NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Consell Nacional d'Eslovàquia

El Consell Nacional de la República Eslovaca (en eslovac: Národná rada Slovenskej republiky), abreujat a NR SR, és el parlament nacional d'Eslovàquia. És unicameral i consta de 150 membres, que són elegits per sufragi universal sota representació proporcional amb escons distribuïts pel mètode de Hamilton amb quota Hagenbach-Bischoff cada quatre anys. El parlament d'Eslovàquia s'anomena "Consell Nacional" des de l'1 d'octubre de 1992. De 1969 a 1992, el seu predecessor, el parlament de la part eslovaca de Txecoslovàquia, es va anomenar Consell Nacional Eslovac (en eslovac: Slovenská národná rada). El Consell Nacional aprova la legislació interna, les lleis constitucionals i el pressupost anual. El seu consentiment és necessari per ratificar els tractats internacionals, i és responsable d'aprovar les operacions militars. També tria persones per a alguns càrrecs de l'executiu i judicial. L'edifici del parlament es troba a Bratislava, la capital d'Eslovàquia, a prop del Castell de Bratislava a la plaça Alexander Dubček. Estructura d'anteriors legislatures La longitud de les barres que hi ha a sota representa el rendiment electoral de cada partit. La diferència en l'amplada total de les barres es deu al llindar electoral del 5%; aquest llindar impedeix que un nombre variable de partits petits entrin al Consell Nacional (sobretot, després de les eleccions de 1994). Parlament Eslovac 1990–1992 Parlament Eslovac 1992–1994 Parlament Eslovac 1994–1998 Parlament Eslovac 1998–2002 Parlament Eslovac 2002–2006 Parlament Eslovac 2006–2010 Parlament Eslovac 2010–2012 Parlament Eslovac 2012–2016 Parlament Eslovac 2016–2020 Parlament Eslovac 2020–2023 Parlament Eslovac 2023–2027 Notes Referències Enllaços externs Consell Nacional d'Eslovàquia - Lloc web oficial (eslovac) (en eslovac i anglès)
Nationalrådet (Slovakiet)

For alternative betydninger, se Nationalrådet. (Se også artikler, som begynder med Nationalrådet) Nationalrådet for den Slovakiske Republik (på slovakisk: Národná rada Slovenskej republiky, ofte kun: Národná rada, fork. NR SR har været navnet på det slovakiske parlament siden 1. oktober 1992). Fra 1969 til 1992 blev dets forgænger, det tjekkoslovakiske parlament, kaldet det Slovakiske Nationalråd (Slovenská národná rada). Parlamentsbygningen er på slotsbakken ved Bratislava Slot ved Alexander Dubček-torvet. Funktioner Nationalrådet består af 150 medlemmer i et etkammersystem og er Slovakiets eneste konstitutionelle og lovgivende organ. Det bedømmer og godkender forfatningen, forfatningsændringer og andre lovgivende funktioner. Det godkender desuden statens budget. Det udvælger nogle embedsmænd som specificeret i loven samt kandidater til stillinger i en forfatningsdomstol. Inden ratifikation af internationale traktater skal parlamentet godkende disse. Derudover giver det dets samtykke om militære operationer uden for Slovakiet og godkender adgang fra andre militærmagter i Slovakiet.
Nationalrat der Slowakischen Republik

Der Nationalrat der Slowakischen Republik (slowakisch Národná rada Slovenskej republiky, oft kurz Národná rada, Abkürzung NR SR) ist ein Einkammerparlament mit 150 Abgeordneten und einziger Träger der legislativen Gewalt in der Slowakei. Bis zum 30. September 1992 hieß das Parlament Slowakischer Nationalrat (Slovenská národná rada). Aufgabe des Nationalrats ist in erster Reihe die Kontrolle der Regierung und die Verabschiedung von Gesetzen. Die Abgeordneten werden nach einem Verhältniswahlverfahren auf 4 Jahren gewählt. Das ganze Staatsgebiet bildet einen einzigen Wahlkreis. Es gibt eine Sperrklausel von 5 % für einzelne Parteien, für eine Koalition von zwei bis drei Parteien 7 % und für vier und mehr Parteien 10 %. Die Stimmen werden nach dem Hagenbach-Bischoff-Verfahren in Mandate umgerechnet. Das Mandat wird frei ausgeübt. In bestimmten Krisensituationen kann der Nationalrat vom Präsidenten aufgelöst werden. Sitzordnung und Zusammensetzung Die Sitzordnung im Nationalrat erfolgt in der Slowakei nicht nach der politischen Orientierung, sondern nach der bei der letzten Wahl erreichten Mandatsstärke. Der Nationalrat bestand nach der Nationalratswahl 2023 aus folgenden Fraktionen: Siehe auch Politisches System der Slowakei Wahlen in der Slowakei Weblinks Offizielle Seite (slowakisch, englisch) Einzelnachweise
Nacionalno vijeće Slovačke Republike

Nacionalno vijeće Slovačke Republike (slovački: Národná rada Slovenskej republiky) je nacionalni parlament Slovačke. To je jednodomno zakonodavno tijelo i sastoji se od 150 zastupnika koji se biraju na temelju općeg biračkog prava na temelju proporcionalne zastupljenosti svake četiri godine. Slovački parlament naziv "Nacionalno vijeće" nosi od 1. listopada 1992. Od 1969. do 1992. godine, njegov prethodnik, parlament slovačkog dijela Čehoslovačke, bio je pod nazivom Slovačko Nacionalno vijeće (Slovenská Národná Rada). Nacionalno vijeće odobrava domaće zakonodavstvo, ustavni zakon, godišnji proračun. Njegova je suglasnost potrebna pri ratifikaciji međunarodnih ugovora, te je odgovoran za odobravanje vojne operacije. On također izabire pojedince za neke pozicije u izvršnoj vlasti i sudstvu kako je određeno zakonom. Zgrada parlamenta nalazi se na brežuljku pored Bratislavskog dvorca na trgu Alexandera Dubčeka. Parlament može glasati samo ako je prisutna većina svih članova (76). Za donijeti odluku odobrenjem natpolovične većine svih zastupnika prisutnih je potrebno 39 glasova. Gotovo svi pravni akti mogu se usvojiti relativnom većinom. Apsolutna većina (76 glasova) potrebno je da prođe izglasavanje nepovjerenja Vladi ili njezinim članovima, te kod biranja predsjednika i potpredsjednika vijeća. Kvalificirana većina 3/5 svih zastupnika (najmanje 90 glasova) potrebna je za donošenje Ustava ili Ustavnog zakona. Izvor Vanjske poveznice Službena stranica Nacionalnog vijeće Slovačke Republike
Nationale Raad van de Slowaakse Republiek

De Nationale Raad van de Slowaakse Republiek (Slowaaks: Národná rada Slovenskej republiky, kortweg Národná rada, initiaalwoord: NR SR) is het hoogste wetgevende orgaan van Slowakije. Het parlement telt 150 volksvertegenwoordigers die om de vier jaar worden verkozen via algemene verkiezingen op basis van evenredige vertegenwoordiging, waarbij de zetels worden verdeeld volgens de grootste-overschottenmethode. Slowakije hanteert bij deze parlementsverkiezingen een kiesdrempel van 5%.
Rada Narodowa (Słowacja)

Rada Narodowa Republiki Słowackiej (słow. Národná rada Slovenskej republiky, NR SR) – jednoizbowy parlament Słowacji. Tworzy ją 150 deputowanych wybieranych na czteroletnią kadencję w wyborach powszechnych. Siedzibą obrad jest budynek Rady Narodowej w Bratysławie. Zobacz też Lista przewodniczących parlamentu Słowacji Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona Rady Narodowej (słow. • ang.)
Conselho Nacional Eslovaco

O Conselho Nacional da República Eslovaca (Národná rada Slovenskej republiky) é a sede do poder legislativo da Eslováquia, o parlamento é no formato unicameral, atualmente contando com 150 membros eleitos para mandatos de 4 anos por representação proporcional em lista aberta. Grupos parlamentares Ver também Política da Eslováquia Lista de parlamentos por país Ligações externas Site oficial
Национальный совет Словакии

Национальный совет Словацкой республики (словац. Národná rada Slovenskej republiky) — высший орган законодательной власти Словакии с 1 октября 1992 года. Является однопалатным парламентом, состоящим из 150 депутатов, избираемых всенародным голосованием на четырехлетний срок по пропорциональной системе . История С 1969 по 1992 годы предшественником парламента был законодательный орган Словакии в составе Чехословакии — Словацкий национальный совет (словац. Slovenská národná rada). Руководство Председатель Национального совета Словацкой Республики 4 апреля 2012 — 25 ноября 2014 — Павол Пашка (Курс — социальная демократия) 25 ноября 2014 — 23 марта 2016 — Петер Пеллегрини (Курс — социальная демократия) 23 марта 2016 — 20 марта 2020 — Андрей Данко (СНП) 20 марта 2020 года — 25 октября 2023 — Борис Коллар (Мы семья) 25 октября 2023 — 7 апреля 2024 — Петер Пеллегрини («Голос — социальная демократия») 7 апреля 2024 — 26 марта 2025 — Петер Жига (и. о.) («Голос — социальная демократия») 26 марта 2025 — н. в. — Рихард Раши («Голос — социальная демократия») Заместители председателя Национального совета Словацкой Республики На учредительном заседании 25 октября 2023 года депутаты избрали четыре заместителя председателя Национального совета Словацкой Республики: Любош Блаха («Направление — социальная демократия») Петер Жига («Голос — социальная демократия») Андрей Данко (Словацкая национальная партия) Михал Шимечка («Прогрессивная Словакия») Состав Парламент включает 150 депутатов, избираемых прямым голосованием по пропорциональной системе на четырёхлетний срок. Фракции в созыве 2010—2012 Здание Главное здание Парламента находится неподалёку от крепости Братиславский Град на холме, на площади Александра Дубчека. Примечания Ссылки nrsr.sk (словац.)​ (англ.) — официальный сайт Национального совета Словакии
Državni svet Slovaške republike

Državni svet Slovaške republike (slovaško Národná rada Slovenskej republiky, skrajšano NR SR) je parlament Slovaške. Je enodomni parlament s 150 poslanci, ki so izvoljeni na splošnih volitvah v skladu s proporcionalno zastopanostjo, pri čemer so sedeži vsaka štiri leta razdeljeni po metodi največjega preostanka s Hagenbach-Bischoffovo kvoto. Slovaški parlament se od 1. oktobra 1992 imenuje Državni svet. Prej se je od leta 1969 kot parlament slovaškega dela Češkoslovaške imenoval Slovaški nacionalni svet (slovaško Slovenská národná rada). Državni svet potrjuje domačo zakonodajo, ustavne zakone in letni proračun. Njegovo soglasje je potrebno za ratifikacijo mednarodnih pogodb, odgovoren je tudi za odobritev vojaških operacij. Voli tudi posameznike na nekatere položaje v izvršilni in sodni oblasti, kot jih določa zakon. Stavba parlamenta je v Bratislavi, glavnem mestu Slovaške, poleg Bratislavskega gradu na Trgu Aleksandra Dubčka. Funkcije 150-članski enodomni Državni svet Slovaške republike je edino ustavno in zakonodajno telo Slovaške. Obravnava in sprejema ustavo, ustavne amandmaje in drugo zakonodajo ter potrjuje državni proračun. Voli nekatere funkcionarje, določene z zakonom, ter sodnike ustavnega sodišča in generalnega državnega tožilca. Pred njihovo ratifikacijo bi moral parlament potrditi tudi vse pomembne mednarodne pogodbe. Poleg tega daje soglasje za napotitev vojaških sil izven ozemlja Slovaške in za prisotnost tujih vojaških sil na ozemlju Slovaške republike. Odločanje Parlament lahko glasuje le, če je navzoča večina vseh poslancev (76). Za sprejem odločitve je potrebna navadna večina vseh navzočih poslancev. S to relativno večino se lahko sprejmejo skoraj vsi pravni akti. Za izglasovanje nezaupnice vladi oziroma njenim članom oziroma za izvolitev in odpoklic predsednika ali podpredsednikov sveta je potrebna absolutna večina (76 glasov). Za sprejem ustave oziroma ustavnega zakona je potrebna kvalificirana večina 3/5 vseh poslancev (najmanj 90 glasov). Vodstvo Državni svet Slovaške republike vodi predsednik skupaj s podpredsedniki. Volitve Poslanci so izvoljeni neposredno za dobo štirih let, in sicer po proporcionalnem volilnem sistemu. Čeprav je volilna pravica splošna, je lahko izvoljen le državljan, ki ima volilno pravico, je dopolnil 18 let in ima stalno prebivališče v Slovaški republiki. Podobno kot na Nizozemskem in v Izraelu celotna država tvori eno veččlansko volilno enoto. Volilni prag je 5 odstoten. Volivci lahko izrazijo svoj glas znotraj polodprte liste. Stavba Glavna stavba parlamenta se nahaja poleg Bratislavskega gradu na grajskem griču. Stavba je premajhna, da bi v njej lahko delovale vse uradne osebe in predstavniki. Gradnja se je začela leta 1986, ko je bila Slovaška del Češkoslovaške, kot stavba zveznega parlamenta, ki je običajno zasedal v Pragi. Sekundarna stavba parlamenta, hiša Župa, ki je bila glavna stavba do leta 1994, se nahaja na trgu Župné poleg trinitarne cerkve pod grajskim gričem v Bratislavi. Sklici Zunanje povezave Uradno spletno mesto (slovaško in angleško)
Парламент Словаччини

Національна Рада Словацької Республіки (словац. Národná rada Slovenskej republiky, часто — Národná rada або NR SR) — однопалатний представницький і законодавчий орган (парламент) Словаччини з 1 жовтня 1992 року. Історія З 1969 до 1992 року попередником парламенту був законодавчий орган Словаччини у складі Чехословаччини — Словацька національна рада (словац. Slovenská národná rada). Будівля Головна будівля Національної ради Словацької Республіки розташована на площі Александра Дубчека неподалік від фортеці Братиславський Град на Замковому пагорбі на узбережжі Дунаю. Її будівництво розпочалося в червні 1986 року та завершилося в 1993 році. Архітектори Худовіт Єндреяк, Петер Пушкар та Ян Шилінгер. Урочисте відкриття відбулося 25 травня 1994 року. Перед будівлею стоїть 5-тиметрова монументальна бронзова статуя «Ласкаво просимо» Яна Куліча, фонтан та пам'ятник з погруддям Александра Дубчека роботи Людмили Цвенгрошової. До 25 травня 1994 року Національна рада розміщувалася у будівлі Братиславської жупи на Жупній площі, де прийняла два історичних для держави документа: 17 липня 1992 року Декларацію про незалежність словацької нації та 1 вересня 1992 року Конституцію Словацької Республіки. Нині стара будівля слугує конференц-центром. Сесійна зала Керівництво та структура Парламент складається із 150 депутатів, що обираються прямим голосуванням за пропорційною системою на чотирирічний термін. Голова Національної Ради Нинішній спікер Національної ради Словацької республіки — Борис Коллар. Депутатські групи та фракції Парламент Словаччини 2010—2012 Парламент Словаччини 2012—2016 Парламент Словаччини 2016—2020 Парламент Словаччини 2020—2023 Парламент Словаччини 2023—2028 Примітки Посилання Офіційний сайт [Архівовано 10 серпня 2011 у Wayback Machine.]
Kalvínský kostel (Pozba)

Kalvínský kostel je klasicistní kostel v obci Pozba v okrese Nové Zámky a náleží Reformované křesťanské církvi na Slovensku církevnímu sboru Pozba. Historie První písemná zmínka o kalvínské církvi je z roku 1654. Kalvínský kostel je uváděn v roce 1705. V roce 1733 byl kalvínský kazatel vyhnán z obce a fara obsazena katolíky. V roce 1734 je uváděno, že byl v obci postavený kostel. Klasicistní kostel byl postavený v letech 1784–1785 pravděpodobně na základech starší stavby a bez věže. Přístavba věže byla zahájena v roce 1740. V roce 1866 byl kostel obnoven a v roce 1926 postavená věž. V období druhé světové války byla věž poškozená, po ukončení války byla obnovena. Opravy kostela byly provedeny v roce 1983, vnitřní prostor byl opraven v roce 2006 a v roce 2010 byla opravena fasáda kostela. Fara byla postavená v roce 1734, která byla často opravována, a tak nová fara byla postavena v roce 1801. V roce 1874 přestavěna a naposledy v roce 1983, kdy byla kompletně zmodernizována. Škola byla postavená pravděpodobně koncem 18. století a byla ze dřeva. V písemných záznamech je uváděna výměna slaměné střechy v roce 1805 a 1840. Začátkem 20. století byla postavena nová moderní budova s velkou tělocvičnou. Po výstavbě nové školy v roce 1963 sloužila jako budova MNV a později jako obecní úřad. Od roku 1999 je budova majetkem reformované církve a slouží jako kulturní dům. Popis Kostel je jednolodní klasicistní zděná stavba s polygonálním uzávěrem a vestavěnou věží ve štítovém západním průčelí. Fasády kostela člení lizénové rámy a obdélníková okna se šambránami. Z průčelí se zvedá věž s atikou a dvojicí ozdobných váz. Je členěna lizénami a zakončen korunní římsou s obloučkovým vlysem, je ukončená jehlanovou barokní střechou. V bočním vstupu na klenáku ostění je uvedena datace 1785. Loď má plochý strop. Ve věži jsou dva zvony. První je z roku 1791, druhý zvon z roku 1710 pukl a byl v roce 1868 přelit. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pozba na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Reformovaný kostel na Wikimedia Commons
Talbrücke Spišské Podhradie

Die Talbrücke Spišské Podhradie (slowakisch offiziell ohne Ortsangabe Oblúkový most genannt, deutsch „Bogenbrücke“) ist eine Autobahnbrücke der Diaľnica D1 in der Ostslowakei. Sie überquert mit einer Länge von 680 m ein Tal, einen Feldweg sowie ein Torfmoor nahe dem Travertinhügel Sivá Brada und der Cesta I. triedy 18, südlich von Jablonov und westlich von Spišské Podhradie. Die Brückennummer ist D1-315, die slowakische Brückennummer ist M9365 und zur Bauphase trug die Bezeichnung der Brücke Most 205. Die Brücke entstand als Teil des Abschnittes Jablonov–Studenec der D1. Sie besteht aus 13 Spannen, wobei die mittleren sieben Spannen (60 m + 70 m + 3 × 80 m + 70 m + 60 m) als Stahlbögen realisiert wurden. Diese Bauform soll an die Geschichte der Landschaft Zips (slowakisch Spiš) erinnern, im Besonderen Bauten im Stil der Gotik. Die Bodenverhältnisse erwiesen sich als wenig geeignet für eine Bogenbrücke, es wurden tektonische Störungen, weiches Gestein und aggressives, sulfathaltiges Wasser festgestellt. Aus diesen Gründen mussten die Fundamente erheblich nachgerüstet werden. Der Bau der rechten Brückenhälfte begann im April 2009, diese wurde zusammen mit dem Abschnitt Jablonov–Beharovce, hier noch als einbahnige Autostraße, am 7. Juni 2010 feierlich eröffnet. Mit dem Bau der linken Brückenhälfte wurde im Oktober 2010 begonnen und die zur Autobahn ausgebaute Strecke am 14. Dezember 2012 dem Verkehr freigegeben. Einzelnachweise Weblinks Talbrücke Spišské Podhradie. In: Structurae
Polská brána (Levoča)

Polská brána (též Klášterní brána, Klášterní věž, Brána pod jednou věží) je věž z druhé poloviny 14. století, která se nachází mezi západní stranou Starého minoritského kostela a vnitřním pásem středověkého opevnění města Levoča. Jedná se o třípatrovou hranolovou věž s průjezdem, horizontálně členěnou trojicí profilovaných kamenných říms. Nároží věže je zpevněno stupňovitým pilířem. Na pilíři je umístěna nika s kamennou kružbou a konzolou pro sochu. Ve druhém patře je gotické lomené okno s profilovanou kružbou a v každém patře jsou štěrbinové nebo čtvercové střílny. Polská brána je coby součást starého minoritského kostela v Levoči chráněna jako Národní kulturní památka Slovenské republiky. Věž byla přistavěna k západní zdi staroměstského minoritského kostela a vnitřnímu pásu městského opevnění ve druhé polovině 14. století Pravděpodobně sloužila jako průchod k hospodářským budovám a ambitu staroměstského minoritského kláštera. Částečně plnila i obrannou funkci, neboť ve věži byla přítomna část městské posádky, trubač a hlásný. V průběhu 15. století, po rozšíření města o dolní část, ztratila svou obrannou funkci. Později zde byly umístěny zvony a sloužila jako kostelní věž. Ve starší literatuře se název Polská brána spojoval s výkladem cesty do Polska, která měla vést právě touto branou, označení brána je však nesprávné, neboť se nikdy nejednalo o městskou bránu. V blízkosti Polské brány stávala Klášterní věž (Kalastrum) s branou, v místě dnešní křižovatky Žiacké ulice ke schodišti a cesty vedoucí příkopem opevnění, která tvořila spojnici s Levočským potokem a mlýny. V roce 1531 byla brána Klášterní věže z bezpečnostních důvodů zasypána. V roce 1835 věž ještě stála a po požáru v roce 1849 v Kláštorské ulici byla zbořena. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Poľská brána (Levoča) na slovenské Wikipedii. Literatura HROMADOVÁ, Ľudmila. Levoča: pamiatková rezervácia. Bratislava: Tatran, 1979. 189 s. (slovensky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Polská brána na Wikimedia Commons Levočské památky
Brama Polska w Lewoczy

Brama Polska w Lewoczy (słow. Poľská brána, też: Brama Dolna, słow. Dolná brána) – powszechnie uznawana za jedną z trzech niegdyś istniejących oraz jedną z dwóch zachowanych bram w murach obronnych miasta Lewocza na Słowacji. Nazwa nawiązuje do faktu, iż usytuowana jest od strony, z której wiódł do Lewoczy szlak z Polski. W rzeczywistości nie pełniła nigdy funkcji bramy wjazdowej do miasta, a była jedną z baszt w systemie lewockich murów miejskich. Znajduje się w północnej części murów miejskich. Od strony miasta (wschodniej) przylega do niej tzw. kościół gimnazjalny – dawny kościół klasztorny minorytów. Stąd inna dawna nazwa wieży: Wieża Klasztorna (słow. Kláštorská veža). Gotycka, pochodzi z XIV lub początków XV w. Murowana z kamienia na rzucie prostokątnym, obecnie potynkowana. Czterokondygnacyjna, kondygnacje rozdzielone wąskimi gzymsami. Przykryta obecnie dachem trójspadowym, krytym blachą. Zewnętrzne narożniki opięte wysokimi szkarpami. Sień przejazdowa sklepiona ostrołukowo, usytuowana w osi równoległej do przebiegu murów. Pierwotnie miała funkcje wybitnie obronne, w późniejszym okresie na najwyższej kondygnacji posiadała dzwony. Restaurowana w XIX w. i ponownie w latach 1981–1982. Chroniona jako zabytek (nr NKP 704-2741/2). Bibliografia Chalupecký Ivan, Rusnák Ernest: Levoča. Stručný turistický sprievodca. Východoslovenské vydavateľstvo, Košice 1983; Hromadová Ľudmila: Levoča. Pamiatková rezervácia. Bratislava 1979; Suchý Michal: Dejiny Levoče I. Košice 1974;
Rozhledna na Hradisku

Rozhledna na Hradisku, slovensky nazývaná také rozhľadňa Nolčovo nebo rozhľadňa na Hradisku, je malá rozhledna na kopci Hradisko v Turčianské kotlině v podhůří pohoří Velká Fatra na Slovensku. Nachází se na levém břehu řeky Váh v obci Nolčovo v okrese Martin a v Žilinském kraji. Další informace Rozhledna na Hradisku je jednoduchá, nízká, dřevěná, příhradová a zastřešená rozhledna s výškou 5 m. Na vyhlídkovou plošinu vede dřevěné schodiště s 15 schody. Výhledy jsou směrem na Malou Fatru, Velkou Fatru, Turčianskou kotlinu a řeku Váh. Rozhledna byla postavena v roce 2020 za podpory peněz z EU, je celoročně volně přístupná. Galerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rozhledna na Hradisku na Wikimedia Commons
Erzengel-Michael-Kirche (Ladomirová)

Erzengel-Michael-Kirche (slowakisch Chrám svätého Michala archanjela) ist eine griechisch-katholische Holzkirche in Ladomirová, Prešovský kraj, Slowakei. Sie trägt das Patrozinium des Erzengels Michael. Die Kirche wurde 1742 gebaut. Im Zweiten Weltkrieg wurden das Kirchengebäude sowie einige Ikonen aus der Ikonostase beträchtlich beschädigt. Die Schäden wurden 1946 behoben, aber ein Gewitter im Jahr 1957 machte eine erneute Renovierung ein Jahr später erforderlich. Vom Bau her handelt es sich um ein dreiteiliges Blockhaus mit drei Räumen und drei Türmen mit je einem zwiebelförmigen Aufbau und einem Kreuz. Die Ikonostase aus der Mitte des 18. Jahrhunderts hat fünf Reihen, die Hauptreihe enthält Ikonen des heiligen Bischofs Nikolaus, der heiligen Gottesmutter, von Christus als Pantokrator und des Kirchenpatrons Erzengels Michael. In der zweiten Reihe sind die zwölf Hauptfeste der Orthodoxie und das letzte Abendmahl in der Mitte dargestellt. In der dritten Reihe sind die heiligen Apostel abgebildet, geteilt durch die mittige Ikone von Christus als Hohepriester. In der vierten Reihe befinden sich sechs Medaillons mit je zwei Abbildungen von Propheten aus dem Alten Testament und die Ikone Christus am Kreuz. Die fünfte Reihe hat zwei große Ikonen (Auferstandener Christus unter der ersten Hauptikone und Kaiserin Helena und Kaiser Konstantin mit dem Kreuz unter der vierten Hauptikone) sowie Abbildungen von Cherubinen unter den zweiten und dritten Ikonen. Die Ikonostase wurde 1996–2006 stufenweise restauriert. Neben der Kirche steht ein hölzerner Glockenturm. Er hat ein durch Bretter gedecktes Pyramidendach. Ursprünglich befanden sich hier vier Glocken, eine sogar aus dem Jahr 1742, jetzt findet man dort nur noch drei. Seit 2008 ist die Kirche Teil des UNESCO-Welterbes: „Holzkirchen im slowakischen Teil der Karpaten“. Literatur Ernst Hochberger: Das große Buch der Slowakei. 5. ergänzte und erweiterte Auflage. Sinn, 2017, ISBN 978-3-921888-15-5, S. 378 (Unterlemma Ladomirová). Weblinks Eintrag auf drevenechramy.sk (deutsch)