NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bratislava filiálka

Bratislava filiálka je nádraží v bratislavské městské části Nové Mesto. Historie Původní nádraží určené pro osobní dopravu ještě z časů koněspřežné dráhy Bratislava – Trnava – Sereď, které se od dnešního nachází jižním směrem, mělo svoji nádražní budovu, a ta se zachovala. Vzhledem k vzrůstající nákladní dopravě byla později celá stanice přesunuta na dnešní místo. Od roku 1973 tu končily osobní vlaky z Trnavy. O čtyři roky později tu jezdily dva páry vlaků během pracovního dne, vždy ráno a v poledne. Další pár pak jezdil v neděli večer. Roku 1985 byla dokončena elektrifikace trati Púchov – Bratislava, která ji žel obešla, a osobní doprava sem tak skončila 1. června 1985. V současnosti[kdy?] slouží úsek od stanice Bratislava predmestie do této jako vlečka. V roce 2021 je trať zcela bez provozu a zanedbaná. Stanice se nachází v zastavěné obytné oblasti a její severní i jižní strana je chráněná betonovou zdí. Aby nebylo nutné stanici obcházet, byla přemostěna lávkou pro pěší. Od 1. června 1985 však kvůli nezájmu cestujících začaly prvky, určené pro osobní dopravu, chátrat. Po roce 1989 nastal ve městě investiční rozvoj a objevil se záměr tuto oblast zastavět; vedení městské části Nové Mesto projevilo zájem o zastavění plochy nádraží. ŽSR však mají[kdy?] zájem obnovit zde provoz, avšak již v jiné podobě – tedy převést železnici pod zem. Tak by bylo možné jak zachovat nádraží, tak uvolnit půdu pro možnou budoucí výstavbu. Financování nové stavby již bylo schválené[kdy?] z prostředků Evropské unie; po znovuzprovoznění sem mají zajíždět vlaky z Rakouska. Nová trať má být součástí koridoru pro vysokorychlostní vlaky, příkl. TGV z Francie. Projekt obnovy z roku 2012 byl pozastaven. Roku 2020 v souvislosti s představením návrhů obnovy budovy Istropolis Bratislavský kraj projevil ambici znovuoživení Filiálky v souladu s trendem budování integrovaných přestupních zastávek, sítě záchytných parkovišť a záměrem realizace bratislavského železničního uzlu. Bratislava ve spolupráci s ŽSR a ministerstvem dopravy údajně připravuje studii lokality Filiálka tak, aby se našlo a navrhlo nejvhodnější řešení. Zfunkčnění stanice však podle městské mluvčí není a nebude podmínkou pro povolení stavebních zásahů do plochy Istropolisu. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bratislava filiálka na Wikimedia Commons (slovensky) Železničná stanica Bratislava filiálka
Liptovská Mara

Liptovská Mara je vodní dílo u Liptovského Mikuláše na severu Slovenska, na řece Váh pod Tatrami. Přehradní nádrž leží přesně mezi Bešeňovou a Liptovským Mikulášem. Historie Stavba byla zahájena roku 1965 a dokončena roku 1975. Hlavním důvodem její výstavby byla ochrana měst v povodí Váhu před povodněmi a kromě toho se v hrázi i průtokem vody vyrábí elektřina pomocí čtyř turbín (dvěma Kaplanovými a dvěma zpětnými Dériazovými turbínami) s celkovým výkonem 198 MW. Hráz je vysoká 53 m a je tvořená zeminou s hlinitým těsněním. Při stavbě hráze se přemístilo 11 mil. m³ zeminy, 300 tisíc m³ kamene a 400 tisíc m³ železobetonu. V koruně je hráz dlouhá 1350 metrů. Maximální hloubka nádrže je 45 m. Vodní plocha má rozlohu 2 700 ha. S objemem vody 360 mil. m³ je Liptovská Mara největší nádrží na Slovensku na řece Váh. Při výstavbě bylo zaplaveno sedm liptovských vesnic úplně (Liptovská Mara, (Stará) Liptovská Sielnica, Paludza, Parížovce, Sokolče, Vrbie), další pak částečně (Bobrovník, Liptovský Trnovec, Benice – část Čemice). Bylo přestěhováno přes čtyři tisíce obyvatel. Využití Hlavní důvodem stavby přehrady je ochrana vesnic před povodněmi na řece Váh, ale zároveň slouží na výrobu elektrické energie. Pod hrází se nachází čtyři turbíny s výkonem 198 MW. V části zrušené vesnice Ráztoky se nachází aquapark Tatralandia, který se nachází v prostoru termálních pramenů objevených v devadesátých letech 20. století. Dnes se na březích nádrže nacházejí rekreační centra. Poloostrov Ratkovo s přilehlými vodami je chráněným územím. Historická osada Nad přehradní zdí Liptovské Mary, dva kilometry jižně od obce Bobrovník, na východním úpatí vrchu Úložisko (741,7 m n. m.) se nachází archeologická lokalita Havránok náležející púchovské kultuře doby laténské – opevnění osady Kotinů s druidskou svatyní z 1. století př. n. l. Je zde vybudován i archeologický skanzen. Panorama Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Liptovská Mara (priehrada) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Liptovská Mara na Wikimedia Commons
Talsperre Liptovská Mara

Die Talsperre Liptovská Mara ist ein Stausee in der Slowakei. Sie staut den Fluss Waag westlich von Liptovský Mikuláš. Sie erhielt ihren Namen nach dem im Stausee versunkenen Dorf Liptovská Mara. Der Stausee entstand zwischen 1965 und 1975. Die Wasserfläche beträgt 22 km², seine maximale Tiefe beträgt 45 Meter. Mit einem Stauvolumen von 360 Millionen m³ Wasser ist er der größte Wasserspeicher (nach Volumen) der Slowakei. Für den Bau wurden mehrere Dörfer (unter anderem Liptovská Sielnica, Paludza, Parížovce, Nežitovce, Zádiel, Dechtáre, Sokolče, Čemice, Vŕbie, Ráztoky und das namensgebende Liptovská Mara) völlig aufgegeben; Teile der Orte Bobrovník, Liptovský Trnovec und Benice wurden überflutet. Einige Gebäude dieser Dörfer, u. a. die frühgotische Kirche von Liptovská Mara, wurden in das Dorfmuseum Liptov übertragen. Dazu wurden auch die Hauptbahn Žilina–Košice und die Cesta I. triedy 18 von Žilina nach Poprad verlegt und ein Teilstück der heutigen Autobahn D1 (Abschnitt Ivachnová–Liptovský Mikuláš, Eröffnung 1977) gebaut. Hauptfunktion des Stausees ist der Hochwasserschutz, er dient aber auch zur Elektroenergieerzeugung. Vier Turbinen erzeugen eine Leistung von 200 MW; zwei davon sind als Pumpturbinen ausgelegt. Der Stausee der Talsperre dient dabei als Oberbecken, der Stausee der ein paar Kilometer flussabwärts gelegenen Talsperre Bešeňová als Unterbecken des Pumpspeicherkraftwerks. Die Nutzung für Tourismus und Naherholung hält sich derzeit relativ in Grenzen. Es gibt das Erholungszentrum bei Liptovský Trnovec mit dem nahen Aquapark Tatralandia. Die Halbinsel Ratkovie und die sie umgebende Wasserfläche ist Schutzgebiet. Am Westufer bei der Gemeinde Bobrovník befindet sich die archäologische Fundstätte Havránok. Siehe auch Liste von Kraftwerken in der Slowakei Weblinks Liptovská Mara Der Stausee Liptovská Mara (deutsch) Einzelnachweise
Liptovská Mara

Liptovská Mara (Slovak pronunciation: [ˈliptɔwskaː ˈmara]) is a reservoir in northern Slovakia, on the Váh river near Liptovský Mikuláš, in the Liptov region. The dam is named after one of the inundated villages. It was built in 1965–1975. The area of the reservoir is 22 km2, max. depth is 45 m and the capacity is 360 milillion m3. During construction, thirteen villages were inundated and a major railway and road relocated. The main purpose of this dam is to prevent floods, although it also generates electricity. Today, the dam is used as a recreational site. The reconstructed Celtic oppidum Havránok is situated on a hill above the dam. References External links Liptovská Mara at Slovakia.travel [1] Archived 2013-11-10 at the Wayback Machine (in Slovak)
Liptovská Mara

Liptovská Mara est le plus grand lac de barrage dans les Carpates occidentales de Slovaquie. Il est situé à l'ouest de la ville de Liptovský Mikuláš. Histoire Le lac Liptovská Mara a été construit sur la rivière Váh entre 1969 et 1975 et a nécessité l'évacuation et l'inondation de 13 villages, 12 complètement (Čemice, Demčín, Liptovská Mara, Liptovská Sielnica, Nižné Dechtáre, Paludza, Parížovce, Ráztoky, Sestrč, Sokolče, Vrbie, Vyšné Dechtáre) et 1 partiellement (Liptovský Trnovec), au total 940 familles et 4 000 habitants. L'objectif premier de la construction du barrage est la protection contre les inondations mais le lac alimente aussi quatre turbines pour une puissance maximum de 198 MW. Notes et références Liens externes Portail de la Slovaquie Portail des lacs et cours d'eau Portail des Carpates Portail des énergies renouvelables
Szentmáriai-víztározó

A Szentmáriai-víztározó[forrás?] vagy Liptómáriai-víztározó (szlovákul: Liptovská Mara) Szlovákia legnagyobb víztározója. 1965 és 1975 között épült a Liptói-medence közepén, a Vág folyón, Liptószentmiklós és Nagyolaszi között. Gyakran nevezik Szlovák- vagy Liptói-tengernek. Kiterjedése 22 négyzetkilométer, legnagyobb mélysége 45 méter. Nevét az egykori Liptószentmária község után kapta, amelyet több más településsel együtt (Alsórásztok és Felsőrásztok, Csemic, Dechtár, Nagypalugya, Párisháza és Szokolcs) elárasztottak az építésekor. A Vág mentén futó Kassa–Oderbergi Vasút egy szakasza szintén a tómederbe került, akárcsak a mellette húzódó országút is, ezek helyett a tározótól délre építettek új közlekedési vonalakat. A vasúton a tározó partján Dechtár állomást létesítették a turistaforgalom kiszolgálására. A Szentmáriai-víztározón számos lehetőség nyílik a horgászatra, és itt hajókirándulásokat is szerveznek egy 50 férőhely kapacitású hajón. A víztározó megszámlálhatatlan lehetőséget kínál a vízi sportok kedvelőinek, mint pl.: jachting, a szörfözés, a windszörfözés, a csónakázás, a vízi szkúter és a vízibiciklizés. Itt található az Aquapark Tatralandia. A tározóhoz kapcsolódó vízerőmű 4 turbinája összesen 198 MW-os. Források 111. sz. szlovák turistatérkép (CHOČSKÉ VRCHY – vodná nádrž Liptovská Mara) Külső hivatkozások A Szentmáriai-víztározó hivatalos honlapja Archiválva 2013. november 10-i dátummal a Wayback Machine-ben
Liptovská Mara

Liptovská Mara è un lago artificiale in Slovacchia, alle porte di Liptovský Mikuláš. È parte di una serie di sbarramenti del fiume Váh. La diga fu costruita fra il 1969 e il 1975 e fu necessario sommergere completamente 12 villaggi: Čemice, Demčín, Liptovská Mara, Liptovská Sielnica (che fu ricostruita in un nuovo sito), Nižné Dechtáre, Paludza, Parížovce, Ráztoky, Sestrč, Sokolče, Vrbie, Vyšné Dechtáre. Furono parzialmente sommersi anche gli abitati di Bobrovník, Liptovský Trnovec e Benice. Furono evacuate complessivamente 940 famiglie, equivalenti a più di 4 000 abitanti. Caratteristiche Il volume totale del bacino è di 361,9 milioni di m³ (di cui 320,5 milioni di m3 di volume utile e 14,5 milioni di m3 di volume di protezione), il che lo rende il secondo lago artificiale della Slovacchia, preceduto solo dal lago di Orava.. Con un'altitudine di 566 m sul livello del mare la diga di Liptovská Mara forma un lago artificiale con una superficie di quasi 27 km². La diga è composta da una muraglia di terra alta 43,5 m (altezza di costruzione 52 m) con tenuta in alluminio e una centrale idroelettrica con 4 turbine (2 turbine Kaplan, 2 turbine reversibili Deriaz) con una potenza installata di 198 MW. Durante la costruzione furono movimentati 11 milioni di m³ di terreno, circa 300.000 m³ di pietrisco e oltre 400.000 m³ di cemento e cemento armato. Il corpo della diga, ad arco, è lungo 1350 m. La centrale idroelettrica si trova ai piedi della diga (l'acqua viene fornita da una condotta d'acciaio con un diametro di 670 cm) con un salto di 45 m (43 m il salto utile). Utilizzo Lo scopo principale della diga è la protezione dalle inondazioni, ma è anche utilizzato per la produzione di elettricità, in quanto vi sono 4 turbine che generano una potenza di 198 MW installate al di sotto della diga. La funzione ricreativa è attualmente relativamente sottodimensionata (vi è centro ricreativo vicino a Liptovský Trnovec, collegato al vicino parco acquatico Tatralandia). Dal centro ricreativo di Liptovský Trnovec è possibile imbarcarsi per una crociera turistica sul lago in catamarani fotovoltaici. La penisola di Ratkovo con le acque adiacenti è un'area protetta. Sopra la diga di Liptovská Mara, 2 km a sud del villaggio di Bobrovník, alle pendici orientali della collina di Úložisko (741,7 m sul livello del mare) si trova il sito archeologico di Havránok - una fortificazione celtica dell'insediamento di Cotini, con un santuario druidico del I secolo a.C. C'è anche un museo all'aria aperta. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Liptovská Mara Collegamenti esterni (SK) Liptovská Mara Archiviato il 10 novembre 2013 in Internet Archive. (SK) Catamarani fotovoltaici, su greenboats.sk.
Liptovská Mara

Liptovská Mara is een stuwmeer in het noorden van Slowakije, aan de rivier de Váh bij Liptovský Mikuláš, in de regio Liptov. De dam is genoemd naar een van de overstroomde dorpen. Dit meer is aangelegd in 1965–1975. De oppervlakte van het reservoir is 22 km², maximale diepte is 45 m en de capaciteit is 360 miljoen m³. Tijdens de bouw werden negen dorpen onder water gezet en werd een grote spoorlijn en weg verplaatst. Deze dam heeft vooral tot doel overstromingen te voorkomen, maar wekt ook elektriciteit op. Tegenwoordig wordt de dam gebruikt voor recreatie. Het gereconstrueerde Keltische oppidum Havránok ligt op een heuvel boven de dam. Externe links Liptovská Mara op Slovakia.travel liptovska-mara.sk (in Slowakije) Bronvermelding Dit artikel of een eerdere versie ervan is een (gedeeltelijke) vertaling van het artikel Liptovská Mara op de Engelstalige Wikipedia, dat onder de licentie Creative Commons Naamsvermelding/Gelijk delen valt. Zie de bewerkingsgeschiedenis aldaar.
Liptovská Mara

Liptovská Mara – zbiornik zaporowy na rzece Wag w północnej Słowacji, położony w regionie Liptów, na zachód od Liptowskiego Mikułasza. Nazwa zbiornika przyjęta została od nazwy jednej z zatopionych jego wodami wsi (Liptovská Mara). Okoliczni mieszkańcy w naturalny sposób używają jedynie krótszej formy "Mara". Zbiornik retencyjny Liptovská Mara powstał w latach 1965–1975 poprzez przegrodzenie rzeki Wag zaporą ziemną, o długości w koronie blisko 1350 m i wysokości maksymalnej 45 m. Przy położeniu lustra wody na poziomie 560 m n.p.m. powierzchnia lustra wody wynosi 22 km². Górna wysokość robocza lustra wody wynosi 564,89 m n.p.m. Przy maksymalnej wysokości lustra 566 m n.p.m. powierzchnia zbiornika wynosi 27 km², a maksymalna głębokość (przy zaporze) ok. 43 m. Objętość zgromadzonej wody wynosi ok. 361,9 mln m³, co czyni Liptowską Marę drugim co do wielkości i objętości zgromadzonej wody zbiornikiem zaporowym Słowacji (po Jeziorze Orawskim). Tuż poniżej zapory, we wsi Beszeniowa, powstał niewielki zbiornik wyrównawczy Beszeniowa. Podczas budowy Liptovskej Mary wysiedlono, a następnie zalano całkowicie 12 liptowskich wsi: Čemice, Demčín, Liptovská Mara, Liptovská Sielnica, Nižné Dechtáre, Paludza (stojący tam drewniany kościół ewangelicki rozebrano i zrekonstruowano w innym miejscu), Parížovce, Ráztoky, Sestrč, Sokolče, Vrbie i Vyšné Dechtáre. Kilka dalszych wsi zalano częściowo: Bobrovník, Liptovský Trnovec, Benice. Prace budowlane odmieniły los 940 rodzin, czyli ponad 4 tys. osób. Mieszkańcy tych miejscowości jedynie w niewielkiej części osiedlili się przy brzegach jeziora (w Liptowskiej Sielnicy i w Liptowskim Trnovcu). Większość z nich przeniosła się do niedalekich miast: Rużomberku i Liptowskiego Mikułasza. Część zabytkowych obiektów mieszkalnych i gospodarczych z terenów zalanych przeniesiono do Muzeum Wsi Liptowskiej w Przybylinie. Głównym zadaniem zbiornika jest regulacja i wyrównywanie przepływów Wagu dla potrzeb położonych niżej w jego dolinie elektrowni, należących do tzw. Kaskady Wagu. W zaporze zainstalowano także 4 turbiny wodne, o łącznej mocy 200 MW, produkujące rocznie blisko 270 GWh energii elektrycznej. Równie ważna jest funkcja przeciwpowodziowa zbiornika. Jezioro jest również dopuszczone do użytkowania rekreacyjnego, jednak ogranicza się ono aktualnie jedynie do jednego ośrodka we wsi Liptovský Trnovec na północno-wschodnim brzegu zbiornika, gdzie znajduje się kąpielisko i niewielka przystań. Dozwolony jest połów ryb zarówno z brzegu jak i z jednostek pływających. Przypisy Linki zewnętrzne Liptovska Mara
Липтовска-Мара

Липтовска-Мара (словац. Liptovská Mara) — водохранилище в северной Словакии, на реке Ваг, рядом с городом Липтовски-Микулаш в Жилинском крае. Водохранилище сооружено в 1965—1975 годах. Имеет площадь 27 км², максимальная глубина 45 м. По объёму задержанной воды (360 млн м³) является самым крупным резервуаром в Словакии. Во время строительства было затоплено девять деревень, а также перенесены железнодорожная ветка и шоссе. Основное назначение плотины — борьба с наводнениями и производство электроэнергии. Мощность электростанции — 198 Мегаватт. Плотина имеет высоту 45 метров, это вторая по высоте плотина в Словакии. Липтовска-Мара активно используется для отдыха: лодки, водные велосипеды, сёрфинг, скутеры, купание, гольф, а в последнее время — экстремальные виды спорта. Примечания Ссылки Виндсерфинг — Липтовска-Мара . Дата обращения: 26 сентября 2008. Архивировано из оригинала 21 февраля 2007 года. Липтовска-Мара
Liptovská Mara

Liptovská Mara je največje umetno akumulacijsko jezero na Slovaškem. Jezero je dobilo ime po potopljeni vasi Liptovská Mara in je s površino 2.200 ha največje slovaško umetno jezero. Leži pod Visokimi Tatrami ob cesti med krajema Ružomberok in Liptovský Mikuláš. Nastalo je z zajezitvijo reke Váh in služi kot zadrževalnik vode pred poplavami in akumulacija za 16 hidroelektrarn s skupno instalirano močjo 203 MW. Obala jezera je v poletnih mesecih priljubljen turistični kraj primeren za veslanje, jadranje, plavanje, deskanje in ribolov. Na severni strani jezera pri naselju Liptovský Trnovec leži na travnati plaži velik avtokamp. Gradnja je potekala med leti 1965 in 1975. Zaradi gradnje je bilo potopljenih sedem vasi. Prostornina jezera je 360 milijonov m³. Njegova največja globina je 43,5 m, ko vodna gladina doseže nadmorsko višino 566 m. Konstrukcijska višina pregrade je 52 m, pri tej višini pa bi bila površina jezera 27 km². Viri Ondrášček, Martin. Slovensko Sprievodca. ISBN 978-80-969459-8-6 Zunanje povezave Liptovská Mara
Ліптовська Мара

Липтовська Мара (словац. Liptovská Mara) — водосховище в Жилінському краю в північній Словаччині, на річці Ваг, поруч з містом Ліптовський Мікулаш. Водосховище споруджено в 1965–1975 роках. Має площу 27 км², максимальна глибина 45 м. За обсягом затриманої води (360 млн м³) є найбільшим резервуаром в Словаччині. Під час будівництва було затоплено дев'ять сіл, а також перенесені залізнична гілка і шосе. Основне призначення греблі — боротьба з повенями і виробництво електроенергії. Потужність електростанції — 198 Мегават. Гребля має висоту 45 метрів, це друга за висотою гребля в Словаччині. Ліптовська Мара активно використовується для відпочинку: човни, водні велосипеди, серфінг, скутери, купання, гольф, а останнім часом — екстремальні види спорту. На берегах водосховища розташований один із найбільших у східній Європі аквапарків — Татраландія. Вливаються річки Квачянка; Просічанка і потік Сестрч. Примітки Посилання Віндсерфінг — Ліптовська Мара[недоступне посилання з липня 2019] Липтовська Мара [Архівовано 10 листопада 2013 у Wayback Machine.]
Židovský hřbitov v Turzovce

Židovský hřbitov v Turzovce se nachází jihovýchodně od města u cesty Pod Bukovinou. Byl zřízen místní židovskou obcí na sklonku 19. století, společně se školou a synagogou. Po druhé světové válce byly všechny tyto objekty zbourány a zničeny, náhrobní kameny byly rozkradené, zničené a hřbitov byl zavezen štěrkem. Dnes je zdevastovaný, zarostlý, místy až nepřístupný. Zůstalo z něho několik náhrobků a zbytky oplocení. Náhrobky nesou zřejmě známky úmyslného poškození. Galerie Odkazy Reference Související články Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov na Wikimedia Commons
Židovský hřbitov v Kysuckém Novém Městě

Židovský hřbitov v Kysuckém Novém Městě byl v minulosti osamocený na okraji města u osady Dubie, dnes se nachází ve vnitřním areálu městského hřbitova. V období komunistické totality byl vedle židovského založeno nové městské pohřebiště, které se postupně rozšiřovalo, až původní židovské zcela obklopilo. Do roku 2018 byl zcela zanedbaný, zničený vandaly, zarostlý náletovými dřevinami a také byl jistou dobu používán jako smetiště. V letech 2018–2020 proběhla revitalizace hřbitova, vyčištění od dřevin a odpadu a odkrytí některých zavalených či zasypaných náhrobních kamenů. Galerie Odkazy Reference Související články Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov v Kysuckém Novém Městě na Wikimedia Commons
Buková (vodní nádrž)

Buková je přehradní nádrž v okrese Trnava na západním Slovensku na potoce Hrudky. Nachází se v Bukovské kotlině nedaleko obce Buková ve střední části Malých Karpat. Přehrada slouží především k zavlažování níže položených obcí (Plavecký Peter, Plavecký Mikuláš atd.). Kromě toho slouží také k rybolovu a k rekreaci. Pravý břeh je obsypaný chatami a nachází se na něm i autokemp. Okolí přítoku je podmáčené. Část okolí nádrže bylo vyhlášeno za přírodní rezervaci Buková. Přímo nad přehradou ční nejvyšší hora Malých Karpat Záruby. V jeho bezprostřední blízkosti se pak nachází zřícenina Ostrý Kameň, která v minulosti sloužila jako letní sídlo grófa Pálffyho. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Buková na Wikimedia Commons
Židovský hřbitov ve Varíně

Židovský hřbitov ve Varíně se nachází na východním okraji obce nedaleko železniční stanice. Po obvodu je ohrazen kamennou zdí a je na mnohých místech poškozený. Starší hroby jsou umístěny na východní straně, novější na západní; střed hřbitova je prázdny. O hřbitov se několik desetiletí nikdo nestaral a byl několikrát poškozený vandaly. Zloději rozkradli macevy z kvalitních materiálů a z márnice zůstaly jen základy. Na počátku roku 2022 obecní zastupitelstvo Varín odmítlo zažádat o krajskou dotaci na rekonstrukci památek ve výši 4000€, která měla být použita k vyřešení katastrofálního stavu hřbitova. Galerie Odkazy Reference Související články Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Varíně na Wikimedia Commons
Židovský hřbitov ve Vrútkách

Židovský hřbitov ve Vrútkách se nachází na západním okraji města. Jeho založení se datuje do začátku 19. století. Původně byl situovaný za městem, dnes ho obklopuje obytná zástavba. Vstup je situovaný přes dvůr z ulice Hájská, kde kdysi bydlel správce hřbitova. Rozměry hřbitova jsou cca 30 x 70 metrů a je obklopený kamennou zdí. V jeho rohu dodnes stojí Ciduk hadin – židovský dům smutku. Hroby se nacházejí převážně v levé dolní časti areálu, asi deset náhrobků je umístěni u zdi v horní časti. Zachovalo se zde přibližně 70 stojících náhrobků a 20 povalených. Několik náhrobků z černého granitu bylo rozkradeno. Nápisy na náhrobcích jsou v převážně hebrejštině, ale i v němčině a slovenštině. Styl náhrobních kamenů respektuje dobu jejich vzniku. Dekorativní prvky jsou v style secesní ornamentiky, motivů růže či smuteční vrby, ale i symbolů judaismu, jako je Davidova hvězda, džbán Levitů či žehnající ruce Kohenů. Na zadní straně náhrobku Mórice Szüsze jsou uvedena jména některých osob deportovaných za nacistické nadvlády. Zajímavostí je, že na některých náhrobcích najdeme fotografie zesnulých, což například pro křesťany není nic neobvyklé, avšak v judaismu je vyobrazení osob přísně zakázáno. Hřbitov je v relativně dobrém stavu, avšak je pro veřejnost uzavřený. Galerie Odkazy Reference Související články Židovský způsob pohřbívání Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Židovský hřbitov ve Vrútkách na Wikimedia Commons