Championnats d'Europe de patinage artistique 2016 Championnat du monde de hockey sur glace 2019 Autres Championnat du monde de roller in line hockey IIHF 2008 Championnat d'Europe féminin de volley-ball 2019 Championnat d'Europe masculin de handball 2022. Galerie Notes et références Voir aussi Articles connexes HC Slovan Bratislava Liens externes (sk) nepela-arena.eu Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du hockey sur glace Portail du handball Portail du volley-ball Portail de Bratislava
Ondrej Nepela Jégcsarnok

Az Ondrej Nepela Jégcsarnok (szlovákul: Zimný štadión Ondreja Nepelu) pozsonyi sportlétesítmény. A HC Slovan Bratislava otthona. A 2011-es IIHF jégkorong-világbajnokság alatt az Orange Arena nevet viselte, napjainkban Slovnaft Arenaként is ismert. Az építése 1939. október 28-án vette kezdetét, és 1940-ben adták át, akkor 8350 férőhellyel. Teljes átépítése 2009-ben vette kezdetét, és a munkálatokat 2011 tavaszán fejezték be. A felújítás alatt egy új LED kijelzőt szereltek be (a Colosseo EAS szlovák cég terméke, napjaink egyik legmodernebb kijelzője), és a lelátókat is bővítették, 10 055 férőhelyesre. A stadion Ondrej Nepela szlovák műkorcsolyázó nevét viseli, aki az 1960-as évek végén, és az 1970-es évek elején versenyzett Csehszlovákia színeiben, 1972-ben aranyérmet is nyert. A stadion két alkalommal adott otthont szezon előtti NHL meccsnek: 2008-ban (HC Slovan Bratislava – Tampa Bay Lightning) és 2011-ben (HC Slovan Bratislava – New York Rangers). Az aréna volt a 2011-es IIHF jégkorong-világbajnokság egyik helyszíne (a kassai Steel Aréna mellett). A csarnok az egyik helyszíne lesz a 2026-os női kézilabda-Európa-bajnokságnak. További információk Hivatalos weboldal (szlovákul)
Ondrej Nepela Arena

La Ondrej Nepela Arena, in slovacco Zimný štadión Ondreja Nepelu, già chiamata per motivi di sponsorizzazione ST Aréna, T-Com Aréna, Orange Arena, Samsung Arena e Slovnaft Arena, è lo stadio del ghiaccio della città di Bratislava, in Slovacchia, ed ospita le partite casalinghe dell'HC Slovan Bratislava, squadra della Slovak Extraliga, e del Bratislava Capitals, squadra della ICE Hockey League. Attualmente ha una capienza di 10'115 spettatori. Storia L'arena fu inaugurata nel 1940, e fino all'ultima ristrutturazione aveva una capienza pari a 8.350 spettatori. A partire dal 2009 iniziarono degli imponenti lavori di ammodernamento per ospitare il Campionato mondiale di hockey su ghiaccio maschile 2011, aumentando i posti a sedere e creando nuove strutture commerciali all'interno dell'impianto. La spesa complessiva fu pari a 96 milioni di €, in parte finanziati dal governo. Leo stadio porta il nome di Ondrej Nepela, pattinatore artistico slovacco che rappresentò la Cecoslovacchia dalla fine degli anni '60 all'inizio degli anni '70. Riuscì a vincere una medaglia d'oro nel pattinaggio di figura ai giochi di Sapporo 1972. Il 30 settembre 2008 si giocò alla Slovnaft Arena una partita di pre-season della National Hockey League fra l'HC Slovan Bratislava e i Tampa Bay Lightning, vinta da questi ultimi per 3-2 ai supplementari. Nel dicembre del 2012 insieme all'Albert Schultz Eishalle di Vienna ospiterà le finali "Red Bulls Salute" dell'European Trophy 2012. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Slovnaft Arena Collegamenti esterni (EN) Profilo su IIHF.com, su iihf.com.
Tipos Aréna

De Tipos Aréna is een ijshockeystadion in Bratislava, Slowakije. Het stadion stamt uit 1940 en heeft een capaciteit van 8.025 toeschouwers, waarvan 7.463 zitplaatsen. Het is de thuishaven van HC Slovan Bratislava. Voor concerten is een opstelling van 10.200 toeschouwers mogelijk. Daarmee is het de grootste indoor arena van Slowakijke. De Tipos Aréna ligt ruim twee kilometer ten noordoosten van het centrum aan de weg Trnavská cesta in het stadsdeel Nové Mesto (nieuwe stad). Naam Het stadion heette eerder ST Aréna, naar sponsor Slovenské Telekomunikácie. Nadat dat bedrijf was overgenomen door Deutsche Telekom, werd het in 2006 T-Com Aréna en daarna Samsung Aréna of voluit Samsung Aréna, Zimný štadión Ondreja Nepelu, naar de voormalige kunstschaatser Ondrej Nepela. Nepela is meervoudig Europees en wereldkampioen en enkelvoudig olympisch kampioen namens Tsjecho-Slowakije.
Zimný štadión Ondreja Nepelu

Zimný štadión Ondreja Nepelu – hala sportowo-widowiskowa w Bratysławie na Słowacji. Historia Chronologia nazw Zimný štadión Ondreja Nepelu (1990–2004) ST Arena (2004–2006) T-Com Arena (2006–2007) Samsung Aréna (2007–2010) Orange Arena (2011) Był przebudowywany w latach 1958, 1990–1992, od 2009 do 30 listopada 2010. Imprezy Memoriał Ondreja Nepeli Mistrzostwa Świata w Hokeju na Lodzie 2011/Elita 11 stycznia 2014 w hali odbył się Mecz Gwiazd KHL. Linki zewnętrzne Informacja na archiwalnej stronie klubu. hcslovan.sk. [zarchiwizowane z tego adresu (2009-02-27)].
Ondrej Nepela Arena

Ondrej Nepela Arena (în slovacă Zimný Štadión Ondreja Nepelu‎) (cunoscută și ca Orange Arena în timpul Campionatului Mondial de Hochei pe Gheață din 2011, sau ca Slovnaft Arena) este o arenă din Bratislava, Slovacia. Este folosită în principal pentru hochei pe gheață și a fost arena pe care a jucat meciurile de pe teren propriu echipa HC Slovan Bratislava. Referințe
Словнафт Арена

Словнафт Арена — крытая спортивная арена в Братиславе, часть комплекса для зимних видов спорта имени Ондрея Непелы. В разное время также именовалась как ST Arena и T-Com Arena. История Сооружение началось строиться в 1930-е годы. Официальное открытие состоялось 14 декабря 1940 года. Позже арена неоднократно реконструировалась, вмещая до 10 000 зрителей, перед закрытием — около 8500. В основном арена использовалась для проведения хоккейных матчей «Слована». В 1958 году на арене проводился чемпионат Европы по фигурному катанию, а в 1992 году — чемпионат мира по хоккею с шайбой. На Samsung Arena 30 сентября 2008 года «Слован» впервые встретился с клубом, представляющим НХЛ. В выставочном матче словацкая команда уступила клубу «Тампа-Бэй Лайтнинг» 2:3 (по буллитам). Вскоре после этого матча арена закрылась на реконструкцию, а «Слован» переехал на Зимний стадион Владимира Дзуриллы вместимостью всего около 3500 мест. Открытие реконструированной арены, состоялось в 2010 году; на ней проводились матчи чемпионата мира по хоккею 2011 года. В марте 2014 года 4 домашние игры плей-офф Кубка Гагарина (одну против рижского «Динамо» и три против пражского «Льва») на арене сыграл донецкий клуб «Донбасс», который не мог выступать на своей арене «Дружба» из-за начавшегося конфликта на востоке Украины. Практически регулярно на этой арене проходит осенью ежегодный турнир по фигурному катанию Мемориал Ондрея Непелы. В начале 2016 года состоялся здесь и европейский чемпионат по фигурному катанию. В 2019 году прошли игры чемпионата мира по хоккею. Также в 2019 году прошёл чемпионат Европы по волейболу среди женщин. Спортивные соревнования Хоккей Чемпионат мира по хоккею с шайбой — 29 апреля - 15 мая 2011 Матч звёзд КХЛ — 11 января 2014 Чемпионат мира по хоккею с шайбой — 10-26 мая 2019 Примечания
Арена Ондреј Непела

Самсунг арена или Клизалиште Ондреј Непел је хокејашка дворана у Братислави, у Словачкој. Капацитет дворане је 10.110. места. Користи је хокејашки клуб Слован. Дворана је отворена 14. децембра 1940. године и њен капацитет је био 8.350 места. Њена реконструкција је почела 2009. године и завршена је 2011, за потребе Светског првенства 2011. године. Капацитет дворане после реконструкције је 10.115. места. Самсунг арена је била домаћин Европског првенства у уметничком клизању 1958. и Светског првенства у хокеју на леду 1992. године. Слован је 30. септембра 2008. године одиграо меч са НХЛ клубом Тампа беј лајтнингсима. Утакмица је завршена победом америчког клуба од 3:2. Види још Слован Братислава Референце Спољашње везе
Ondrej Nepela Aréna

Ondrej Nepela Aréna (slovakiska: Zimný štadión Ondreja Nepelu), tidigare Samsung Arena, är en arena i Bratislava i Slovakien. Arenan invigdes 1940 och hade en publikkapacitet på 8 350 personer. 2011 renoverades arena och kapaciteten ökades till 10 000 åskådare. Den används främst för ishockey och är hemmaarena för HC Slovan Bratislava. Arenan har under åren gått under flera olika namn, som ST Aréna, T-Com Aréna och Samsung Aréna. Den har sitt nuvarande namn efter Ondrej Nepela, en slovakisk konståkare som tävlade för Tjeckoslovakien i slutet av 1960 och början av 1970-talet, och vann en olympisk guldmedalj 1972 i Sapporo i konståkning för herrar. Evenemang 2008 spelades en försäsongsmatch i NHL i Samsung Arena mellan HC Slovan Bratislava och Tampa Bay Lightning den 30 september 2008. Tampa Bay vann med 3-2 på övertid. Europamästerskapen i konståkning 2016 avgjordes här. Arenan var huvudarena för VM i ishockey 2019. Arenan hade då namnet Orange Aréna, men endast under den period som VM i ishockey avgjordes, mellan 29 april och 15 maj 2019. Den andra arenan under VM 2019 var Steel Aréna i Košice. Arenan var en av flera arenor vid EM i volleyboll 2019. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version.
Зимовий стадіон Ондрея Непела

Зимовий стадіон Ондрея Непела (також відома як Оранж Арена під час Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2011, Словнафт Арена ) — арена в Братиславі, Словаччина. В основному вона використовується для хокею із шайбою, є домашньою ареною хокейного клубу «Слован» Братислава. Історія Стадіон відкрився в 1940 році і мав місткість 8 350 чоловік, поки його повна реконструкція не розпочалася в 2009 році. Реконструйована арена відкрилася навесні 2011 року одними з найбільш просунутими засобами презентації ігор, світлодіодними табло і системами безпеки, які коли-небудь будувалися. Місткість була збільшена до 10 055 глядачів. Реконструкція коштувала 87 мільйонів євро. В арені також розташовані дві лідових ділянки для тренувань. Крім арени, був побудований новий готель DoubleTree by Hilton, який в основному служить для розміщення іноземних спортсменів. Назва стадіону Стадіон названий на честь Ондрея Непели, словацького фігуриста, який виступав за Чехословаччину в кінці 1960-х і початку 1970-х років, він є переможцем Зимових Олімпійських ігор 1972 року з фігурного катання. Видатні спортивні події 1958 Чемпіонат Європи з фігурного катання 1958 1959 Чемпіонат світу з хокею із шайбою 1959 1966 Чемпіонат Європи з фігурного катання 1966 1973 Чемпіонат світу з фігурного катання 1973 1981 Чемпіонат Європи з баскетболу 1981 1992 Чемпіонат світу з хокею із шайбою 1992 1995 Чемпіонат світу з хокею із шайбою 1995 1996 Чемпіонат Європи з настільного тенісу 1996 1999 Чемпіонат Європи з дзюдо 1999 2001 Чемпіонат Європи з фігурного катання 2001 2011 Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2011 2016 Чемпіонат Європи з фігурного катання 2016 2019 Чемпіонат світу з хокею із шайбою 2019 Чемпіонат Європи по волейболу серед жінок 2019 Транспорт Зимовий стадіон Ондрея Непела розташована в районі Братислава III Братислави. До арени можна доїхати на трамваї, тролейбусі або автобусі. Водії можуть припаркуватись безпосередньо під ареною. Є місця для 365 автомобілів. Додаткові 1300 місць для паркування є у Центральному торговому центрі, який знаходиться приблизно за 400 метрів від арени. Наступні 994 паркомісця знаходяться під Національним футбольним стадіоном, який знаходиться на відстані 300 м від арени. Галерея Примітки Посилання Офіційний сайт [Архівовано 22 квітня 2019 у Wayback Machine.]
Bazilika Narození Panny Marie (Marianka)

Bazilika Narození Panny Marie v Mariance je římskokatolická bazilika minor. Dějiny Historie poutního místa v Mariance sahá až do 11. století; podle legendy si zde žijící poustevník vyřezal ze dřeva sošku Panny Marie. Během nepokojů v roce 1 038, vyvolaných pohanským povstáním, sošku mnich ukryl v dutině stromu. Po nějakém čase ji našel zbojník, kterému se ve snu zjevila Panna Marie a požádala ho, aby šel hledat sošku do lesa. Zázračná voda z pramene, který tam vykopal, vyléčila jeho děti a on zbytek života obětoval Bohu. Současný kostel byl z podnětu krále Ludvíka postavený v letech 1377 – 1380. Samotný král umístil sošku do hlavního oltáře. Původně gotický chrám byl rekonstruován v barokním slohu na náklady císaře Leopolda. V současnosti baziliku a bývalý pavlínsky klášter spravuje Kongregace bratří těšitelů, která klášter přebudovává na poutní a exerciční dům. Na baziliku minor byl kostel povýšen v roce 2011. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bazilika Narodenia Panny Márie (Marianka) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bazilika Narození Panny Marie na Wikimedia Commons Poutní místo na webu obce
Budova Slovenského národného múzea (Martin)

Budova Slovenského národního muzea v Martině (též i Stará budova Slovenského národního muzea) je prvním účelovým zařízením muzea Slováků. Základní kámen její výstavby byl položen 8. srpna 1906, stavba byla financována zpolovice z národní sbírky a byla dokončena v roce 1907 a rok nato byly poprvé zpřístupněny první národní expozice. V současnosti je první budova Slovenského národního muzea sídlem Muzea Andreje Kmeťa. Od roku 1965 je evidována jako kulturní památka a roku 1995 byla prohlášena za národní kulturní památku. Budova O založení Slovenského národního muzea v Martině a výstavbu jeho první budovy se zasloužil Andrej Kmeť. Budova byla vystavena podle projektu Milana Michala Harminca, který stavbu i dozoroval. Budova byla vystavěna v novoklasicistním slohu, je dvoupodlažní, má tři trakty do tvaru U. Finanční náklady stavby činily 115 924,87 korun, z čehož byla polovina získána národní sbírkou. V roce 1908 byly v objektu zpřístupněny pro veřejnost první národní expozice a to historické, archeologické, numismatické, zoologické, botanické, paleontologické a mineralogické. Významnou byla i expozice národopisná a obrazárna. Od roku 2004 je Muzeum Andreja Kmeťa součástí Slovenského národního muzea v Martině Expozice Příroda Turce Výstava věnované živé a neživé přírodě Turce. Z geologických zajímavostí je zejména sbírka opálů, vzorek zlata a stříbra Kmetianum Expozice je věnována původní výstavě Andreje Kmeťa z roku 1908 i s použitím původních exponátů. V rámci této expozice je i nález mamuta u Beše, jehož osobně vykopal Andrej Kmeť. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Budova Slovenského národného múzea (Martin) na slovenské Wikipedii. Související články Etnografické muzeum v Martině Muzeální slovenská společnost Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Budova Slovenského národného múzea na Wikimedia Commons
Evangelický kostel (Senica)

Evangelický kostel na Hollého ulici v Senici na Slovensku je toleranční kostel původně bez věže vybudovaný v letech 1783–1784 v klasicistním slohu. Věž je z roku 1794. Kostel slouží Evangelické církvi augsburského vyznání na Slovensku. Historie Seničtí evangelíci si vystavěli v roce 1631 kostel, který stojí na Náměstí osvobození. Od roku 1654 se stal katolickým. Nynější kostel se jim podařilo postavit až po 130 letech od prvního. Bylo to v období ukončení protireformace a také díky tolerančnímu patentu, který vyhlásil Josef II. 13. října 1781. Mezi významné osobnosti sboru patřily Štefan Pilárik, Viliam Paulíny, Martin Braxatoris Sládkovič, kterým spolu s dalšími 18 faráři působícími ve sboru odhalili pamětní desku na tamní faře 15. května 2011 při příležitosti 420. výročí církevního sboru. Budova Obdélníková budova kostela s dodatečně dostavěnou věží, má jednořadá okna s půlkruhovým ukončením. V roce 1884 nahradily původní dvouřadá. Vnější fasáda je hladká s pásovou rustikou a je ukončena podstrešnou římsou. Na průčelí má kordonovou římsu. Podélný síňový prostor je zaklenut valenou segmentovou klenbou a medziklenbovými pásy. Ze tří stran je zděná pilířová empora s dřevěným parapetem, pilastry a geometricky dělenými kazetami. Bílé barvě kontrastuje zlatá. Oltář Oltář je dřevěný, polychromovaný, klasické sloupové architektury, ukončené kladím s nástavcem v jehož středu je kazatelna, která má rezonanční stříšku. Oltář je ze stran opticky podpírán vertikálními meandrovými volutami. Oltářní obraz je olejomalba na plátně z roku 1884, namaloval ji malíř Oeser a jejím námětem je ukřižované Kristovo tělo. Obraz mě dramatickou, světelně kontrastní konpozici. Varhany Podle věnování pochází z roku 1829 a daroval je Michal Žarnócsay. Varhany jsou dřevěné, polychromované a mají klasicistní dvoudílnou skříň. Varhanní skříň nese vysoký podstavec. Křtitelnice Křtitelnice pochází z období vzniku kostela, je kamenná, kulatá s hnědozelenou polychromií. Kalich lupenové profilace je přikrytý dřevěným víkem, zdobeným plastickou skupinou křtu Krista. Stallum Stallum je dvousedadlové, dřevěné a polychromované. Na parapetu je zdobené dvěma kazetami s volutami a rokaj. Podobné výzdoby prvky se objevují i na bocích bohatě zdobeného varhan. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický a. v. kostel na Wikimedia Commons Braxatoris, Martin: HISTORIA církví evangelických AV senických … Myjava: kníhtlačiareň Daniela Pažického, 1922, str. 197 Štefan Zajíček: Kulturně-historické památky Senice, v: Senica – dějiny města, Zůst. Benzol Mojmír, Senica Městský úřad, 1996, str. 165 Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Evanjelický kostol augsburského vyznania v Senici na slovenské Wikipedii.
Kaple Přesvaté Bohorodičky Spolutrpitelky (Sečovce)

Kaple Přesvaté Bohorodičky Spolutrpitelky je řeckokatolická kaple v městské části Albín v městě Sečovce v Košickém kraji. Kaple byla zřízena v 90. letech 20. století v jižní části budovy bývalé základní školy v Albínově z roku 1958, která fungovala do roku 1971. Zbytek budovy se nadále využívá jako volební místnost volebního okrsku Albínov nebo na občasné společenské akce. Dispozice Loď kaple se nachází ve sloučených dvou pokojích na jihovýchodním okraji stavby, které byly součástí bytu učitele bývalé školy. Místa na sezení pro věřící se nacházejí i na chodbě. Ve dvou místnostech na jihozápadním okraji stavby se nachází sakristie a sklad. Zvonice byla dostavěna v roce 1997, jižně nedaleko od vchodu do kaple. Činnost Liturgie se v kapli konají alespoň jednou týdně v neděli. Jednou měsíčně se provádí svátost smíření. Odpustková slavnost se koná na svátek Přesvaté Bohorodičky Spolutrpitelky, který je v sobotu po svátku Božského srdce Ježíšova. Předtím se konala 15. září, na svátek Sedmibolestné Panny Marie. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kaplnka Presvätej Bohorodičky Spolutrpiteľky na slovenské Wikipedii.
Kościół Świętego Krzyża w Bańskiej Bystrzycy

Kościół Świętego Krzyża (słow. Kostol svätého kríža) – kościół katolicki w Bańskiej Bystrzycy na Słowacji, w obrębie tzw. zamku miejskiego. Nazywany był „słowackim”, gdyż uczęszczali do niego przeważnie Słowacy, podczas gdy obywatele niemieccy modlili się głównie w kościele Wniebowzięcia NMP. Świątynia powstała w miejscu, gdzie już przed 1406 r. stała gotycka kaplica św. Michała, do której później przybudowano następną kaplicę. Zbudował ją majster Hanuš. W 1492 r. dobudowano nawę i przedsionek tak, że kościół połączył się z murem obronnym na odcinku pomiędzy basztami Banícką i Pisárską oraz sąsiednim Domem Macieja i przyjął dzisiejszą formę. Na poddaszu kościoła można zobaczyć zarys pierwotnego, obecnie zamurowanego, okna wychodzącego na Dom Macieja. W czasie reformacji w XVII w. protestanci wyburzyli ścianki działowe pomiędzy dawnymi kaplicami, a w latach 1742-1747 jezuici przebudowali wnętrze w stylu barokowym. Zostało ono całkowicie zniszczone w czasie pożaru w 1782 r. Podczas odbudowy nowe wejście do kościoła wybudowano od strony południowej. Na portalu jest wykuta błędna data (1452, zamiast roku 1492). Obiekt zachował gotyckie okna i portal wejściowy oraz renesansowe sklepienie nawy z XVI/XVII w. Obecny wystrój wnętrza pochodzi przeważnie z XIX w. Najważniejszym dziełem sztuki w kościele jest klasycystyczny ołtarz główny pochodzący z 1834 roku. W centrum ołtarza znajduje się rzeźba przedstawiająca Ukrzyżowanie z figurami Matki Boskiej i Marii Magdaleny. Są one przypisywane rzeźbiarzowi Vavrincowi Dunajskiemu. Po bokach na kolumnach umieszczono rzeźby przedstawiające świętych jezuickich, a w nadstawie – dwóch aniołów. Kamienna, późnorenesansowa chrzcielnica pochodzi z roku 1652. Jej autorem jest Ján Weinhardt ze Spiskich Włochów. Na północnej ścianie kościoła znajdują się freski przedstawiające Przemienienie Pańskie na Górze Tabor, Sąd ostateczny i Zesłanie Ducha Świętego na apostołów. Przypisy
Muzej hrvatske kulture u Devinskom Novom Selu

Muzej hrvatske kulture je muzej koji se nalazi u Devinskom Novom Selu, selu s velikom hrvatskom zajednicom. Ovaj je muzej dijelom Slovačkog narodnog muzeja. Povijest Svečano je otvoren 1. svibnja 2006. u organizaciji Hrvatskog kulturnog saveza u Slovačkoj, Mjesnog ureda Bratislava-Devinsko Novo Selo, Slovačkog narodnog muzeja – Povijesnog muzeja, Muzeja hrvatske kulture u Slovačkoj, te Veleposlanstva RH u Bratislavi. Otvaranje je popratila Slovačka televizija STV i lokalna televizijska postaja DNV. Za posjetitelje je otvoren od 15. svibnja 2006., a radi od 10 do 16 sati. Ustroj Muzejsku postavu čine: zemljovidi, kršćanska književnost, graditeljstvo i kuće, svečana odjeća odraslih, plemićki i općinski grbovi, vezeni obredni tekstil, portreti plemića i drugih ličnosti. Mnogi potječu iz zbirka Povijesnog muzeja Slovačkog narodnog muzeja. Dokumentirana je povijest i kultura Hrvata u Slovačkoj od doseljenja Hrvata u Slovačku krajem 15. stoljeća pa sve do danas. Pored izložaka, muzej ima LCD zaslon na kojem se posjetiteljima projicira tematske filmove. Direktorica Muzeja hrvatske kulture je gđa. Julia Domaracka. Izvori Otvoren Muzej hrvatske kulture u Slovačkoj[neaktivna poveznica], MVEP RH, Bilten ministarstva 5/2006. Vanjske poveznice Mrežna mjesta Múzeum kultúry Chorvátov na Slovensku Arhivirana inačica izvorne stranice od 26. listopada 2021. (Wayback Machine), službeno mrežno mjesto (sl.) (engl.)