NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Uhrovec (hrad)

Uhrovecký hrad (též Uhrovský hrad) je zřícenina hradu nad vesnicí Uhrovské Podhradie v okrese Bánovce nad Bebravou v Trenčínském kraji. Nachází se jihovýchodně od vesnice v jižní části Strážovských vrchů. Zřícenina hradu je chráněna jako národní kulturní památka. Historie Hrad byl postaven v padesátých až šedesátých letech třináctého století v nepřístupném terénu Nitrických vrchů. Později pevnost přešla do rukou Matúše Čáka, po kterém jej vlastnili například Zikmund Lucemburský, Stibor ze Stibořic nebo rod Zayů. V roce 1547 hrad za vojenské zásluhy získal František Zay z Čemeru, který v šedesátých letech šestnáctého století zahájil rozsáhlou renesanční přestavbu. Dokončili ji až jeho synové Vavřinec a Andrej Zayové v roce 1589, přestože jejich hlavním sídlem se stal zámek v Uhrovci. Jejich potomci poté v přestavbách hradu pokračovali v průběhu sedmnáctého století. Hrad jim poskytoval bezpečné útočiště během tureckého vpádu do Ponitří v roce 1663 a byl udržován i v dalších stoletích. V první polovině devatenáctého století vyhořel. V důsledku požáru a následovného vandalismu se změnil ve zříceninu. Stavební podoba Peter Siládi nechal v letech 1533–1546 zmodernizovat opevnění, které doplnil dvojicí oblých nárožních bašt a hranolovou branskou věží nad šíjovým příkopem. Ve stejné době byly hradební ochozy horního hradu vybaveny střeleckým cimbuřím se šikmými stříškami stínek. Stejně byly zakončeny obě bašty, z nichž v jedné se dochovala dělová střílna s vnějšími ústupkovými špaletami. Zayové výrazně přestavěli starý středověký palác. Jeho místnosti byly zaklenuty výsečovými klenbami a komunikaci mezi nimi umožňovala vícepodlažní nádvorní pavlač. Vnější přůčelí bylo vybaveno obrannými ochozy na masivních pilířích. Starší věže v jádře byly pohlceny novými obytnými i hospodářskými budovami, takže z hradního jádra vznikl kompaktní bezvěžový komplex. Obytné možnosti rozšířil nový palác v předhradí, který musel být pro nedostatek místa vysunut za obvod hradby. Nové obranné patro vybavené smolnými nosy vzniklo také na branské věži. Vysokou kvalitu přestavby dokládají četná ostění oken, portálů nebo výjimečně velký počet více než dvaceti prevétů. Přístup Po zelené turistické značce z obce Uhrovské Podhradie Po červené turistické značce z obce Uhrovec přes Holý vrch Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Uhrovecký hrad na slovenské Wikipedii. Související články Seznam hradů na Slovensku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Uhrovecký hrad na Wikimedia Commons www.obnova.eu
Burg Uhrovec

Die Burg Uhrovec (slowakisch hrad Uhrovec, auch Uhrovský hrad oder Uhrovecký hrad genannt) ist die Ruine einer Höhenburg unweit der Gemeinde Uhrovské Podhradie im Okres Bánovce nad Bebravou in der Westslowakei, nordöstlich der Stadt Bánovce nad Bebravou. Die Burg befindet sich im südlichen Teil des Gebirges Strážovské vrchy. Die spätromanische Burg wurde in den 1260er Jahren auf Geheiß des Trentschiner Gespans Bás gebaut. Erstmals wurde sie 1295 als castrum Ugrog in einer Urkunde des Graner Kapitels erwähnt. Dort wird beschrieben, wie Matthäus Csák seine wenig bedeutsamen Besitztümer in der Gespanschaft Bars gegen die Burg tauschte, was späteren Angaben zufolge auch mithilfe von Todesdrohungen geschah. Nach Matthäus’ Tod im Jahr 1321 wurde die Burg königliches Gut, bevor Sigismund von Luxemburg sie, zusammen mit der Stadt Bánovce und 21 weiteren Dörfern im Herrschaftsgebiet, an Stibor von Stiborice übergab. Nach dem Aussterben des Geschlechts Stibor (1434) fielen das Herrschaftsgebiet und die Burg an die ungarische Krone zurück. Danach folgten wegen ständiger Streitigkeiten zwischen verschiedenen Gutsherren relativ häufige Besitzwechsel, diese fanden erst 1547 mit dem Eintritt des neuen Burgherren Franz Zay ein Ende. Nach Franz’ Tod (1570) teilten seine Söhne die Burg und das Herrschaftsgebiet unter sich auf. Im unruhigen 17. Jahrhundert, als Standesaufstände und türkische Überfälle das Land heimsuchten, wurde sie zum Rückzugsort für das Geschlecht Zay und lokale Adelsmitglieder. Auch dank der relativ abgelegenen Lage wurde sie von den Türken nie angegriffen, doch in der zweiten Hälfte des 17. Jahrhunderts tauchten innerhalb des Geschlechts Zay wegen Instandhaltung der Burg Streitigkeiten auf. Da die Zays das Leben im Schloss in Uhrovec bevorzugten, verlor die Burg nach und nach ihre Wehrhaftigkeit und diente im 18. Jahrhundert nur noch als Gefängnis. 1802 ließen die Gutsherren als Notmaßnahme ein Teil der Dächer sanieren, nachdem sie während eines Orkans beschädigt worden waren. Das Ende kam im Juli des Revolutionsjahrs 1848, als aufständische slowakische Einheiten unter Jozef Miloslav Hurban die Burg als Symbol feudaler Unterdrückung in Brand setzten. Literatur Daniel Kollár, Jaroslav Nešpor: Castles – Most Beautiful Ruins. 1. Auflage. DAJAMA, 2007, ISBN 978-80-89226-42-9, S. 48–51 (Lemma Uhrovec Castle). Weblinks Eintrag auf hrady-zamky.sk (slowakisch) Einzelnachweise
Угровец (замок)

Замок Угровец (словац. Uhrovský hrad) — средневековый оборонный замок расположен на западе Словакии в Тренчинском крае в районе Бановце-над-Бебравоу. Расположен в южной части горного массива Стражовске-Врхи над селом Угровске Подградье. История Вероятно, был построен примерно в середине неизвестен, после разрушительного монгольского нашествия на польские и венгерские земли в 1240-е годы. Впервые упоминается в письменной форме в 1295 году как Castrum Ugrog. Был возведён на высоте 591 м над уровнем моря. Учитывая расположение замка (глубоко в горах, на высоком хребте, вдали от крупных поселений и торговых путей), вероятно, замок строился как укреплённое убежище для одного из могущественных родов на случай будущих угроз. Вначале принадлежал Матушу Чаку, «некоронованному королю» западной и центральной Словакии, которая в ту пору входила в состав Венгрии, затем перешёл к его сыну Петру. В 1321 году перешёл в собственность венгерского короля Карла Роберта. В 1388 или 1389 годах император Сигизмунд передал замок воеводе Трансильвании Сцибору из Сцибожице. Позже король Германии Альбрехт II подарил его своей жене Елизавете Люксембургской. Архитектура Первоначальный вид замка, который является одним из старейших сохранившихся светских зданий в Словакии — неизвестен. Планировка замка, сохранившиеся стены и мелкие архитектурные элементы несут следы романской архитектуры, что позволяет датировать постройку первой половиной тринадцатого века или началом XIV века. Самые старые постройки возводились на скалистом возвышении хребта. Они были сосредоточены вокруг треугольного двора, доступного через ворота с башней. Небольшая часовня, расположенная в самом конце скалистого отрога, была пристроена к огромному дворцу, возвышавшемуся над постройками. Планировка этой романской части замка вместе с созданными в то время фрагментами оборонительных стен не были стёрты позднейшими перестройками и сохранились до наших дней. В XIV веке Сцибор из Сцибожице построил новый готический дворец в северо-западной стороне внутреннего двора. Следующие владельцы, семья Зай, построили комплекс из двух башен в нижнем дворе в XVI веке, сделав его сильно укреплённым передним двором. Были здесь также и хозяйственные постройки. К авангарду вёл мост на столбах, перекинутый через траншею, составлявшую ещё один элемент обороны. По сохранившейся иконографической документации известно, что даже на рубеже XVIII и XIX веков замковые постройки находились в хорошем состоянии. Ныне разрушение замка, продолжающееся с XVIII века, продолжается. В 2004 году обрушилась значительная часть стен одного из привратных зданий, повреждённых эрозией. Руины в настоящее время находятся на попечении общественного фонда Občianske združenie Hrad Uhrovec, созданного специально для этой цели. См. также Список замков Словакии Примечания Ссылки Замок Угровец (рус.) История замка (словац.)
Hričovec

Hričovec (1060 m n. m.) je hora ve slovenské části Javorníků. Nachází se v hlavním hřebeni nedaleko českých hranic. Na jihozápadě sousedí s bezejmennou kótou 1031 m, od které je oddělena Sedlem pod Hričovcom (960 m). Hlavní hřeben na této straně dále pokračuje přes sedlo Butorky (982 m) a Sedlo pod Veľkým Javorníkom (1050 m) k Veľkému Javorníku (1072 m). Na jihovýchodě je hora od sousedního vrcholu Čemerka (1052 m) oddělena bezejmenným sedlem. Z Hričovce vybíhá na sever boční hřeben k vrcholu Lemešná (950 m), který je oddělen sedlem Pindula (800 m, též Sedlo pod Lemešnou). Další výběžek směřuje k severovýchodu, avšak brzy končí vrcholem Solisko (1012 m). Severní a východní svahy spadají do údolí Kysuce, která přímo na úbočí hory pramení. Západní svahy spadají do údolí potoka Lemešná a jižní do horních partií Štiavnické doliny. Severovýchodní část vrchu je chráněna v rámci Přírodní rezervace Hričovec (21,1 ha, vyhl. 1988). Celá hora je pokryta vzrostlým lesem a neposkytuje žádné výhledy. Chráněné území Na severním a východním úbočí hory leží přírodní rezervace Hričovec. Nachází se v katastrálním území obce Makov v okrese Čadca v Žilinském kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a má rozlohu 21,12 hektaru. Předmětem ochrany jsou zachovalá lesní společenstva. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Kysuce. Reference Související články Seznam vrcholů v Javorníkách Externí odkazy Hričovec na Beskydy.cz
Slavín

Slavín ist der Name eines Kriegerdenkmales und Friedhofes in Bratislava zu Ehren der Sowjetsoldaten, die im Verlaufe des Zweiten Weltkriegs bei der Eroberung der Stadt Bratislava im April 1945 ihr Leben ließen. Es befindet sich auf einem Berg im westlichen Teil der Bratislavaer Altstadt. Das von Ján Svetlík entworfene Ehrenmal wurde zwischen 1957 und 1960 auf dem Gelände eines sowjetischen Ehrenfriedhofes erbaut und am 3. April 1960 zum 15. Jahrestag der Befreiung der Stadt der Öffentlichkeit übergeben. 1961 wurde es zu einem nationalen Kulturdenkmal erklärt. Das Areal besteht aus: Einem alles überragenden 39,5 Meter hohen Obelisken mit der Statue eines siegreichen Sowjetsoldaten auf seiner Spitze und an den Außenwänden angebrachten Inschriften mit Daten der Befreiung verschiedener Orte in der Slowakei in den Jahren 1944–1945. einer Ehrentreppe einem Friedhof mit Gräbern (6 Massengräber, 317 Einzelgräber) von 6.845 Sowjetsoldaten einer zentralen Ehrenhalle mit verschiedenen Statuen, Inschriften und einem symbolischen Sarkophag aus weißem Marmor gefertigt. Weblinks
Slavín

Slavín is a memorial monument and military cemetery in Bratislava, the capital of Slovakia. It is the burial ground of thousands of Soviet Army soldiers who fell during World War II while taking over the city in April 1945 from the occupying German Wehrmacht units and the remaining Slovak troops who supported the clero-fascist Tiso government. It is situated on a hill amidst a rich villa quarter of the capital and embassy residences close to the centre of Bratislava. It was constructed between 1957 and 1960 on the site of a field cemetery, and opened on April 3, 1960 on the occasion of the 15th anniversary of the city's liberation. The monument was constructed similar in kind to the Palace of Culture and Science in Stalinist architectural style. In 1961 it was declared a National Cultural Monument. Its designer was Ján Svetlík. History The monument was inaugurated in 1960 on the occasion of the 15th anniversary of the liberation of the city by the Soviet army. Cities with dates of their liberation are listed on its walls. 6,845 soldiers are buried in the cemetery. Description This monument and cemetery of the soldiers of the Soviet Army killed while liberating Bratislava near the end of the Second World War was designated a National Cultural Monument in 1961. On top of the 42-metre-tall (138 ft) obelisk is a 12.5-metre-tall (41 ft) statue of a soldier from Slovak sculptor Alexander Trizuljak. The soldier is holding up a flag in his right hand and crushing the swastika with his left boot. The bronze caisson door of the memorial auditorium is decorated with reliefs by R. Pribiš. The site consists of: A staircase A cemetery with graves (6 mass graves, 278 individual graves) of 6,845 Soviet soldiers who fell while liberating Bratislava The central solemn hall with various statues, inscriptions, and a symbolic sarcophagus made of white marble. It also features a 42 m high obelisk topped with a statue of a Soviet soldier, and on the outside walls are inscriptions of the dates of liberation of various places in Slovakia during 1944–45. Other facts about Slavín: The monument is situated on top of the Slavín hill, one of Bratislava Old Town's topographic highs (part of the Male Karpaty mts.). The location offers excellent views of much of Bratislava, which makes it a popular destination for walks for local residents. In the area of Slavín there are also more statues of Slovak famous artists, such as Jan Kulich, Tibor Bártfay and Jozef Kostka. In 2005, Vladimir Putin, the Russian president, visited it during his meeting with G. W. Bush in Bratislava. The day of Bratislava's liberation is 4 April, when people and president show their honor to fallen Soviet soldiers. In 2015, Sergey Lavrov, the Russian foreign minister, visited Slavín on the occasion of the 70th anniversary of Bratislava's liberation. See also Devín Carpathians
Slavín

Slavín es un monumento y cementerio militar ubicado en Bratislava, Eslovaquia, que se construyó en homenaje a los soldados del ejército soviético que murieron durante la Segunda Guerra Mundial en abril de 1945 mientras liberaban esa ciudad de las unidades militares de ocupación pertenecientes al ejército alemán y de los restos de las tropas eslovacas que apoyaban al gobierno de Josef Tiso. Está situado en una colina ubicada en medio de un barrio de embajadas y de residencias lujosas cercano al centro de Bratislava. El monumento, que ha sido declarado Monumento Cultural Nacional, fue inaugurado en 1960 en ocasión de cumplirse el 15.º aniversario de la liberación de la ciudad por las tropas soviéticas. En el cementerio cercano se encuentran sepultados 6845 soldados. Descripción Su construcción fue realizada entre 1957 y 1960 en el lugar donde antes había un cementerio de campo. Su apariencia es similar al del Palacio de la Cultura y de la Ciencia de Varsovia, ambos de estilo arquitectónico estalinista y el diseñador fue Ján Svetlík. El lugar tiene: Una gran escalinata. Un cementerio con 6 tumbas colectivas y 278 individuales de 6,845 soldados soviéticos que murieron durante la liberación de Bratislava. Un gran salón central con varias estatuas, inscripciones y un sarcófago simbólico de mármol blanco. También se alza un obelisco de 39.5 metros de alto y en su tope la estatua de un soldado soviético de 11 metros de altura realizada por el escultor Alexander Trizuljak. En las paredes exteriores figuran inscripciones con las fechas de liberación de varios lugares de Eslovaquia durante los años 1944 y 1945. La puerta de bronce del auditorio del monumento fue decorada con relieves por Rudolf Pribiš. Características del lugar El monumento está ubicado en los Pequeños Cárpatos y es muy visitado por sus hermosas vistas. En la zona de Slavín también hay más estatuas de famosos artistas eslovacos como Jan Kulich, Tibor Bártfay y Jozef Kostka. En 2005 el presidente de Rusia Vladímir Putin visitó Slavín durante el encuentro que sostuvo en Bratislava con George W. Bush. El 4 de abril es el Día de la Liberación de Bratislava y el pueblo y el presidente rinden honores a los soldados soviéticos caídos. Referencias Enlaces externos
Slavín

Lo Slavín a Bratislava è un monumento commemorativo nonché cimitero per i soldati dell'Armata Rossa che caddero nell'aprile del 1945, durante la Seconda guerra mondiale, per liberare la città di Bratislava dalle truppe della Germania nazista. È situato su una collina vicino al centro di Bratislava. Fu costruito tra il 1957 e il 1960 nel luogo in cui era presente un cimitero da campo, e fu aperto il 3 aprile 1960, in occasione del 15º anniversario della liberazione della città. Nel 1961 fu dichiarato un Monumento Culturale Nazionale. Il suo progettista è Ján Svetlík. Il sito si compone di: Una solenne scalinata Un cimitero con sepolture (6 collettive e 278 individuali) di 6.845 soldati sovietici che caddero durante la liberazione di Bratislava Il solenne atrio centrale con diverse statue, iscrizioni, e un simbolico sarcofago di marmo bianco Comprende anche un obelisco alto 39,5 m sormontato dalla statua di un soldato sovietico, inoltre sui muri esterni del monumento sono presenti iscrizioni con le date della liberazione di varie località slovacche durante il biennio 1944-45. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Slavín
Slavín (Bratislava)

Slavín is een oorlogsmonument en militaire begraafplaats in de Slowaakse hoofdstad Bratislava voor soldaten van het Rode Leger van de Unie van Socialistische Sovjetrepublieken die tijdens de Tweede Wereldoorlog zijn omgekomen bij de bevrijding van West-Slowakije. Het monument is een van de grootste oorlogsmonumenten van Centraal-Europa en werd gebouwd in de jaren 1957-1960. Het werd ceremonieel onthuld ter gelegenheid van de 15e verjaardag van de bevrijding van de stad Bratislava. De ontwerper van de artistieke stukken van het monument is Ján Svetlík. In 1962 werd Slavín uitgeroepen tot Nationaal cultureel monument van de Slowaakse Republiek. In de zes massagraven en de 317 individuelen graven, zijn in totaal 6.845 soldaten begraven. Slavín ligt op een hoogte van 244 meter, op de gelijknamige heuvel, aan de voet van de Kleine Karpaten en nabij het stadscentrum van Bratislava. Monument In het midden van de begraafplaats staat een 42 m hoge obelisk, met op de punt een 12,5 meter hoog standbeeld van een soldaat die een vlag vasthoud en met zijn voet op een gebroken swastika staat, wat de overwinning op het klerikaal fascistische regime van de Slowaakse Staat, onder leiding van Jozef Tiso, symboliseert. Het standbeeld werd ontworpen door de beeldhouwer Alexander Trizuljak. Op de begraafplaats staan nog andere standbeelden door de Slowaakse beeldhouwers en architecten Tibor Bártfay, Ján Kulich, Jozef Kostka en de Tsjech Ladislav Snopek. Tevens staat er op het complex een monument ter nagedachtenis van de Slowaakse politicus Alexander Dubček.
Slavín

Slavín este un monument memorial și cimitir militar din Bratislava, capitala Slovaciei. Este locul de veci al miilor de soldați ai armatei sovietice care au căzut în timpul celui de-al Doilea Război Mondial, în timp ce preluau orașul în aprilie 1945 de la unitățile germane de ocupație ale Wehrmachtului și de la trupele slovace rămase care sprijineau guvernul clero-fascist Tiso. Este situat pe un deal, în mijlocul unui cartier bogat de vile din capitală și al reședințelor ambasadelor, aproape de centrul Bratislavei. A fost construit între 1957 și 1960 pe locul unui cimitir de câmp și a fost deschis pe 3 aprilie 1960, cu ocazia celei de-a 15-a aniversări a eliberării orașului. Monumentul a fost construit similar Palatului Culturii și Științei, în stil arhitectural stalinist. În 1961 a fost declarat Monument Cultural Național. Proiectantul său a fost Ján Svetlík. Istorie Monumentul a fost inaugurat în 1960, cu ocazia celei de-a 15-a aniversări a eliberării orașului de către armata sovietică. Pe zidurile sale sunt trecute orașe cu datele eliberării lor. 6.845 de soldați sunt înmormântați în cimitir. Descriere Acest monument și cimitir al soldaților armatei sovietice uciși în timpul eliberării Bratislavei spre sfârșitul celui de-al Doilea Război Mondial a fost desemnat Monument Cultural Național în 1961. În vârful obeliscului, înalt de 42 de metri, se află o statuie a unui soldat 12,5 metri-tall (41 ft) realizată de sculptorul slovac Alexander Trizuljak. Soldatul ține un steag în mâna dreaptă și zdrobește svastica cu cizma stângă. Ușa de bronz din cheson a auditoriului memorial este decorată cu reliefuri de R. Pribiš. Acesta este alcătuit din: O scară solemnă Un cimitir cu morminte (6 gropi comune, 278 de morminte individuale) a 6.845 de soldați sovietici căzuți în timpul eliberării Bratislavei Sala centrală solemnă cu diverse statui, inscripții și un sarcofag simbolic din marmură albă. De asemenea, prezintă un obelisc înalt de 42 m, încoronat cu o statuie a unui soldat sovietic, iar pe pereții exteriori sunt inscripționate datele eliberării diferitelor locuri din Slovacia în perioada 1944–1945. Alte informații despre Slavín Monumentul este situat în vârful dealului Slavín, unul dintre cele mai înalte puncte topografice ale orașului vechi din Bratislava (parte a munților Male Karpaty). Locația oferă priveliști excelente asupra unei mari părți a orașului Bratislava, ceea ce îl face o destinație populară pentru plimbări printre locuitorii locali. În zona Slavín există și mai multe statui ale unor artiști slovaci celebri, precum Jan Kulich, Tibor Bártfay și Jozef Kostka. În 2005, Vladimir Putin, președintele rus, l-a vizitat în timpul întâlnirii sale cu G.W. Bush la Bratislava. Ziua eliberării Bratislavei este 4 aprilie, când poporul și președintele își arată onoarea față de soldații sovietici căzuți. În 2015, Serghei Lavrov, ministrul rus de externe, a vizitat Slavín cu ocazia celei de-a 70-a aniversări a eliberării Bratislavei. Legături externe Materiale media legate de Slavín la Wikimedia Commons
Мемориал Славин

Мемориал Славин (словац. Slavín) — памятник в Братиславе, столице Словакии, установленный в честь солдат Советской Армии, павших за освобождение Братиславы от оккупационных немецких подразделений вермахта во время Второй мировой войны. История Мемориал был построен между 1957 и 1960 годами на месте полевого кладбища и был открыт 3 апреля 1960 года по случаю 15-й годовщины освобождения города. На его стенах перечислены города Словакии с датами их освобождения. Описание На кладбище похоронено 6845 советских солдат. Памятник построен по аналогии с Дворцом культуры и науки в сталинском архитектурном стиле. В 1961 году он был объявлен национальным памятником культуры. Его архитектором был Ян Светлик. На вершине 42-метрового обелиска была установлена 12,5-метровая статуя советского солдата работы словацкого скульптора Александра Тризуляки. Мемориал состоит из: Торжественная лестница. Кладбище с могилами (6 братских могил, 317 индивидуальных могил) 6845 советских солдат, павших при освобождении Братиславы. Центральный торжественный зал с различными статуями, надписями и символическими саркофагами из белого мрамора. На нем также установлен 42-метровый обелиск, увенчанный статуей советского солдата, а на внешних стенах — надписи о датах освобождения различных мест Словакии в 1944—1945 годах. Ресурсы HAJDIN, Š. KOSTKA, J. 1975. Slavín. Obzor, 1975. 96 c. 22.B.27988. KUCHARIK, J. 2016. Bratislava : Tourist Guide. Dajama, 2016. 240 c. ISBN 9788081360657. visitbratislava.com