NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sedliská (přírodní rezervace)

Sedliská je přírodní rezervace v katastrálním území města Hlohovec v okrese Hlohovec v Trnavském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1974 a jeho rozloha je 5,85 hektaru. Předmětem ochrany jsou xerotermní stepní porosty s výskytem koniklece lučního načernalého (Pulsatilla pratensis subsp. nigricans), koniklece německého (Pulsatilla vulgaris subsp. grandis) a dalších teplomilných druhů rostlin a živočichů. Reference
Skalice (přírodní památka)

Skalice je přírodní památka v katastrálním území obce Mikušovce v okrese Ilava v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1969 a má rozlohu 1,4 hektaru. Předmětem ochrany je netěžitelné ložisko manganové rudy, které je názorným příkladem geneze ložiska ve vodním prostředí. Všechny pokusy o těžbu v minulosti byly neúspěšné pro nerentabilnost. Reference
Skalka (národní přírodní rezervace)

Skalka je národní přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Dolná Lehota a Jasenie v okrese Brezno v Banskobystrickém kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1997 a jeho rozloha je 2 659,81 hektaru. Předmětem ochrany jsou horské a vysokohorské krajiny západní části Nízkých Tater, které jsou centrem výskytu kamzíka horského tatranského (Rupicapra rupicapra tatrica). Území je součástí národního parku Nízké Tatry. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Skalka na Wikimedia Commons
Slaná (chráněný areál)

Slaná je chráněný areál ve správních územích obcí Brzotín, Plešivec a Slavec v okrese Rožňava v Košickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 2011 a jeho rozloha je 35,23 hektaru. Předmětem ochrany jsou jasanovo-olšové podhorské lužní lesy a vodní tok s výskytem vranky obecné (Cottus gobio) a parmy Petenyovy (Barbus petenyi). Reference
Sokolec (přírodní rezervace)

Sokolec je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Malá Lehota a Veľké Pole v okrese Žarnovica v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1997 a jeho rozloha je 73,22 hektaru. Předmětem ochrany je území s pestrou geologickou stavbou na systému tektonických poruch se severovýchodě pohoří Tribeč a výskytem křemencových kozích hřbetů. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Ponitří. Reference
Starý hrad (národní přírodní památka)

Starý hrad je jeskyně chráněná jako národní přírodní památka. Nachází se v katastrálním území obce Liptovský Ján v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinském kraji na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 2001. Předmětem ochrany je neporušená jeskyně s bohatou sintrovou výzdobou ve vysokohorském krasu Krakovy hoľe. V roce 2003 dosahovala známá hloubka jeskyně 432 metrů. Chráněné území je součástí národního parku Nízké Tatry. Reference
Stretavka (chráněný areál)

Stretavka je chráněný areál v katastrálním území obce Stretavka v okrese Michalovce v Košickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 2009 a jeho rozloha je 17,71 hektaru. Předmětem ochrany jsou biotopy nížinných až horských vodních toků s výskytem vydry říční (Lutra lutra), sekavčíka zlatavého (Sabanejewia aurata), hořavky hořké (Rhodeus sericeus amarus), hrouzka Kesllerova (Romanogobio kesslerii) a hrouzka běloploutvého (Romanogobio albipinnatus). Reference
Suchý vrch (národní přírodní rezervace)

Suchý vrch je zrušená národní přírodní rezervace v katastrálním území obcí Necpaly a Blatnica v okrese Martin a obce Liptovské Revúce v okrese Ružomberok v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha byla 288,74 hektaru. Předmětem ochrany bylo zabezpečení ekosystému přirozených lesů s biotopy evropského významu převážně se zachovalou strukturou pralesovitého charakteru, jejich dynamického vývoje a v nich probíhajících přirozených procesů a přirozených a sekundárních nelesních biotopů evropského významu a biotopů národního významu a druhů evropského i národního významu s nimi svázaných. Rezervace byla k 1. lednu 2024 zrušena a její území začleněno do systému zón národního parku Velká Fatra. Ochrana tvarů reliéfu a mimořádně bohaté vápnomilné flóry Velké Fatry. V NPR Suchý vrch bylo zjištěno 42 druhů lišejníků, jedenáct druhů mechorostů, 32 druhů vyšších rostlin, které patří mezi vzácné a nebo zvláště chráněné. Přírodovědci tady také zaregistrovali 82 druhů ptáků, z nichž 66 druhů tu i hnízdí. K nejvzácnějším patří zedníček skalní (Tichodroma muraria). Porosty pralesovitého charakteru tvoří enklávu mezi obhospodařovanými lesy a sekundárními planinami přibližně v rozmezí nadmořských výšek 1070 až 1280 m. V závislosti na typu stanoviště dominuje v pralese buk (Fagus) (bukové a jedlově-bukové květnaté lesy, vápnomilné bučiny, javorově-bukové horské lesy) nebo smrk (Picea) (smrkové lesy borůvkové a smrkové lesy vysokostébelnaté). Ve výraznějších dolinkách, na sutinách a v javorově-bukových lesích je vyšší zastoupení javoru klenu (Acer pseudoplatanus), jen zřídka se vyskytují jedle (Abies), jilm horský (Ulmus glabra), na skalách lokality řádově roste několik jedinců tisu, v smrčinách se uplatňuje i jeřáb ptačí (Sorbus aucuparia). Za pozornost stojí reliktní výskyt souvislých porostů rašeliníkové kosodřeviny (Pinus mugo) na skalní strusce Suchého vrchu, či velmi výrazná hranice mezi bučinami a smrčinami na východním svahu této kóty, kde smrčiny výrazně sbíhají do pásma bučin díky balvanitá až blokovitému charakteru reliéfu. Největší smrky v lokalitě dosahují průměr až 150 cm a obvod 460 cm. Průměrný věk nejstarších porostů je 160 let, avšak mnohé stromy mají podstatně vyšší věk. Nejstarším dosud zjištěným stromem je smrk s věkem 430 let. Suchý vrch je významnou lokalitou horské flóry s výskytem velkého počtu vzácných, reliktních a ohrožených taxonů. Relativní odlehlost a zachovalost území vytváří velmi dobré existenční podmínky i pro vzácné a na vyrušování citlivé druhy fauny (velké masožravce, kurovité, sovy, sokolovité). Přístup Po červené turisticky značené trase č. 0870 (Velkofatranská magistrála) (prochází územím) v souběhu s naučnou stezkou Hrebeňom Velkej Fatry Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Suchý vrch na Wikimedia Commons
Sychrov (přírodní rezervace)

Sychrov je přírodní rezervace v katastrálním území obce Beckov v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1984 a jeho rozloha je 0,48 hektaru. Předmětem ochrany je suchomilné a teplomilné travní společenstvo s bohatou populací hlaváčku jarního (Adonis vernalis) v Považském Inovci. Reference
Ulička (přírodní památka)

Ulička je přírodní památka v katastrálním území obce Kolbasov v okrese Snina v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1994 a jeho rozloha je 7,25 hektaru. Předmětem ochrany jsou říční reliéf řeky Uličky, vodní společenstva, přilehlé břehové porosty a společenstva štěrkopískových náplavů ve flyšovém pásmu Bukovských vrchů. Území se překrývá se stejnojmennou evropsky významnou lokalitou. Reference
Vápenický potok (chráněný krajinný prvek)

Vápenický potok je chráněný krajinný prvek v bratislavském katastrálním území Záhorská Bystrica I v okrese Bratislava IV v Bratislavském kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 2007 a jeho rozloha je 2,52 hektaru. Předmětem ochrany je přirozená podmáčená olšina podél Vápenického potoka. Les bez nepůvodních prvků plní funkci biokoridoru. Reference
Veľká skala (národní přírodní rezervace)

Veľká skala je národní přírodní rezervace v katastrálním území obce Bystričany v okrese Prievidza v Trenčínském kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1984 a jeho rozloha je 59,2 hektaru. Předmětem ochrany je fytogeograficky hodnotná lokalita výskytu reliktní borovice lesní na zvětrávajícím podloží pohoří Vtáčnik. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Ponitří. Reference
Velké jezero (přírodní rezervace)

Velké jezero (slovensky Veľké jazero) je přírodní rezervace v katastrálním území obce Vojka v okrese Trebišov v Košickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1967 a jeho rozloha je 8,04 hektaru. Předmětem ochrany jsou mokřadní rostlinná společenstva v Potiské nížině. Rezervace je jedinou slovenskou lokalitou výskytu rašelinného společenstva křovitých vrb a hojného výskytu aldrovandky měchýřkaté (Aldrovanda vesiculosa). Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Latorica. Reference
Vinohrady (chráněný areál)

Vinohrady jsou chráněný areál v katastrálním území obce Chrámec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1999 a jeho rozloha je 35,79 hektaru. ha. Ochranné pásmo nebylo stanoveno. Předmětem ochrany jsou teplomilná rostlinná živočišná společenstva s výskytem lnu chlupatého (Linum hirsutum subsp. glabre-scens). Území je součástí chráněné krajinné oblasti Cerová vrchovina. Reference
Vrbina (přírodní rezervace)

Vrbina je přírodní rezervace v katastrálních územích Kameničná a Komárno v okrese Komárno v Nitranském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 34,49 hektaru. Předmětem ochrany je v Podunajské nížině vzácný vrbovo-topolový lužní les s vodními biotopy, který je hnízdištěm ptáků. Reference
Vysoký vrch (přírodní rezervace)

Vysoký vrch je přírodní rezervace v katastrálním území Čermeľ košické městské části Košice-Sever a obce Sokoľ v okrese Košice-okolí v Košickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 36,5 hektaru. Předmětem ochrany je pralesní společenstvo (buk, jasan, javory, lípy, jilm horský, dub, jedle) na Vysokém vrchu a Bílé skále v Čermeľském údolí. Na vápencové Bílé skále roste xerotermní vegetace. Reference
Vyšehrad (národní přírodní rezervace)

Vyšehrad je národní přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Jasenovo v okrese Turčianske Teplice a Nitrianske Pravno v okrese Prievidza na rozhraní Žilinského a Trenčínského kraje. Území bylo vyhlášeno v roce 1973 a jeho rozloha je 48,65 hektaru. Předmětem ochrany je vápencový masív Vyšehradu s lesostepní vegetací a vzácnými druhy hmyzu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vyšehrad na Wikimedia Commons
Chlmecká skalka

Chlmecká skalka je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Chlmec v okrese Humenné v Prešovském kraji a Oreské v okrese Michalovce v Košickém kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 1,1 hektaru. Předmětem ochrany je lokalita se suchomilnou a teplomilnou vegetací a výskytem chráněných druhů rostlin. Ve velkém množství na ní rostou endemické formy koniklece velkokvětého (Pulsatilla grandis) a sasanky lesní (Anemonoides sylvestris). Reference
Choč

Choč je národní přírodní rezervace v Chočských vrších na Slovensku. Nachází se v katastrálním území obcí Vyšný Kubín, Valaská Dubová, Jasenová, Turík, Likavka, Lisková, Lúčky a Martinček v okrese Dolný Kubín a okrese Ružomberok v Žilinském kraji. Rezervace byla vyhlášena v roce 1982 s rozlohou 1 428,05 ha. Předmětem ochrany je soubor geologických, geomorfologických, botanických a zoologických hodnot vrcholové části pohoří. Leží na hoře Veľký Choč a několika sousedních vrších: Predný Choč, Malý Choč, Stredný Choč a Zadný Choč, Kýčera, Sokol a jiné. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Choč na Wikimedia Commons
Jabloňovský Roháč

Jabloňovský Roháč je přírodní rezervace v katastrálních územích Horné Jabloňovce v okrese Levice a Dekýš v okrese Banská Štiavnica na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1951 a jeho rozloha je 64,64 hektaru. Předmětem ochrany jsou společenstva bukových doubrav a bučin na vulkanitech Štiavnických vrchů. Reference
Kamenný jarok

Kamenný jarok je přírodní rezervace v katastrálních územích města Banská Štiavnica v okrese Banská Štiavnica a obce Repište v okrese Žiar nad Hronom v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 65,1 hektaru. Předmětem ochrany je geologicko-geomorfologická lokalita v sopečném pohoří s výskytem hornin téměř všech geologických období, pestrým reliéfem a vegetací. Rezervace je jediným místem ve Štiavnických vrších, na které se vyskytuje tis červený (Taxus baccata) a řada druhů orchidejí. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Štiavnické vrchy. Reference
Klenovské Blatá

Klenovské Blatá jsou přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Čierny Balog v okrese Brezno a Klenovec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1981 a jeho rozloha je 4,36 hektaru. Předmětem ochrany je komplex biotopů mokřadní flory a fauny montánního pásma Slovenského rudohoří. Reference
Kloptaň

Kloptaň je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Prakovce v okrese Gelnica a Vyšný Medzev v okrese Košice-okolí v Košickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 27,07 hektaru. Předmětem ochrany jsou lesní společenstva na jihovýchodních a severovýchodních svazích vrchu Kloptaň ve Volovských vrších. Ke vzácným druhům rostlin v rezervaci patří kosatec sibiřský (Iris sibirica). Reference
Rezerwat przyrody Kloptaň

Rezerwat przyrody Kloptaň (słow. Prírodná rezervácia Kloptaň) – rezerwat przyrody w paśmie Kojszowskiej Hali w Górach Wołowskich na Słowacji. Powierzchnia 27,1 ha. Położenie Rezerwat obejmuje wierzchołek oraz wsch. i pd. stoki kopuły szczytowej Kloptaňa (1153 m n.p.m.), leżącego w głównym grzbiecie pasma, sięgając w dół po poziomicę ok. 1000 m n.p.m. Leży w granicach administracyjnych wsi Prakovce w powiecie Gelnica i Vyšný Medzev w powiecie Koszyce-okolice. Posiada strefę ochronną o szerokości 100 m. Charakterystyka Stoki góry Kloptaň, obejmowane przez rezerwat, są strome. Południową część rezerwatu odwadnia źródłowy ciek potoku Zlatná (lewobrzeżny dopływ Bodvy), natomiast część wschodnią – Hrelikov potok (prawobrzeżny dopływ Hnilca). Szczytowe partie góry budują metalidyty, niższe – serycytowo-grafitowe fyllity z górnego syluru, występujące na powierzchnię w formie skałek i usypisk. Podszczytowe obszary góry porastają w całości lasy na pograniczu regla dolnego i górnego, w większości o charakterze lasu pierwotnego. Szczyt, mocno kamienisty, pokrywa niewielka polana. Wśród szeregu rzadkich i chronionych gatunków roślin w rezerwacie wyróżnia się zwłaszcza kosaciec syberyjski. Historia Rezerwat powołano rozporządzeniem Ministerstwa Środowiska Republiki Słowackiej nr 83/1993 z dnia 23 marca 1993 r. Na terenie rezerwatu obowiązuje najwyższy, 5. stopień ochrony. Cel powołania rezerwatu Rezerwat powołano w celu ochrony zespołów leśnych na południowo-wschodnich i północno-wschodnich stokach góry Kloptaň z występującymi w nich rzadkimi i chronionymi gatunkami roślin. Turystyka Przez teren rezerwatu, wzdłuż głównego grzbietu Pasma Kojszowskiej Hali, biegną czerwone znaki dalekobieżnego szlaku turystycznego zwanego Szlakiem Bohaterów Słowackiego Powstania Narodowego. Na szczycie dochodzą do nich granicą rezerwatu znaki zielone szlaku z Mníška nad Hnilcom. Od 1999 r. na szczycie, na skraju rezerwatu, wznosi się wieża widokowa, oferująca dalekie widoki i stanowiąca magnes przyciągający tu stosunkowo wielu turystów. Bibliografia Ďurček Jozef a kolektív: Slovenské rudohorie. Volovské vrchy a Čierna hora. Turistický sprievodca ČSSR č. 30, wyd. Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1988; Volovské vrchy – Krompachy. Turistická mapa 1:50 000, wyd. VKÚ Harmanec, 1995, ISBN 80-85510-80-4; O rezerwacie na enviroportal.sk [1]
Kunovo

Kunovo je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Valaská Dubová v okrese Ružomberok a Jasenová v okrese Dolný Kubín v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1980 a jeho rozloha je 11,92 hektaru. Předmětem ochrany je geologicky a esteticky významná krajinná dominanta na okraji trosky chočského příkrovu, svým vývojem související s územím národní přírodní rezervace Choč. V rezervaci se objevuje hodnotná lesní, travní a křovinná vegetace s množstvím biotopů chráněných rostlin a živočichů. Reference
Potok Zolná

Potok Zolná je přírodní památka v katastrálních územích Sebedín a Zolná. Sebedín je částí obce Sebedín-Bečov v okrese Banská Bystrica a Zolná patří ke Zvolenu v okrese Zvolen v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1991 a jeho rozloha je 1,92 hektaru. Předmětem ochrany je zachovalý úsek toku potoka Zolná a jeho břehových porostů. Reference
Preliačina

Preliačina je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Hôrka nad Váhom a Podhradie v okrese Topoľčany a Hrádok v okrese Nové Mesto nad Váhom na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 35,87 hektaru. Předmětem ochrany jsou zachovalé suťové lesy v Považském Inovci. Reference
Rosiarka

Rosiarka je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Pohronská Polhora v okrese Brezno Tisovec v okrese Rimavská Sobota v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1996 a jeho rozloha je 5,87 hektaru. Předmětem ochrany jsou horské rašeliniště a přilehlé vlhké horské louky se vzácnými druhy rostlin a živočichů v Balockých vrších. Reference
Šindliar (přírodní rezervace)

Šindliar je přírodní rezervace v katastrálním území obce Šindliar v okrese Prešov v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 7,69 hektaru. Předmětem ochrany je ojedinělý biotop v pohoří Branisko s bohatým výskytem mechů na okrajích lesa, mezi které patří rašeliník Sphagnum nemoreum. Součástí rezervace jsou vápencové a dolomitové skalky, v jejichž okolí roste pestrá vápnomilná vegetace. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šindliar na Wikimedia Commons
Šíp (národní přírodní rezervace)

Šíp je národní přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Stankovany v okrese Ružomberok a Žaškov v okrese Dolný Kubín v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1980 a jeho rozloha je 301,52 hektaru. Předmětem ochrany je masiv hory Šíp s výskytem vzácných vápnomilných rostlin, významných živočišných společenstev a s významnými projevy vegetační stupňovitosti. Území je přístupné po žlutě značené turistické trase č. 8609. Odkazy Reference Literatura HOCHMUTH, Zdenko. Chočské vrchy. Liptovská Mara. Turistický sprievodca ČSFR. Bratislava: Šport, 1990. 228 s. ISBN 80-7096-091-4. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šíp na Wikimedia Commons
Rezerwat przyrody Šíp

Rezerwat przyrody Šíp (słow. Národná prírodná rezervácia Šíp) – rezerwat przyrody obejmujący najwyższe partie masywu Šípu w tzw. Szypskiej Fatrze w grupie górskiej Wielkiej Fatry na Słowacji. Powierzchnia: 301,52 ha. Położenie Rezerwat położony jest w granicach katastralnych wsi Stankovany w powiecie Rużomberk oraz Žaškov w powiecie Dolný Kubín. Generalnie obejmuje tereny położone powyżej poziomicy 800 m, choć lokalnie dopiero powyżej poziomicy 1000 m, zaś na południowym wschodzie teren rezerwatu schodzi w dół w górne piętro Szkutowej Doliny (słow. Škútova dolina) do wysokości ok. 650 m. Rezerwat leży w obszarze pasma ochronnego Parku Narodowego Mała Fatra. Historia Powołany został rozporządzeniem Ministerstwa Kultury Słowackiej Republiki Socjalistycznej nr 3483/1980-32 z dnia 31 maja 1980 r. Przedmiot ochrony Przedmiotem ochrony w rezerwacie są górne partie góry Šíp, stanowiącej znaczącą dominantę w krajobrazie doliny Wagu, z występującymi tam urozmaiconymi wapienno-dolomitowymi formacjami skalnymi, piętrami roślinnymi, bogatą florą wapieniolubną oraz rzadkimi i zagrożonymi gatunkami zwierząt. Celem ochrony jest zachowanie tych terenów w maksymalnie naturalnej postaci ze względów naukowo-badawczych oraz kulturalno-wychowawczych. Turystyka Przez teren rezerwatu biegnie żółto znakowany szlak turystyczny ze Stankowian w dolinie Wagu przez szczyty Šípu i Zadniego Šípu do przystanku kolejowego Królewiany w dolinie Orawy. Bibliografia Hochmuth Zdenko a kolektív: Chočské vrchy. Liptovská Mara. Turistický sprievodca ČSFR, č. 42, wyd. Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1990, ISBN 80-7096-091-4. Malá Fatra – Vrátna. Turistická mapa 1:50 000, Edícia turistických máp č. 110, wyd. VKÚ Harmanec 1993, ISBN 80-85510-09-X. Podstawowe informacje o rezerwacie na „Enviroportalu” Słowackiej Agencji Środowiska Przyrodniczego
Štefanová (národní přírodní památka)

Štefanová je jeskyně a národní přírodní památka v katastrálním území obce Demänovská Dolina v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 2001. Jeskyně se nachází v národní přírodní rezervaci Demänovská dolina a je součástí národního parku Nízké Tatry. Reference
Žarnovica (chráněný areál)

Žarnovica je chráněný areál ve správních územích města Turčianske Teplice a obce Háj v okrese Turčianske Teplice v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1994 a jeho rozloha je 1,85 hektaru. Předmětem ochrany je meandrující vodní tok Žarnovica, který v daném prostředí představuje hodnotný krajinný, biologický a ekostabilizační prvek s výskytem vzácné, ohrožené a chráněné fauny, vázané na vodní prostředí a s přirozeným charakterem vegetace. Odkazy Reference
Čergovský Minčol

Čergovský Minčol je národní přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Kamenica v okrese Sabinov, Kyjov v okrese Stará Ľubovňa a Livovská Huta v okrese Bardejov v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1986 a jeho rozloha je 171,08 hektaru. Předmětem ochrany lokalita s výskytem typické horské květeny Karpat, se zastoupením východokarpatských prvků a lesních společenstev nejvyšších poloh Čergova. Nachází se ve vrcholové části a na úbočích hory Minčol. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čergovský Minčol na Wikimedia Commons
Rezerwat przyrody Čergovský Minčol

Rezerwat przyrody Čergovský Minčol – rezerwat przyrody w Górach Czerchowskich, na Słowacji. Powierzchnia: 171 ha. Położenie Rezerwat leży na terenie katastralnym wsi Livovská Huta (powiat Bardejów), Kyjov (powiat Lubowla) i Kamenica (powiat Sabinov). Obejmuje fragment głównego grzbietu Gór Czerchowskich wraz z ich najwyższym szczytem – Minčolem oraz część ich stoków, głównie po stronie wschodniej i północnej, w zamknięciach dolin potoków Krížovskiego (w dorzeczu Topli) i Soliská (w dorzeczu Popradu). Rezerwat obejmuje tereny położone na wysokościach od 850 m n.p.m., w dolinie potoku Krížovskiego, po 1157 m n.p.m. (szczyt Minčola). Historia Rezerwat został powołany w 1986 r. Flora Ok. 83 ha powierzchni rezerwatu, zwłaszcza szczytowe partie Minčola i odchodzących od niego grzbietów, zajmują górskie łąki. Powstały one w wyniku działalności ludzkiej w okresie tzw. kolonizacji wołoskiej, głównie w XV-XVI w., na skutek karczowania lasów pod pastwiska, bądź też wprost na skutek ich nadmiernego wypasania lasów stadami owiec, a zwłaszcza kóz. Później część z tych łąk, zwłaszcza położonych nieco niżej i łatwiej dostępnych, była wykorzystywana jako łąki kośne. Dziś na łąkach tych stwierdzono 230 gatunków roślin wyższych, z tego 9 gatunków roślin chronionych. Spośród traw najczęstsze są tu wiechlina Chaixa (Poa chaixii Vill.), kosmatka olbrzymia (Luzula sylvatica (Hudson) Gaudin), a na miejscach najbardziej przepasionych bliźniczka psia trawka (Nardus stricta). Ponadto występują czosnek siatkowaty (Allium victorialis), podbiałek alpejski (Homogyne alpina), lilia złotogłów (Lilium martagon), goryczka trojeściowa (Gentiana asclepiadea) i prosienicznik jednogłówkowy (Hypochoeris uniflora Vill.). Nieco ponad połowę powierzchni rezerwatu pokrywają lasy, które zajmują niżej położone fragmenty stoków, głównie w północno-wschodniej części rezerwatu, a częściowo również w części południowo-zachodniej, na obszarze źródlisk Sokoliego Potoku. Na stokach w obszarach podwierzchołkowych, na wysokościach powyżej 1000 m n.p.m., przeważają klimaksowe buczyny z licznym udziałem jaworu. W południowo-zachodniej części rezerwatu, w pasie wysokości 1050–1157 m n.p.m., dominuje podzespół karłowatej buczyny jaworowej (Fageto-Aceretum humile). Natomiast w części północno-wschodniej najczęściej spotkamy zespół lasu jodłowo-bukowego (Abieto – Fagetum). Bibliografia Barański Mirosław J.: Dookoła końca świata, w: „Gazeta Górska” R. XX, nr 1 (77), zima 2012. Wyd. Centralny Ośrodek Turystyki Górskiej PTTK w Krakowie, s. 44-46. Dostál Ľudovit: Ochrana prírody okresu Bardejov, wyd. Východoslovenské vydavateľstvo, Košice 1981. Palášthy J., Dostál Ľudovit, Cibuľková Ľ.: Príroda okresu Prešov a jej ochrana, wyd. Východoslovenské vydavateľstvo, Košice 1987.