NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kolumna morowa w Nitrze

Kolumna morowa w Nitrze – barokowa kolumna Maryjna znajdująca się na placu Jana Pawła II w Nitrze postawiona dla upamiętnienia zakończenia epidemii dżumy w 1749. Uznana za narodowy zabytek kultury Słowacji nr 403-1484/0. Historia Kolumna wykonana została w 1750. Jej autorem jest rzeźbiarz Martin Vogerl. Postawiona została z inicjatywy biskupa Emeryka Esterházy’ego jako wotum dziękczynne za zakończenie zarazy w 1749. Kolumna została poddana pracom konserwatorskim w 1956. Kolejną restaurację rzeźby zakończono 29 kwietnia 2008. Opis Kolumna wykonana z kamienia, częściowo złocona (pierwotnie również polichromowana). Podstawa jest czworoboczna z czterema dużymi wolutami. Na wolutach umieszczone są rzeźby czterech aniołów trzymających kolejno: wieżę z kości słoniowej, dom złoty, bramę złotą i złotą gwiazdę, co jest nawiązaniem do inwokacji Litanii loretańskiej. Pomiędzy wolutami znajdują się płaskorzeźbione płyciny przedstawiające sceny z życia Maryi: Nawiedzenie, Zwiastowanie, Zaślubiny, Wniebowzięcie (pod którą znajduje się kartusz z herbem Esterházych i samego fundatora, biskupa Esterházy’ego). Powyżej, na gzymsie, stoją cztery rzeźby przedstawiające św. Stefana, św. Władysława, św. Emeryka i św. Wojciecha, biskupa praskiego. Pomiędzy nimi umieszczono duże, rzeźbione wazony. Nad rzeźbami wznosi się kolumna o trzonie zdobionymi esownicami i rocaillami. Na szczycie umieszczona jest figura Matki Bożej Niepokalanej. Przypisy
Марианская колонна (Нитра)

Марианская колонна в Нитре (словац. Mariánsky stĺp v Nitre)— чумная колонна, образец высокого барокко, расположенная на южном склоне замкового холма Нитры. Епископ Имрих Эстерхази приказал построить колонну в память о великих эпидемиях чумы в 1710 и 1739 годах, во время которых погибло около четверти жителей города. Колонна была возведена в 1750 году по проекту австрийского скульптора Мартина Фёгерля (Martin Vögerl). Чумная колонна выполнена в пышной манере, свойственной эпохе позднего барокко. Множество подобных монументов были возведены в первой половине XVIII века в империи в знак благодарности за услышанные молитвы об избавлении от чумы. Колонна возведена на постаменте, на верхнем выступе которого расположены вазы и статуи четырёх канонизированных венгерских королей — Святого Иштвана, Святого Имре, Святого Ласло и Белы IV. На волютах помещены фигуры ангелов, держащие символы Девы Марии — золотую башню, дом, небесные врата и звезду. В нижней части постамента расположены рельефные сцены из жизни Девы Марии и картуш с гербом епископа Имриха Эстерхази. Колонну венчает позолоченная статуя Непорочной Девы Марии (Immaculata) с звездным нимбом вокруг головы, стоящая на земном шаре, обвитым змеёй. Чумная колонна Нитры во многом копирует подобный монумент в австрийском Хайнбурге, возведенный в 1749 году. Литература Vögerl, Martin. In: Kortárs magyar művészeti lexikon III. (P-Z). Főszerk. Fitz Péter. Budapest: Enciklopédia. 2001. ISBN 963-8477-46-6 http://www.nisys.sk/www/content/nisys/list/0/832
Kalvárie (Vysoké Tatry)

Kalvárie na Pěknou vyhlídku je komplex 14 uměleckých děl, která jsou vyrobena převážně ze dřeva. Nachází se na zalesněném vršku na východním okraji Starého Smokovce ve městě Vysoké Tatry. Stavět ji začali v roce 2010 a dokončena byla v roce 2015. Na její výstavbě se podílely Lázně Nový Smokovec, Tatranská galerie v Popradě, město Vysoké Tatry a Spišská diecéze. Přístup Tatranská kalvárie je umístěna ve volné přírodě a dá se k ní ve Starém Smokovci dostat z cesty vedoucí na Hrebienok. Stačí hned za chatou "Čučoriedka" odbočit při informační tabuli vpravo. Je to nenáročná pěší trasa, vedoucí po upravené lesní cestě, jejíž délka je přibližně 1 kilometr. Na konci této trasy na Pěkné vyhlídce je postaven altán, odkud je překrásný pohled na Starý Smokovec a jeho okolí. Tato kalvárie je nejvýše položenou křížovou cestou ve střední Evropě a její nejvyšší bod se nachází v nadmořské výšce asi 1080 metrů. Od železniční stanice ve Starém Smokovci, která je v nadmořské výšce 1000 metrů je to převýšení přibližně 80 metrů. Architektura Všechna zastavení křížové cesty vytvořili profesionální umělci – sochaři ze Slovenska a Polska. Jejich díla mají výrazně moderní ráz. Kurátorka tohoto projektu Anna Ondrušeková v informačním katalogu napsala: "Tato kalvárie není klasickou křížovou cestou, ale výtvarnou výpovědí umělců. Je vyjádřením vztahu současného člověka k pašijovým událostem a osobnosti Ježíše Krista. Je vyjádřením zkušenosti s nesením kříže ve vlastním životě, pochopením smyslu utrpení, oběti i osvobozující naděje, které pozemský život očišťují a povznášejí. " Zastavení křížové cesty Křížová cesta se skládá ze 14 zastavení, zhmotnění do uměleckých děl, které vytvořili tito umělci: Zastavení I. – Slavomír Gabriška (2010) Zastavení II. – Czeslaw Podlesny (2010) Zastavení III. – Jozef Mundier (2011) Zastavení IV. – Jaroslava Šicková (2011) Zastavení V. – Jaroslav Gaňa (2011) Zastavení VI. – Ján Sick (2011) Zastavení VII. – Jaroslav dráteník (2012) Zastavení VIII. – Štefan Koval (2012) Zastavení IX. – Tibor Tóth (2012) Zastavení X. – Jakub Kolodziejskij (2012) Zastavení XI. – Rastislav Biarinec (2013) Zastavení XII. – Ľubomír Purdeš (2013) Zastavení XIII. – Ján Kudlička (2013) Zastavení XIV. – Ivan Novotný (2015) Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kalvária (Vysoké Tatry) na slovenské Wikipedii. Obrázky, zvuky či videa k tématu Kalvárie na Wikimedia Commons Externí odkazy Http://www.tatragaleria.sk/?id_menu=68029 http://www.rkctatry.sk/?get=p%29RB4wW7pg9G4gwEGgW3pJsg3E9gW7pBAGgEwW3pEBdg9G4gwEGgW7nsv3pGYMW73pEBd6Gsg59gW73p%7Cs%7CW7snYZM
Pro meritae Quieti

Pro meritae Quieti je dvoupatrová pozdněbarokní budova stojící za Klášterem františkánů a Kostelem sv. Petra a Pavla v Nitře. Historie Budova byla postavena pro staré kněze na zasloužený odpočinek, což značí nápis nad vchodem Pro meritae Quieti. O její výstavbu se postaral Jozef Vurum v roce 1776 a v roce 1832 podle projektu P. Geisslera byla klasicistně přestavěna s novou empírovou fasádou. Budova má půdorys ve tvaru "U". Vnitřní prostor je uzavřen západním blokem budovy Velkého semináře s průchodem ve dvoře. V minulosti zde sídlilo Vlastivědné muzeum a dnes opět slouží svému původnímu účelu. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pro meritae Quieti na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pro meritae Quieti na Wikimedia Commons Mestský palác (Pro meritae quieti) [online]. mesto Nitra [cit. 2015-12-05]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2015-12-08. (slovensky)
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Nitra)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie spolu s klášterem Nazarena se nachází na vrchu Kalvárie v Nitře. V současnosti je kostel střediskem mariánské úcty. Každoročně 15. srpna, na svátek Nanebevzetí Panny Marie, se zde koná pouť, kam přicházejí věřící ze širokého okolí. 5. července, na svátek slovanských věrozvěstů, se koná na Kalvárii každoročně národní pouť za účasti biskupů celého Slovenska. Historie První zmínka o kostele Nanebevzetí Panny Marie se nachází v listině z roku 1248. Je to románská stavba s obloukem s bazilikální apsidou svatyně a s křížnými loděmi. Původně byl farním kostelem, pak se vzpomíná jako kaple Matky Boží na "vrchu zelené planiny". Kostelní věž byla postavena v roce 1723 a dva zvony byly umístěny do věže ve stejném roce. Krypta pod kostelem byla vybudována v roce 1728. V kostele se nacházelo 5 oltářů a za hlavním oltářem na stěně byl vymalován obraz Nanebevzetí Panny Marie. Přízemní klášter u kostela postavili pro řeholníky řádu Nazarenů. Po čase byl vybudován nový hlavní oltář z mramoru a na vrchu umístěna socha Sedmibolestné Panny Marie. Na vrchu Kalvárie byla vybudována první křížovou cestu, která je od kostela po kapli Božího hrobu. V letech 1875 – 1888 probíhaly na kostele restaurační práce, o které se zasloužil A. Rožkovany. Misionáři Společnosti Božího Slova sem přišli v roce 1925. Nad starým klášterem postavili patro a vybudovali zde misijní dům. Podařilo se jim obnovit kostel zvětšením o přístavbu kaple sv. Terezy, oratoria, sakristie a postavili zvenku polní oltář. Po likvidaci kláštera byla u kostela duchovní správa. Na žádost řehole verbistů Ján Chryzostom kardinál Korec 1. července 1997 zřídil opět na Kalvárii farnost, kterou spravují misionáři. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol Nanebovzatia Panny Márie (Nitra, Kalvária) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons Http://www.kalvaria.verbisti.sk/index.php/historia-kalvarie.html Http://www.nisys.sk/www/content/nisys/list/0/807
Klášter nazarénů (Nitra)

Klášter Nazarenů se nachází na úpatí vrchu Kalvárie nad kostelem Nanebevzetí Panny Marie v Nitře. Objekt patří misijnímu domu Společnosti Božího Slova, jehož součástí je i Misijní muzeum. Najdete zde exponáty z misijních cest kněží. Objekt zčásti využívá Slovenská zemědělská univerzita v Nitře. O současnou podobu se zasloužil architekt Milan Michal Harminc. Historie Vedle kostela Matky Boží dal postavit biskup Ján Gustinyi malý pozdně renesanční klášter Nazarenů s osmi celami, kuchyní, sklepem, jídelnou a malým dvorem. Vybudován byl pro řád Nazarenů (španělský řád), kvůli drsnému podnebí byli nuceni se odstěhovat. Místo nich se zde usadili penzionovaní kněží. V letech 1878–1885 byl bývalý klášter přestavěn a později bylo dostavěno ještě jedno patro. Sloužil i jako sirotčinec. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kláštor nazarénov (Nitra) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Https://www.nitra.sk/zobraz/obsah/13509 Archivováno 5. 3. 2016 na Wayback Machine.
Synagoge (Šurany)

Die Synagoge in Šurany, einer slowakischen Stadt im Bezirk Nové Zámky, wurde 1916 errichtet und bis zum Zweiten Weltkrieg für den Gottesdienst genutzt. Die profanierte Synagoge im Stil des Historismus ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Das Synagogengebäude an der Malá-Straße 2 wird seit 2005 als Stadtmuseum und für Kulturveranstaltungen genutzt. Auf der Frauenempore wird die Geschichte der Juden in Šurany dargestellt. Siehe auch Liste von Synagogen in der Slowakei Weblinks Slovak Jewish Heritage Center (englisch, abgerufen am 10. Dezember 2015)
Klaus-Synagoge (Prešov)

Die Klaus-Synagoge in Prešov, einer ostslowakischen Stadt im Bezirk Prešov, wurde 1934/35 errichtet. Sie befindet sich in einer Anlage im Zentrum der Stadt, die aus der orthodoxen Hauptsynagoge, der Klaus-Synagoge, dem ehemaligen Rabbinerhaus, einer ehemaligen Jeschiwa, einem ehemaligen Schlachthaus, einer ehemaligen koscheren Metzgerei und dem damaligen Wohnhaus des Verwalters besteht. Der Name beruht auf dem Konzept der Klaus. Die profanierte Synagoge an der Okružná-Straße 32 ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Das Gebäude wird von der jüdischen Gemeinde als Büro vermietet. Das Synagogengebäude wurde nach Plänen des Architekten Leopold Šafran errichtet und diente der chassidischen Gemeinde mit ihrer sephardischen Liturgie als Gottesdienstraum. Das Gebäude ist von einfacher Struktur mit einem Flachdach. Die Westseite und das Innere wurden verändert. Lediglich die Rundfenster im Westen und Osten, die eine Menora zeigen, sowie die hebräische Inschrift an der Ostwand weisen auf die ursprüngliche Bedeutung hin. Siehe auch Liste von Synagogen in der Slowakei Weblinks Maroš Borský: Synagogue Architecture in Slovakia Towards Creating a Memorial Landscape of Lost Community. Dissertation an der Hochschule für Jüdische Studien Heidelberg 2005, S. 177 (englisch); in: uni-heidelberg.de, abgerufen am 11. Dezember 2015 (PDF; 899 kB) Einzelnachweise
Neologe Synagoge (Prešov)

Die Neologe Synagoge in Prešov, einer Stadt im Osten der Slowakei, stammt aus dem Jahr 1887. Sie dient heute als Einrichtungshaus. Geschichte Die jüdische Gemeinde errichtete 1847– 1849 eine erste Synagoge. Bei einem großen Stadtbrand 1887 wurde auch dieses Gebäude zerstört. Im selben Jahr wurde an gleicher Stelle eine neue Synagoge erbaut. 1871 kam es in Ungarn (zu dem Prešov damals gehörte) zu einer Spaltung der jüdischen Gemeinden in orthodoxe, neologe (eine gemäßigte Reformbewegung) und Status– quo– ante Gemeinden. Die Synagoge blieb im Besitz der Neologen, Die Orthodoxen erbauten 1897/98 ihre eigene Synagoge. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde das Gebäude umgebaut, so dass es heute nur noch in einer vereinfachten Gestalt besteht. Es ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Architektur Ursprüngliches Aussehen Die Außenwände des imposanten Gebäude im Maurischen Stil waren rot– gelb gestreift. Die Synagoge war von einem achteckigen Turm gekrönt, der durch einen zwiebelförmigen Aufsatz abgeschlossen wurde. Auf den Ecken befanden sich kleine Ziertürmchen. Die Vorderseite war vertikal in drei Teile gegliedert. In diesen befand sich je eine Tür und darüber je ein Rundfenster. Horizontal gab es ein Gliederung durch Blendarkaden zwischen den Türen und den Fenstern. An den Seiten befanden sich hohe Rundbogenfenster. Der Innenraum entsprach einem dreischiffigen Bauwerk. Die Frauenempore lief entlang dreier Seiten (außer im Osten) und wurde von verzierten Pfeilern gestützt. Heutiges Aussehen Bei den Umbauten wurden außen die Türme und Verzierungen entfernt. Die Außenwände wurden einfarbig gestrichen. Die runden Fenster wurden durch eckige ersetzt. Innen wurde eine zweite Etage eingezogen. In der Nische, wo sich der Toraschrein befand, ist jetzt ein Lastenaufzug. Siehe auch Liste von Synagogen in der Slowakei Weblinks [1] Centre for Jewish Art. Bilder des ursprünglichen Aussehens. Einzelnachweise
Synagoge (Kráľovský Chlmec)

Die Synagoge in Kráľovský Chlmec, einer slowakischen Stadt im Bezirk Trebišov, wurde 1850 im Stil des Historismus errichtet. Das profanierte Synagoge an der Štefánikova 78 steht leer und bedarf einer dringenden Renovierung. Siehe auch Liste von Synagogen in der Slowakei Weblinks Maroš Borský: Synagogue Architecture in Slovakia Towards Creating a Memorial Landscape of Lost Community Dissertation an der Hochschule für Jüdische Studien Heidelberg 2005, S. 164 (abgerufen am 11. Dezember 2015)
Alter jüdischer Friedhof (Skalica)

Der Alte jüdische Friedhof in Skalica, einer slowakischen Stadt im Bezirk Skalica, wurde Ende des 17. Jahrhunderts errichtet. Der jüdische Friedhof ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966 (nicht ausgewertet) Weblinks Einzelnachweise
Jüdischer Friedhof (Komárno)

Der Jüdische Friedhof in Komárno, einer slowakischen Stadt im Bezirk Komárno, wurde Anfang des 19. Jahrhunderts errichtet und bis zum Zweiten Weltkrieg belegt. Der jüdische Friedhof wurde durch den Bau einer Straße im Jahr 1976 verkleinert und die Gräber wurden zuvor umgebettet. Am Rande des Friedhofs ist noch das Taharahaus erhalten. Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966 (nicht ausgewertet) Weblinks Slovak Jewish Heritage Center (englisch, abgerufen am 12. Dezember 2015) Einzelnachweise
Židovský hřbitov v Sučanech

Židovský hřbitov v Sučanech se nachází na okraji obce, blízko hlavní cesty. Tvoří jeden areál společně s obecním pohřebištěm, domem smutku a malým parkem. Nejstarší náhrobky z pískovce, které mají tvar Mojžíšových kamenných desek Desatera jsou vlivem počasí do značné míry poškozené a nápisy jsou tak nečitelné. Pozdější honosnější náhrobky z mramoru a černého granitu jsou pak ve tvaru Svatostánku (Aron Kodeš), na okrajích se dvěma sloupy, které mají symbolizovat vstup do Šalamounova chrámu. Náhrobní kameny z kvalitního materiálu byly rozkradeny a zůstali jen podstavce. Nápisy na starších náhrobcích jsou psané výhradně hebrejsky, na novějších je přepis jména do latinky, případně doplněn krátký text německy. Novější texty jsou už kombinované hebrejsko-německy. Hřbitov byl neologický, tedy muži a ženy jsou pochováni společně. Před časem hřbitov prošel rekonstrukcí, na kterou přispělo ministerstvo kultury. Galerie Odkazy Reference Související články Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Sučanech na Wikimedia Commons
Jüdischer Friedhof (Sučany)

Der Jüdische Friedhof in Sučany, einer slowakischen Gemeinde im Bezirk Martin, wurde im 19. Jahrhundert errichtet und bis zum Zweiten Weltkrieg belegt. Der jüdische Friedhof liegt direkt neben dem kommunalen Friedhof. Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966 (nicht ausgewertet) Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Slowakei Weblinks Einzelnachweise
Jüdischer Friedhof (Trstín)

Der Jüdische Friedhof in Trstín, einer slowakischen Gemeinde im Bezirk Trnava, wurde vermutlich im 19. Jahrhundert errichtet. Der jüdische Friedhof liegt nördlich des Ortes an der Landstraße. Der Friedhof ist von einer Mauer umgeben. Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966 (nicht ausgewertet) Weblinks Einzelnachweise
Jüdischer Friedhof (Somotor)

Der Jüdische Friedhof in Somotor, einer slowakischen Gemeinde im Bezirk Trebišov, wurde vermutlich im 19. Jahrhundert errichtet. Der jüdische Friedhof liegt nördlich des Ortes. Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966 (nicht ausgewertet) Weblinks Einzelnachweise
Neologer jüdischer Friedhof (Prešov)

Der Neologe jüdische Friedhof in Prešov, einer slowakischen Stadt im Bezirk Prešov, wurde 1876 errichtet. Der jüdische Friedhof mit der Adresse Kratka ulica 4 ist ein geschütztes Kulturdenkmal und befindet sich neben dem allgemeinen Hauptfriedhof der Stadt. Auf dem Friedhof sind heute noch circa 750 Grabsteine vorhanden. Das Taharahaus wurde 1927 nach Plänen des Architekten Július Groszmann erbaut. Siehe auch Orthodoxer jüdischer Friedhof (Prešov) Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966. Weblinks International Jewish Cemetery Project (englisch, abgerufen am 12. Dezember 2015)
Orthodoxer jüdischer Friedhof (Prešov)

Der Orthodoxe jüdische Friedhof in Prešov, einer slowakischen Stadt im Bezirk Prešov, wurde 1827 auf einer 48 × 58 Meter großen Parzelle angelegt und ist damit der älteste jüdische Friedhof in Prešov. Der jüdische Friedhof in der Tehelná-Straße ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Die letzte Bestattung fand im Jahr 1887 statt. Siehe auch Orthodoxes Judentum Neologer jüdischer Friedhof (Prešov) Literatur Eugen Bárkány: Die jüdischen Friedhöfe in der Slowakei. 1966 (nicht ausgewertet) Einzelnachweise Weblinks International Jewish Cemetery Project (englisch, abgerufen am 12. Dezember 2015)
Zohor

Zohor (německy Sachern) je obec na Slovensku v okrese Malacky. Nachází se přibližně 30 km severozápadně od Bratislavy. Žije zde přibližně 3 800 obyvatel. První písemná zmínka o obci pochází z roku 1314. Historie Katastr obce byl osídlený už od starší doby bronzové. První zmínkou o obci je listina z roku 1314, kterou Karel I. Robert potvrzuje držbu majetku rytíři Otovi z Telesprun včetně rybářské osady Sahur (Zohor). Od roku 1466 je uváděno dnešní pojmenování obce – Zohor. V polovině 16. století Zohor doosídlili Chorvaté. Památky V obci je římskokatolický kostel svaté Markéty Antiochijské z roku 1898, který však stojí na základech mnohem staršího kostela. Dále tu jsou kaple Svaté Rozálie z roku 1832, svatého Jana Nepomuckého z roku 1910 a svatého Izidora z roku 1944. V malém parku před kostelem se nachází socha Sedmibolestné Panny Marie z roku 1817. V obci se nachází pomník dvěma americkým letcům, kteří zahynuli 17. října 1944 při havárii bombardéru B-24 Liberator nedaleko obce. Osobnosti Albín Brunovský (1935–1997), slovenský malíř, grafik a ilustrátor Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Zohor na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zohor na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Zohor

Zohor (slowakisch und ungarisch, deutsch selten Sachern) ist eine Gemeinde in der Westslowakei in der Landschaft Záhorie, zwischen der Hauptstadt Bratislava (23 km) und Malacky (17 km). Der Ort wurde 1314 erstmals als Sahur schriftlich erwähnt. Er besitzt einen Bahnhof an der Bahnstrecke Bratislava–Kúty–Břeclav und ist durch die 3 km entfernte Autobahnausfahrt bei Lozorno an die Autobahn D2 angeschlossen. 1943 wurde in Zohor für ein halbes Jahr ein Lager für jüdische Zwangsarbeiter betrieben, die Erdarbeiten im Flusstal der Morava verrichten sollten. Bevölkerung Söhne und Töchter der Gemeinde Albín Brunovský (1935–1997), Maler und Graphiker, Nationalkünstler Literatur Vanda Rajcan: Zohor, in: Joseph R. White (Hrsg.): The United States Holocaust Memorial Museum Encyclopedia of Camps and Ghettos, 1933–1945. Vol. 3, Camps and Ghettos under European Regimes Aligned with Nazi Germany. Bloomington : Indiana University Press, 2018, ISBN 978-0-253-02373-5, S. 891 Einzelnachweise Weblinks
Zohor

Zohor is a village and municipality in western Slovakia in Malacky District in the Bratislava Region. Geography The municipality lies at an altitude of 146 metres (479 ft) and covers an area of 21.12 km2 (8.15 sq mi) (2025). History The village was first mentioned in 1314 as Sahur. Population It has a population of 3846 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 3448 people by ethnicity 3169 as Slovak, 242 as Not found out, 29 as Czech, 28 as Romani, 10 as Hungarian, 10 as Other, 8 as Ukrainian, 7 as Rusyn, 7 as German, 4 as Russian, 3 as Polish, 2 as Italian, 2 as Serbian, 2 as Moravian, 2 as Albanian, 1 as Silesian, 1 as Austrian, 1 as French and 1 as Croatian. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 3448 people by religion 2275 from Roman Catholic Church, 805 from None, 249 from Not found out, 36 from Evangelical Church, 20 from Greek Catholic Church, 12 from Ad hoc movements, 10 from Eastern Orthodox Church, 8 from Christian Congregations in Slovakia, 6 from Other and not ascertained christian church, 5 from Jehovah's Witnesses, 4 from Paganism and natural spirituality, 4 from Islam, 4 from Buddhism, 3 from Calvinist Church, 3 from Other, 2 from Church of the Brethren, 1 from United Methodist Church and 1 from Church of Jesus Christ of Latter-day Saints. Sport FC Zohor are a football team that play at the Štadión FC Zohor on Požiarnická 395/6. The site previously held motorcycle speedway and was chosen to host a final round of the Czechoslovak Individual Speedway Championship from 1977 to 1980. Famous people Vanessa Aleksander, Polish actress, maternal grandparents live in Zohor Albín Brunovský (1935–2007), Slovak painter, born in Zohor Pavol Zelenay (1928–2024), Slovak musician, born in Zohor References External links Media related to Zohor at Wikimedia Commons. Municipal website
Zohor

Zohor (eslovaco y húngaro, raramente en alemán Sachern) es un municipio en el oeste de Eslovaquia en el paisaje de Záhorie, entre la capital Bratislava (23 km) y Malacky (17 km). La aldea fue mencionada por primera vez en 1314 como Sahur. La ciudad cuenta con una estación de ferrocarril de la línea de tren Bratislava-Kúty Břeclav y está conectado por la autopista, a 3 km de la autopista D2 de Lozorno.​ Demografía Artistas Albín Brunovský, pintor y artista gráfico Nacional Referencias Municipal website