NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vinenský hrad

Vinenský hrad (slovensky Viniansky hrad) je zřícenina gotického hradu ze třináctého století u obce Vinné v okrese Michalovce. Postaven byl na sopečné kře na jižních výběžcích Vihorlatských vrchů. Pobořen byl na začátku 18. století. Zřícenina je součástí přírodní rezervace Vinenský hradní vrch. Historie Hrad byl postaven před rokem 1312, ze kterého pochází první písemná zmínka, podle které ho napadli a poškodili Omodejovci při povstání proti králi Karlu Robertovi. Hrad postavili pravděpodobně v druhé polovině 13. století na ochranu cesty, která vedla do Polska. Hrady v nedalekém Brekově a Jasenově měly podobnou funkci. Vinné patřilo šlechticům z Michalovců a tvořilo součást tamního panství. Během bojů uherského krále Matyáše a polského panovníka Kazimíra IV. v roce 1466 byl hrad těžce poškozen. Začátkem 16. století byl hrad opraven a opevněn. Ještě v témže století, v roce 1594, ho císařské vojsko při dobývání opět poškodilo. O něco později majitelé hradu, Sztárayové, objekt opravili, přestože už v polovině 17. století opustili nepohodlné sídlo a přestěhovali se do obce, kde si postavili zámeček. Začátkem 18. století při likvidování protihabsburského povstání dal císař hrad zbourat. Od té doby je zříceninou. Exteriér První stavební etapu hradu tvořila výstavba plášťového opevnění, ke kterému později přistavěli v interiéru, ale i exteriéru, další budovy. V první etapě byla postavena věž a pravděpodobně tříprostorový palác, ke kterému se přichází z nádvoří. V roce 1335 obsahoval hrad dvě věže, jeden palác, jednu starou bránu, kapli zasvěcenou svaté Markétě a dům. V popisu z roku 1449 uvádí podobné složení hradu, věž měla sklep a čtyři podlaží a byla zde i hladomorna a dva obytné domy. V poslední etapě hrad velmi nerozšířili, protože jim to nedovolil terén a tak se hradu posílilo opevnění. Nepravidelný, téměř trojúhelníkový půdorys sledující terén vyznačují zachované části opevnění, které obklopovaly původní nádvoří. Vstup do areálu z východní strany chránila hranolová věž, dnes se prochází pod jejími zbytky. Obytné budovy přistavěny k východnímu opevnění mají částečně zachované renesanční klenby. Na gotické věži je kamenné kvádrování, otvory oken a dveří, jakož i části starých omítek. V paláci jsou stopy po krbech a nice, pod palácem jsou zaklenuté sklepní prostory. Ve venkovní zdi, ke kterému byly přistavěny i hospodářské budovy, je zachována výlevka. Hrad obklopovala soustava mohutných valů. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Viniansky hrad na slovenské Wikipedii. Související články Seznam hradů na Slovensku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vinenský hrad na Wikimedia Commons
Burg Vinné

Die Burg Vinné (slowakisch Viniansky hrad, auch Hrad Vinné oder Hrad Vinná) ist die Ruine einer Höhenburg beim ostslowakischen Ort Vinné im Okres Michalovce. Sie befindet sich auf einem 320 m n.m. hohen kegelförmigen Andesithügel am südwestlichen Rand des Vihorlatgebirges. Geschichte Die Burg wurde im 13. oder spätestens frühen 14. Jahrhundert gebaut und war Besitz von Adligen aus der nahen Stadt Michalovce (deutsch Großmichel). Sie sollte zusammen mit den nahen Burgen Jasenov und Brekov einen alten Weg vom Königreich Ungarn nach Polen schützen, die ungünstige Lage verminderte aber die Wehrhaftigkeit der Anlage. 1312 kam es zu einer Beschädigung durch Gegner von Karl Robert von Anjou, weiter richteten Räuberbanden in der Gegend immer wieder Schäden an. 1466 wurde die Burg während der Kämpfe von Matthias Corvinus gegen den polnischen König Kasimir IV. Andreas, saniert wurde sie aber erst im ausgehenden 15. Jahrhundert auf Drängen von Stephan Zápolya, dem damaligen Kapitän in der nordöstlichen Gebieten des Königreichs Ungarn, jedoch kaum modernisiert. Im 16. Jahrhundert war sie oft Schauplatz von Gefechten zwischen dem örtlichen Adel und dem Hof in Wien. Nach einer Eroberung durch kaiserliche Truppen im Jahr 1594 standen nur noch Ruinen. Die damaligen Besitzer aus der Familie Sztáray bauten zwar die Burg wieder auf, jedoch ohne wesentliche Verstärkung der Wehrhaftigkeit. Dieser Umstand erleichterte Eroberungen durch anti-habsburgische Aufständische, und zwar 1623 während des Aufstands von Gabriel Bethlen und 1644 nach einem Feldzug von Georg I. Rákóczi. Zu dieser Zeit war die Burg fast bedeutungslos, da die Besitzer Sitze und Schlösser in den Orten Vinné und Michalovce bevorzugten. Nach der Niederschlagung des Aufstands von Franz II. Rákóczi wurde die Burg 1711 gemäß einem Beschluss des ungarischen Landtags geschleift. Trotz des ruinösen Zustands ist die gotische Bauweise relativ gut erhalten geblieben, da die Burg nicht wesentlich verstärkt oder modernisiert wurde. Seit 2014 arbeitet der Bürgerverein Zemplínsko-užská hradná cesta (frei: Burgenroute von Semplin und Ung) an der Konservierung. Die Ruine ist heute frei zugänglich. Weblinks Eintrag auf hrady-zamky.sk (slowakisch) Eintrag auf pamiatkynaslovensku.sk (slowakisch)
Visiace skaly

Visiace skaly jsou přírodní památka v katastrálním území obce Hubina, okres Piešťany v Trnavském kraji na Slovensku. Vyhlášena byla v roce 1994 a její rozloha 0,96 hektaru. Předmětem ochrany jsou lesní a travinná společenstva a skalnaté stepi vázané na jižní svahy v dubovém vegetačním stupni na vápencích a dolomitech, s výskytem ohrožených druhů flory a fauny. Území leží v pohoří Považský Inovec v podcelku Krahulčí vrchy, přibližně dva kilometry jihozápadně od vrcholu Marhát (748 metru). Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Visiace skaly na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Visiace skaly na Wikimedia Commons
Duchonka (vodní nádrž)

Duchonka je vodní nádrž na západním Slovensku, napájená potokem Železnica. Nachází se v Povážském Inovci nedaleko od obce Prašice v Topoľčianském okrese. Vodní nádrž o rozloze 17 ha je v letních měsících velmi oblíbeným turistickým střediskem a v okolí přehrady je množství podnikových i soukromých chat. Archeologické nálezy V roce 2019 byly na břehu nádrže odhaleny archeologické nálezy související s železářskou výrobou. Hladina nádrže byla snížena kvůli vodohospodářským pracím. Pokles hladiny odhalil pozůstatky šachtových železářských pecí, které se nacházely pod úrovni hladiny. Dalšími nálezy byly zbytky strusky, slitky a stopy po skladištích dřevěného uhlí. Nálezy oznámil KPÚ Nitra český občan. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Duchonka (vodná nádrž) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Duchonka na Wikimedia Commons Názvy vodných nádrží. Bratislava: Úrad geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky Dostupné online.
Duchonka (zbiornik zaporowy)

Duchonka – niewielki zbiornik zaporowy w zachodniej Słowacji w kraju nitrzańskim, w powiecie Topolczany, w granicach wsi Prašice. Zbiornik, usytuowany u wschodnich podnóży Gór Inowieckich, powstał przez przegrodzenie potoku Železnica zaporą, wzniesioną ok. 3 km powyżej centrum Prašic. Długość korony zapory wynosi ok. 200 m. Maksymalna długość zbiornika wynosi ok. 650 m, a maksymalna szerokość (w rejonie „zatoki”) ok. 400 m. Lustro wody znajduje się na wysokości ok. 275 m n.p.m. Powierzchnia tafli wody sięga 14 ha, a maksymalna głębokość – 9,1 m. Zbiornik zaprojektowano jako zbiornik retencyjny, przechwytujący nagłe wezbrania rzeki i wyrównujący jej przepływy. Wykorzystywany jest również jako rewir wędkarski. W otoczeniu zbiornika powstał, poczynając od lat 70. XX w., duży ośrodek rekreacyjny, znany również pod nazwą Duchonka. Obejmuje on obecnie m. in. dwa rozległe zespoły prywatnych dacz i domków rekreacyjnych, kemping, boiska sportowe, szereg obiektów gastronomicznych oraz plażę, kąpielisko i wypożyczalnię rowerów wodnych. Do ośrodka (końcowy przystanek Prašice, Duchonka polesie powyżej górnego końca zbiornika) kursują autobusy z Topolczan. Przypisy
Nosice (vodní nádrž)

Vodní nádrž Nosice nebo Přehrada mládeže je vodní nádrž na řece Váh u Nosic, části města Púchov na Slovensku. Byla vybudována v letech 1949–1957. Je součástí Vážské kaskády a slouží k vyrovnávání průtoků Váhu, výrobě elektrické energie, ochraně před povodněmi, odpočinku a rybářství. Elektrárnou využitá voda je odváděna do jezů Dolné Kočkovce. Přehrada byla postavena jako jedna ze staveb mládeže. Na její výstavbě se vystřídalo až 55 tisíc brigádníků, členů Československého svazu mládeže. Parametry Maximální hloubka 18 m Objem nádrže je 36 milionů. m³ Přehradní zeď je vysoká 36 m a dlouhá 472 m Plocha nádrže zabírá 5,7 km² Vodní elektrárna Nosice Součástí nádrže je i vodní elektrárna, která byla uvedena do provozu v roce 1957. Elektrárna má nainstalovány 3 Kaplanovy turbíny s průtokem 3 x 130 m³ a výkonem 67,5 MW. Průměrně vyrobí 157,4 GWh elektrické energie ročně. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vodná nádrž Nosice na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vodní nádrž Nosice na Wikimedia Commons
Talsperre Nosice

Die Talsperre Nosice ist ein Stausee in der Slowakei. Sie staut den Fluss Waag östlich von Púchov und trägt den Namen des Orts Nosice, heute eines Stadtteils von Púchov. Der Stausee ist Teil der sogenannten Waag-Kaskade (slowakisch Vážska kaskáda) und entstand zwischen 1949 und 1958. Damals hieß das Projekt Priehrada mládeže (deutsch Talsperre der Jugend). Der acht Kilometer lange und bis zu einem Kilometer breite Stausee nimmt den Großteil der beiden Schleifen der Waag zwischen Považská Bystrica und Púchov ein. Die Wasserfläche beträgt 5,7 km², das Stauvolumen 36 Millionen m³ Wasser und ist bis zu 18 Meter tief. Für den Bau musste der Ort Okrut am rechten und ein Teil von Nosice am linken Ufer aufgegeben werden. Während des Baus wurde durch Zufall eine Mineralquelle entdeckt, die zu erneuten geologischen Proben und verstärkten Isolierung unter der Staumauer führten. Die Entdeckung der Mineralquelle wurde zum Anlass der Gründung des Kurorts Nimnica am rechten Ufer. Hauptfunktionen des Stausees sind Regulierung des Wasserstands der Waag, Hochwasserschutz, Tourismus sowie Elektrizitätserzeugung. Drei Kaplanturbinen mit je 130 m³/s weisen Kombination mit Schenkelpolmaschinen zur elektrischen Energiegewinnung eine installierte Leistung von 67,5 MW auf und liefern im Jahresdurchschnitt 157,4 GWh ins Netz. Die Bahnstrecke Bratislava–Žilina, die hier die noch nicht gestaute Waag auf zwei Brücken überquerte, verlief nach dem Bau des Stausees gänzlich am linken Ufer. Heute verläuft sie auf zwei Brücken unterhalb des Stausees sowie einer Brücke über dem Stausee, die sich zwischen zwei Tunneln (Diel und Milochov) befindet. Die Cesta II. triedy 507 (II/507) verläuft am Nordufer und verbindet Púchov mit Považská Bystrica. Weblinks Grundinformationen zum Wasserkraftwerk (englisch) Einzelnachweise
ГЕС Носиці

ГЕС Носиці — одна із електростанцій каскаду на річці Ваг у Жилінському краю Словаччини. ГЕС руслового типу розташована на дамбі водосховища Носіце, куди впадає як власне Ваг, так і Гриківський дериваційний канал, на якому працюють електростанції Мікшова та Повазька Бистриця. Її будівництво розпочалось у 1949 році, а введення в експлуатацію припало на 1957-й. Площа поверхні водосховища становить 7 км², об'єм 36 млн м³. Машинний зал обладнаний трьома турбінами типу Каплан із сукупною потужністю 67,5 МВт. ГЕС має доволі велику пропускну здатність у 390 м³ за секунду, що має особливе значення для операцій з регулювання пікових навантажень. Втім, розташовані нижче ГЕС мають втричі меншу пропускну здатність, що ж стосується водосховища Dolné Kočkovce, куди безпосередньо скидається відпрацьована вода ГЕС Носиці, то його активний об'єм доволі невеликий. Як наслідок, період роботи станції у максимальному режимі доволі обмежений. В ході спорудження бетонної дамби внаслідок підривних робіт активізувався приток підземних вод, природно насичених вуглекислим газом, що утворило новий лікувальний курорт. Примітки
Malá Domaša (zbiornik wodny)

Malá Domaša – niewielki sztuczny zbiornik wodny na rzece Ondawa na Pogórzu Ondawskim, w historycznym regionie Zemplin we wschodniej Słowacji. Przeciętna powierzchnia lustra wody – 39 ha, długość – 1 km, szerokość do 250 m. Malá Domaša to zbiornik wyrównawczy Veľkiej Domašy, położonej kilka kilometrów dalej na północ. Malá Domaša dzieli wsie Slovenská Kajňa na zachodnim brzegu i Malá Domaša na wschodnim brzegu. Wzdłuż wschodniego brzegu jeziora biegnie droga krajowa nr 15 ze Svidníka przez Stropkov do Vranova nad Topľou. Bibliografia Juraj Kordováner (red.) Slanské vrchy. Veľká Domaša. Turistická mapa 1:50.000, 2. vydanie, VKÚ š.p., Harmanec, 2003, ISBN 80-8042-017-3.
Мала Домаша (водосховище)

Мала Домаша (Malá Domaša) — водосховище на річці Ондава; місце розташування — округ Вранов-над-Теплою. Площа 0,44 км2. Збудовано на річці Ондава. Розташоване біля села Мала Домаша. Примітки
Môťová (vodní nádrž)

Môťová je vodní nádrž, která byla vybudována na řece Slatina v letech 1953 – 1957. Nachází se jihovýchodně od města Zvolen. Slouží pro průmysl, nadlepšení průtoků, energetiku a rekreaci. Generálním projektantem byl Hydroprojekt Bratislava, dodavatelem stavební části byl Hydrostav Bratislava a strojní části Elektrostroj Brno. Vodní elektrárna byla uvedena do provozu v roce 1957 a čerpací stanice počátkem roku 1958. Elektrárna je instalována po pravé straně přepadových bloků. Je v ní instalována Kaplanova turbína s hltnosti 10 m³.s-1. Využívá spády od 6 do 12,5 m. Pracuje jako špičková elektrárna, s průměrnou roční výrobou 1,5 GWh. Ve vodní nádrži Môťová bylo podle Zprávy o stavu životního prostředí z roku 2002 vydané Ministerstvem životního prostředí Slovenské republiky trvale zakázáno koupání. [1] Zpravodajský portál aktuality.sk o přehradě referoval v roce 2015 slovy: "Přestože se Moťovská přehrada tváří již po desetiletí jako rekreační zóna, má od ní na míle daleko. " Hráz Výška hráze nad terénem je 12,5 m a nad základovou spárou 16,20 m. Délka hráze v koruně představuje 431,10 m a objem nádrže 3,598 mil. m³. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Môťová (vodná nádrž) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Môťová na Wikimedia Commons
Мотова (водосховище)

Мотова (Môťová) — водосховище на річці Слатина; місце розташування — округ Зволен. Площа 0,61 км2. Збудовано на річці Слатина в 1950-х роках. Впадає потік Секєр. Розташоване біля міста Зволен. Примітки
Tvrdošín (vodní nádrž)

Vodní nádrž Tvrdošín (slovensky Vodná nádrž Tvrdošín) je vodní nádrž na řece Oravě, pod Oravskou přehradou, u obce Tvrdošín, v Žilinském kraji. Je součástí Vážské kaskády a slouží jako vyrovnávací nádrž během maximálního výkonu vodní elektrárny Orava. Elektrárna Součástí vodní nádrže je i vodní elektrárna, která byla do provozu uvedena roku 1979. Jsou zde nainstalovány tři horizontální Kaplanovy turbíny s instalovaným výkonem 6,1 MW a celkovým průtokem 45 m³/s. Roční výroba elektrické energie dosahuje průměrně 18,02 GWh. Reference
Vodárenská věž (Komárno)

Vodárenská věž v Komárně (maďarsky Víztorony) byla postavena v roce 1902 v duchu dobového romantismu. Považuje se za charakteristickou budovu města Komárna. Dvacetiosmimetrová stavba ze začátku 20. století je stále v provozuschopném stavu, ale z důvodu zvýšených tlakových poměrů se již v současnosti nepoužívá. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vodárenská veža (Komárno) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Grafický model Vodárenské věže v Komárně Historie věže (maďarsky)
Vyhlídková věž (Košice)

Vyhlídková věž se nachází na vrchu Hradová v Košicích na Slovensku. Parametry věže Věž je 21,51 metrů vysoká prostorová ocelová konstrukce doplněná dřevem, které je použité jako nášlapná vrstva podlahy. Čtyřnohý stůl má konzolové vyložení tří vyhlídkových teras ve výšce 10,88 m, 13,6 m, 16,32 m. Vyhlídkové plošiny jsou chráněny dřevěnou jehlanovou střechou s plechovou krytinou. Historie Autor projektu KORT – Krajská organizácia pre rozvoj techniky Košice v r. 1983–1985. Investor NVmK, odbor výstavby a ÚP prostřednictvím Správy rekreačných a športových zariadení mesta Košice. Dodavatel Správa rekreačných a športových zariadení mesta Košice. Ukončení stavby 22. prosinec 1987 Náklad 2 306 000 Kčs [zdroj?] Správa Správa rekreačných a športových zariadení mesta Košice Od 26. května 1993 vlastnictví města Košice Od 10. června 2004 nájem Mestské lesy Košice, a. s. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vyhliadková veža (Košice) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu vyhlídková věž Hradová na Wikimedia Commons Vyhlídková věž na webu Mestské lesy Košice.sk
Vysílač Krížava

Vysílač Krížava (1451 m) je rozhlasový a televizní vysílač na Slovensku. Nachází se na stejnojmenném vrchu v pohoří Lúčanská Malá Fatra, mezi městy Žilina a Martin. Konstrukce Konstrukce sloupu má výšku 116 m a je podobná s vysílačem Kráľova hoľa. Do provozu byl uveden 23. ledna 1970, kdy začal jako první vysílač v ČSSR šířit televizní signál v barvě. Definitivní vysílač 2. programu byl na Krížavě spuštěn 9. května 1973. Vedle vysílače se nachází volně stojící ocelová telekomunikační věž, jak i velká obslužná budova. Součástí vysílacího střediska je i pracoviště pro řízení letového provozu, monitorující vzdušný prostor nad Slovenskem. Patří mezi výkonné vysílače na Slovensku, a díky vysoké nadmořské výšce je jeho signál dostupný na velké části Slovenska. Prioritně má pokrýt Horní Pováží, Turiec, Kysuce a část Horní Nitry, přesahy umožňují přijímat signál i v Liptově, Oravě, Středním Pováží, části Moravy a Slezska i v Podunajské nížině. Antény digitálního rozhlasového vysílání se nacházejí ve výšce 82 m, tj. v nadmořské výšce 1533 m n. m. Poloha Středisko patří mezi nejvýkonnější vysílače na Slovensku a díky značné nadmořské výšce je jeho signál dostupný na velké části území země. Prioritně má pokrýt Horní Pováží, Turec, Kysuce a část Horní Nitry, ale přesahy umožňují přijímat signál i na Liptově, Oravě, Středním Považí, části Moravy a Slezska, ale nezřídka i v Podunajské nížině. Signál, šířený z Krížavy navazuje na vysílače Velká Javořina, Nad oborou, Suchá hora, Kráľova hoľa, Úložisko a Magurka. K vysílači vede asfaltová cesta z Vrútek. Značkované chodníky na Krížavu vedou z Turie a města Martin, a také ze sousedních vrcholů hřebene. Vysílané stanice Televize Přehled televizních multiplexů vysílaných z Krížavy: Rozhlas Přehled rozhlasových stanic vysílaných z Krížavy: Z Krížavy se vysílá i digitální rozhlas DAB+: Testovací provoz digitálního rozhlasového vysílání ve standardu DAB+ byl zahájen 31. května 2017. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vysielač Krížava na slovenské Wikipedii. Související články Seznam nejvyšších staveb na Slovensku Seznam vysílačů na Slovensku Vysílač Veľká lúka Externí odkazy Stránky poskytovatele DVB-T signálu Digitalnatelevizia.sk Digimedia.sk Stránka o vysílači Stránky o DVB-T
Vysílač Nad oborou

Vysílač Nad oborou (654 m n. m.) je rádiový a televizní vysílač v trenčínském okrese na Slovensku. Nachází se na stejnojmenném vrchu v pohoří Bílé Karpaty nad Dolní Súčou. Historie Šíření signálu zajišťuje 81 m vysoká příhradová věž, podobná věži na bardějovském vysílači, dokončena v roce 1976. Součástí vysílacího střediska je komplex budov, které napovídají o významu této kóty. Televizní vysílání bylo z nové věže spuštěny 6. září 1975. Vysílač začal v pásmu FM vysílat v roce 1991, kdy vzniklo celoplošné Rádio FM. Později přibyly další okruhy Slovenského rozhlasu i soukromé vysílací stanice. Poloha Vysílač se nachází asi 7 km severně od Trenčína, nad Dolní Súčou, na vrcholu nevýrazného, 654 m n. m. vysokého vrchu Nad oborou. K vysílači vede cesta přes Trenčianskou Závadu, osadu Nemšová. Nedaleko se nachází i soukromý vysílač, označovaný jako Javorník nebo i Nad oborou II, ze kterého v minulosti vysílalo Fun Radio a TV JOJ. Poloha vysílače nad hustě obydleným Považím, vysoký vyzařovaný výkon i nadmořská výška činí z tohoto vysílače vysoce účinný zdroj signálu. Pokrytím okresů Trenčín, Ilava, Púchov, Považská Bystrica, Nové Město nad Váhom a Piešťany navazuje na vysílače Velká Javořina a Krížava. Přesahy umožňují přijímat signál i na Horní Nitře, Horním Pováží a na části Moravy. Vysílané stanice Televize Přehled televizních multiplexů vysílaných z vrcholu Nad oborou: Rozhlas Přehled rozhlasových stanic vysílaných z vrcholu Nad oborou: Z vrcholu Nad oborou se vysílá i digitální rozhlas DAB+: Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vysielač Nad oborou na slovenské Wikipedii. Externí odkazy https://www.radia.sk/vysielace/47_trencin-nad-oborou http://power.szm.com/historia_07.htm https://towercom.sk/veza/trencin-nad-oborou/ Archivováno 28. 11. 2020 na Wayback Machine.
Vysílač Kráľova hoľa

Vysílač Kráľova hoľa je rádiový a televizní vysílač na Slovensku. Nachází se na vrcholu Kráľovy holi v nadmořské výšce 1929 m v pohoří Nízké Tatry, nad obcí Šumiac. Konstrukce Stožár vysílače má výšku 137,5 m a je konstrukčně podobný s Vysílačem Krížava. Předchůdce současného vysílače byl do provozu uveden v roce 1960, o rok později byl přemístěn do nynější provozní budovy. Vedle vysílače se nachází velká obslužná budova, ve které je i meteorologická stanice a sídlo Horské záchranné služby. Poloha Vysoký výkon a nadmořská výška vysílače dovolují příjem signálu na 1/4 území Slovenska. Jeho úkolem je pokrýt zejména město Poprad, okolí Tater, Spiš a Gemer. Přesahy umožňují přijímat signál i na Liptově, Oravě, Horehroní, části Východoslovenské nížiny a Novohradu, ale zachytitelný je i na území Polska, Ukrajiny a Maďarska. K vysílači vede z části asfaltová cesta z obce Šumiac. Značené turistické trasy na Královu holi vedou i z Telgártu, Liptovské Tepličky nebo Spišského Bystrého. Vysílané stanice Televize Přehled televizních multiplexů vysílaných z Kráľovy holi: Rozhlas Přehled rozhlasových stanic vysílaných z Kráľovy holi: Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Vysielač Kráľova hoľa na slovenské Wikipedii. Související články Seznam nejvyšších staveb na Slovensku Seznam vysílačů na Slovensku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysílač Kráľova hoľa na Wikimedia Commons Stránka o vysílači[nedostupný zdroj] Stránky poskytovatele DVB-T signálu Stránka o vysílači Stránky o DVB-T
Zimní stadion Vladimíra Dzurilly

Zimní stadion Vladimíra Dzurilly je zimní stadion v Bratislavě v městské části Ružinov na Ružinovské ulici nedaleko Štrkoveckého jezera. Jeho kapacita je kolem 3 500 lidí. Hala je domovským stánkem HK Ružinov 99 Bratislava a byla dočasným domovem pro hokejisty HC Slovan Bratislava během rekonstrukce zimního stadionu Ondreje Nepely. Na stadionu také působil slovenský juniorský tým HK Orange 20. V roce 2008 byla dostavěna tréninková hala, která byla oficiálně otevřena 15. května 2009. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Zimný štadión Vladimíra Dzurillu na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Športoviská.sk Archivováno 16. 4. 2010 na Wayback Machine.