NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kościół św. Stefana Króla w Żylinie

Kościół św. Stefana Króla (słow. Kostol sv. Štefana Kráľa v Žiline) – późnoromański kościół rzymskokatolicki w Żylinie na Słowacji. Najstarszy zabytek architektury na terenie tego miasta oraz jeden z najstarszych obiektów w północno-zachodniej Słowacji. Położenie Kościół znajduje się w dzielnicy Dolné Rudiny, w południowo-zachodniej części miasta, w rejonie obecnego przystanku kolejowego Žilina-Záriečie na linii do Rajca. Historia Według legendy kościół miał kazać wybudować pierwszy król Węgier Stefan I Święty na pamiątkę bitwy stoczonej na początku XI w. (źródła podają daty 1018 lub 1025) z wojskami polskiego króla Bolesława Chrobrego. Wyniki badań archeologicznych z lat 1995 – 2000 wskazują, że kościół zbudowano na początku XIII w. W okolicach kościoła zidentyfikowano 6-7 niewielkich osad średniowiecznych, datowanych na X – XIII w. i znanych pod wspólną nazwą terra de Selinan. Kościół służył pierwotnie jako świątynia dla tych osad. Charakterystyka Murowany, jednonawowy, nakryty wysokim dachem dwuspadowym krytym gontem. Na końcu kalenicy smukła drewniana wieżyczka na sygnaturkę. Przebudowany znacznie przez jezuitów w 1762 r. w stylu barokowym. Przeniesiono wówczas pierwotne wejście ze ściany południowej na zachodnią, drewniany strop zastąpiono sklepieniem, a małe romańskie okna zamurowano, zastępując je dużymi oknami barokowymi. Na początku XIX w. oraz w 1848 r. kościół służył jako magazyn wojskowy. Odrestaurowany został w 1849 r. We wnętrzu (w apsydzie) zachowały się średniowieczne, naścienne malowidła, przedstawiające apostołów i świętych, pochodzące z okresu 1260-1300 r. Młodsze malowidła przedstawiają węgierskich królów i świętych: Stefana I Świętego, Władysława I Świętego, Św. Emeryka (książę, następca tronu) i Św. Elżbietę. Podczas badań odkrytych zostało w kościele 15 grobów z pochówkami z XVII-XVIII w. Kościół jest otoczony kamiennym murem z bramą wejściową i okrągłą basztą z połowy XVI w. Na tym terenie znajduje się również kaplica Bożego Ciała z przełomu XIV i XV w., która służyła jako kostnica. Bibliografia Strona parafii Žilina-Závodie (dostęp: 2016-01-07). Przypisy
Krasín

Krasín (516 m n. m.) je vrch a přírodní rezervace v katastrálním území obce Dolná Súča v okrese Trenčín v Trenčínském kraji. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1971 a jeho rozloha je 26,4 hektaru. Předmětem ochrany je bradlo v Bradlovém pásmu Západních Karpat s pozůstatky hradu Súča a výskytem fosilií ramenonožců. Přírodní poměry Oblast je součástí podbrančsko-trenčínského úseku bradlového pásma Západních Karpat. Tvoří součást bočního hřebene s nejvyšší kótou 516 m, který se táhne jihovýchodním směrem do údolí Váhu. Krasín je tvořen čočkou jurských krinoidních a jílovitých vápenců. Horniny jsou bohaté na fosilie druhohorních lilijic a hlavonožců. Díky velkému podílu křemičitých zrn v hornině se zde nevyvinuly korozní tvary, jako jsou škrapy, závrty a jeskyně. Menší podzemní prostory s velmi slabou sintrovou výzdobou mají puklinový původ. Byly zde však pozorovány znaky krasovění, které probíhalo ve střední juře. Krasín leží v geomorfologickém celku Bílé Karpaty, v geomorfologickém podcelku Bošácká bradla, která tvoří předěl mezi vlastními Bílými Karpaty na severu a Bielokarpatským podhůřím v Považském podolí. Oblast se vyznačuje teplomilnou a vápnomilnou vegetací. V minulosti byla oblast využívána jako pastvina. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Krasín na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krasín na Wikimedia Commons
Krasniansky luh

Krasniansky luh je přírodní památka v katastrálních územích obcí Krasňany a Stráža v okrese Žilina v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1989 a jeho rozloha je 15,21 hektaru. Předmětem ochrany jsou břehové porosty říčky Varínky v ochranném pásmu národního parku Malá Fatra. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krasniansky luh na Wikimedia Commons
Královský dům (Košice)

Královský dům byl nejvýznamnější světskou (a tedy nikoliv církevní) stavbou v středověkých Košicích. Byl majetkem uherských králů jako jejich rezidence. Sloužil pro správu královských majetků a na řízení správy severovýchodního teritoria Uherského království, označovaného Predtisie, protože tvořilo region severně od horního toku řeky Tisy nebo Partes Superioris, Oberland-Horní Uhersko. Arpádovský královský dům Předpokládá se, že Královský dům stál na území Košic již koncem 12. století. Po vzniku kolonizačních Košic s pevnou uliční sítí se dostal dům do jižního sousedství Dolní brány, nebyl však součástí košického městského opevnění. Králové dům využívali na přechodné ubytování (1290-Ondřej III., 1312-Karel I. Robert), vybírání daní a správu majetků. Pro tento účel zde byla ustanovena v průběhu 13. století finanční instituce -Královská komora, která je písemně doložena od roku 1297. Vedle komory fungovala i mincovna, její existenci právě v královském domě, a tedy mimo hradeb města, se nepodařilo prokázat. Lucemburský královský dům V době vrcholně středověké konjunktury Košic za krále Zikmunda Lucemburského byl vystavěn i nový reprezentační Královský dům na Hlavní ulici v sousedství radnice. Jeho výstavba se datuje do let 1380–1392. Zikmund nechal Košice obklíčit novou hradbou městského opevnění. Při této příležitosti vydal v roce 1392 rozkaz starý arpádovský královský dům, který stál v cestě nových hradeb, zbourat a jeho materiál využít k opevňovacím pracím. Podoba prvního ani druhého košického královského domu není známa. Královský dům v novověku V roce 1563 byl v Košicích ustanoven Hornouherský hlavní kapitanát s místodržitelskou funkcí pro teritorium Horních Uher. Jeho sídlem se stal Královský dům, který kapitáni nazývali jako proviantní dům. V letech 1604–1606, 1619–1926, 1644–1648 byly Košice součástí Sedmihradska. V tomto období byl Královský dům sídlem sedmihradských knížat a začal se nazývat Knížecí domem. V roce 1619 vojáci Gabriela Bethlena umučili v zadním traktu domu košické svaté mučedníky. Bethlen hostil v domě mnoho vyslanců a nechal ho přebudovat v renesančním stylu. V roce 1626 se zde konala okázalá svatba knížete s princeznou Kateřinou Braniborskou. V roce 1654 daroval Leopold I. Habsburský dům jezuitům, který ho jistý čas i využívali. V roce 1657 byla založena v sousedním objektu Košická univerzita, která se stala součástí širšího jezuitského komplexu. Pro něj se plánovala výstavba nového kostela na místě nedostatečného Královského domu. V roce 1671 byl proto zbourán a na jeho místě vystavěn raně barokní Jezuitský kostel (také Univerzitní, dnes Premonstrátský kostel). Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kráľovský dom (Košice) na slovenské Wikipedii. Literatura DUCHOŇ, Jozef. Dávno zabudnutá pýcha nášho mesta [online]. Košice: korzár.sme.sk, 15.09.2006 [cit. 2009-08-25]. Dostupné online. DUCHOŇ, Jozef. Uprostred mesta stál kráľovský dom [online]. Košice: korzár.sme.sk, 06.10.2006 [cit. 2009-08-25]. Dostupné online.
Kršlenica

Kršlenica je národní přírodní rezervace v pohoří Malé Karpaty. Leží v katastrálním území obce Plavecký Mikuláš v okrese Malacky v Bratislavském kraji na Slovensku. Vyhlášená byla v roce 1984 a její rozloha je 117,34 hektaru. Předmětem ochrany je typická krasová dolina s vyvěračkami, jeskyněmi a povrchovými krasovými jevy a zachovalá lesní společenstva 4. vegetačního stupně s výskytem chráněných a jiných vzácných druhů rostlin a živočichů. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Malé Karpaty. Rezervace je součástí geomorfologického podcelku Pezinské Karpaty a jeho části Bukovská brázda. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kršlenica na Wikimedia Commons
Kulháň

Kulháň je zrušená přírodní rezervace v oblasti v Trenčínském kraji na Slovensku. Nacházela se v katastrálním území obce Zlatníky v okrese Bánovce nad Bebravou. Území bylo vyhlášeno v roce 1972 s rozlohou 7,39 hektarua na ochranu jednotlivě i v skupinách rostoucích dubů pozoruhodných vysokým věkem, mohutným vzrostem a estetickým vzhledem. Přírodní rezervace byla k 1. červnu 2021 zrušena a nahrazena chráněným areálem Kulháň. Reference
Kuneradský zámek

Kuneradský zámek je bývalý lovecký zámek ve Svitačové dolině v katastrálním území obce Kunerad ve výši cca 600 m. Zámek i s areálem je národní kulturní památkou. Zámek dal postavit v roce 1916 hrabě Balestrém, pruský junker. Stavba měla původně sloužit jako rekreační lovecký zámek pro tehdejší císaře Rakousko-Uherska a Německa – Františka Josefa a Viléma II. Po vypuknutí 1. světové války se tento záměr neuskutečnil. Sloužil jako rodinné sídlo pro potřeby rodiny Balestrémů, kteří zámek navštěvovali. Později během SNP měla v zámku sídlo 2. partyzánská brigáda M. R. Štefánika. Proto ho 25. září 1944 německé jednotky vypálily. Dnes zde je osazena pamětní deska. Po rekonstrukci v roce 1959 zámek sloužil k léčení onemocnění dýchacích cest jako Léčebna SNP Kunerad. Další rekonstrukce proběhla v roce 1974 a zámek přešel pod Československé státní lázně Rajecké Teplice, později Slovenské státní lázně Rajecké Teplice, respektive Slovenské léčebné lázně Rajecké Teplice, a. s.. V roce 1996 zámek prošel spolu s lázněmi v Rajeckých Teplicích do soukromého vlastnictví. Od té doby byl využíván jen příležitostně. 10. března 2010 zasáhl během rekonstrukce střechu zámku velký požár. O osm let později, 20. října 2018, zchátralý zámek opět vyhořel. Stavba je postavena ve stylu moderní secese v duchu francouzské architektury. Zámek doplňují nárožní věže, vikýře, terasy s arkádami, venkovní schodiště a park. K zámku byla přistavěna kaple svaté Terezky Ježíšovy. Původně byl zámek moderně zařízen a připojen na vlastní vodní elektrárnu. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kuneradský zámok na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kuneradský zámek na Wikimedia Commons
Schloss Kunerad

Das Schloss Kunerad (slowakisch Kuneradský zámok, auch Kaštieľ Kunerad) ist ein Schloss im nordslowakischen Ort Kunerad im Okres Žilina. Es befindet sich südöstlich des Hauptortes im Tal Svitačova dolina in der Kleinen Fatra. Beschreibung und Geschichte Das im französischen Secessionsstil ausgeführte Schloss wurde 1914–16 für den preußischen Grafen Valentin von Ballestrem (1860–1920) als Jagdschloss gebaut. Die Familie Ballestrem war im Schloss in der Regel zweimal jährlich zu Gast, und zwar im Frühling und im Herbst. Der Bau mit vielen Türmen, Arkaden, Terrassen, äußeren Treppen und einem hohen Dach mit Gauben erinnert äußerlich an einen gotischen Sitz, das Schloss war hingegen modern ausgestattet und hatte sogar ein kleines Wasserkraftwerk. Gegenüber dem Schloss befindet sich ein künstlicher Wasserfall. Für die religiöse Familie entstand die kleine Kapelle Theresia vom Kinde Jesu. Ursprünglich war es als Sommerfrische für die herrschenden Kaiser von Österreich-Ungarn und Deutschland, Franz Joseph I. und Wilhelm II. bestimmt, der Ausbruch des Ersten Weltkriegs verhinderte diese Pläne. Nach dem Beginn des Slowakischen Nationalaufstandes im Zweiten Weltkrieg besetzten Partisanen das Schloss und richteten im Haus das Stabsquartier einer Partisanenbrigade ein. Nach einem Gegenangriff setzten Wehrmachttruppen am 25. September 1944 das Schloss in Brand. Nach Kriegsende wurde es nationalisiert, saniert und diente danach als Sanatorium, zuerst wurden hier Atemwegkrankheiten behandelt. 1959 wurde es organisatorisch Teil des Bads Rajecké Teplice und weiter als Sanatorium bestimmt. Das Schloss wurde wie das Bad 1996 privatisiert und nur noch gelegentlich genutzt. Als man sich für einen größeren Umbau vorbereitete, brach während der Dacharbeiten am 11. März 2010 ein Feuer aus, das das Schloss beschädigte und eine Schließung erzwang. Der bereits verfallende Bau wurde am 20. Oktober 2018 erneut von einem Brand heimgesucht und befand sich nun in einem ruinösen Zustand. Nach den zwei Feuersbrünsten stieg das zu einer in der Schweiz arbeitenden slowakischen Familie gehörende Unternehmen Samena ein und erwarb im August 2019 das Schloss vom bisherigen Besitzer. Seither renoviert Samena schrittweise das Anwesen. Bis zum Abschluss der Arbeiten bleibt das Schloss für die Öffentlichkeit gesperrt, der umliegende Park kann aber frei besichtigt werden. Literatur Ernst Hochberger: Das große Buch der Slowakei. 3000 Stichworte zur Kultur, Kunst, Landschaft, Natur, Geschichte, Wirtschaft. 5., ergänzte und erweiterte Auflage. Hochberger, Sinn 2017, ISBN 978-3-921888-15-5, S. 66, Unterlemma Kunerad. OCLC 1001554712. Weblinks Seite des Schlosses (englisch, slowakisch) Eintrag auf pamiatkynaslovensku.sk (slowakisch) Einzelnachweise
Kursalon (Piešťany)

Kursalon (známý také jako Lázeňská dvorana) je velká jednopatrová budova se dvěma atrii v městském parku naproti Grandhotelu Royal (dnes Slovan) v Piešťanech. Je to kulturní památka, postavena byla v roce 1894, architektem byl Ignác Alpár. Jednopatrová budova je situována v městském parku Andreja Kmeťa. Je zároveň největší zachovalou památkou z 19. století v Piešťanech. O stavbě Eklekticky pojatá stavba má čtvercový půdorys s nádvořím. V lázeňské dvoraně se zachovala pozoruhodná štuková výzdoba, která má 350 m² a její výška je 13 m. Nacházely se zde restaurace, hudební síň, kavárna a v prvním patře pokoje pro hosty. Využití dnes V budově dnes sídlí Balneologické muzeum, jehož první expozice zde byla instalována již v roce 1928. Kromě muzea je v budově jídelna pro lázeňské hosty a kanceláře několika firem. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kursalon (Piešťany) na slovenské Wikipedii. Literatura Slovensko kúpele:Ľ. Hušáková, J. Takátsová, Priroda 2002 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kursalon na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Kysucká knihovna

Kysucká knihovna (slovensky Kysucká knižnica) je veřejnou městskou knihovnou v Čadci. Plní i funkci regionální knihovny pro okresy Čadca a Kysucké Nové Mesto. Začala se stavět v roce 1979 a v roce 1983 byla předána do užívání s názvem "experimentální knihovna v Čadci". V roce 1995 získala svůj současný název. Historie První knihovnu v Čadci zřídil spolek Čadčianska beseda v roce 1919. Její členové svojí knihovnu začlenili roku 1925 do nově zřízené Obecní knihovny v Čadci, která byla založena roku 1922. Později byla obohacena i o knižní fond z knihovny Místního odboru Matice slovenské. V roce 1940 otevřela knihovna první čítárnu pro veřejnost na území Slovenska. Současná knihovna byla budována od srpna 1979. Přehled Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kysucká knižnica na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Http://www.kniznica-cadca.sk Http://www.kysuce.sk
Kysucká brána

Kysucká brána je přírodní památka v katastrálních územích obce Rudinka v okrese Kysucké Nové Mesto a žilinských částí Brodno a Vranie okrese Žilina v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1973 a jeho rozloha je 0,61 hektaru. Předmětem ochrany je geologický profil vytvořený zahloubením řeky Kysuce do souvrství bradlového pásma. References
Lamačský tunel

Lamačský tunel je označení pro dva železniční tunely v Bratislavě. Lamačský tunel č. I (též známý jako starý tunel) byl prvním železničním tunelem na Slovensku a v celém bývalém Uhersku. Byl také jedním z nejdelších železničních tunelů své doby. Stavět se začal v roce 1844, v souvislosti s výstavbou trati Bratislava-Vídeň. Stavební práce realizoval podnikatel Felix Tallachini a byly provedeny rakouskou tunelovací metodou. Původně byl plánován jako dvoukolejný. Jeho délka činila 704 metrů, později při rozšiřování a úpravách však byla zkrácena na 592,5 metrů, protože trať Vídeň-Bratislava byla prodloužena do Budapešti a byla postavena průjezdná stanice. Otevřen byl v roce 1848. Lamačský tunel č. II (též známý jako nový tunel) se začal razit v roce 1900 a dokončen byl roku 1902. Razil se anglickou metodou. Jeho délka činí 595,61 m. Ražba nového tunelu se ve své době ukázala být efektivnějším a rychlejším řešením než rozšíření staršího, kde by si stavební práce vyžádaly 6 let. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Lamačský tunel na slovenské Wikipedii.
Lékařská fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košicích

Lékařská fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košicích (slovensky: Lekárska fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach, zkr. LF UPJŠ) je jedna z pěti fakult Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košicích. Historie Vznikla v červenci 1948 jako pobočka Lékařské fakulty Univerzity Komenského v Bratislavě, první studenti studium zahájili již v akademickém roce 1948/1949. V roce 1959 byla fakulta začleněna pod nově vytvořenou Univerzitu Pavla Jozefa Šafárika v Košicích. Až do roku 1991 fakulta nabízela studium oborů všeobecné lékařství a stomatologie. Od roku 1992 bylo na fakultě nabízeno také studium oboru ošetřovatelství a postupně se v následujících letech fakulta zaměřila na další nelékařské obory jako verejné zdravotníctvo, fyzioterapia, laboratórne vyšetrovacie metódy v zdravotníctve nebo pôrodná asistencia. Organizace Fakulta je rozdělena na 17 ústavů (z toho čtyři klinické), 47 klinik a 3 vědecko-výzkumná experimentální pracoviště. V roce 2019 na fakultě pracovalo 563 zaměstnanců, z toho 48 profesorů a 42 docentů. K témuž roku na fakultě studovalo 3 235 studentů, tj. téměř polovina všech studentů košické univerzity. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Lekárska fakulta Univerzity Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Oficiální stránka
Faculty of Medicine, Pavol Jozef Šafárik University

Faculty of Medicine of Pavel Jozef Šafárik University is an educational and scientific institution offering tertiary education in doctoral studies and public health programmes. The Faculty of Medicine is the oldest institution of Pavol Jozef Šafárik University and was founded in 1948, 11 years before the establishment of University. Study programmes Faculty of Medicine provides doctoral studies in the study programmes of General Medicine and Dental Medicine, as well as undergraduate and graduate studies in the study programs of nursing, physiotherapy and public health and doctoral studies. There were more than 500 students enrolled in both Slovak and English languages in the academic year 2014/2015. History The Faculty of Medicine at Pavol Jozef Šafárik University in Košice is an institution with over 65 years long history. Faculty was founded in September 1948 and nowadays has over 12 thousand graduates. Since 1992, the Faculty has been offering medical studies in the English language to international students. Theumber of international students grows rapidly, there were 899 international students in 2015. Organisational structure The Faculty runs under ECTS (European Credit Transfer and Accumulation System) grading scheme and is involved in international cooperation with other educational institutions worldwide. The Faculty of Medicine in Košice consists of 60 units – institutes, departments, scientific research and experimental workplaces, and special-purpose facilities. The Faculty is located close to the L. Pasteur University Hospital, where students take the bulk of their practical training. Its teaching base represents a total of 11 medical institutions that allow students direct contact with patients and employment of modern treatment methods. The Faculty of Medicine in Kosice has been rewarded as the second-best medical faculty in Slovakia. International cooperation Faculty of Medicine in Košice is involved in international cooperation with other educational institutions within programme Erasmus+. Cooperation faculties are from all over the Europe. Faculty is also taking part in various international conferences, such as International Student Medical Congress Košice 2015, which attended more than 150 medical students. References
Liptovské muzeum

Liptovské muzeum v Ružomberku je příspěvkovou organizací Žilinského samosprávného kraje. Sídlí na Náměstí Š.N. Hýroše 10. Pořádá výstavy zobrazující různé aspekty liptovského regionu (historie, flóra, fauna). Konají se zde i pravidelné umělecké výstavy, jako například Strom nebo Fotofórum. Ostatní objekty ve správě muzea Národopisné a ovčácké muzeum Liptovský Hrádok – sídlí v národní kulturní památce, expozice: modrotisk v Liptově, galerie paličkované krajky Muzeum Černý orel – sídlí v národní kulturní památce Muzeum liptovské dědiny v Pribylině Národopisné muzeum Liptovský Hrádok – expozice hornictví a hutnictví v lokalitě Maša, objekty Klopačka a Vážnica prezentují hornoliptovské hornictví a hutnictví. Hornický dům Vyšná Boca Archeologické muzeum v přírodě NKP Liptovská Mara – Havránok Expozice v původní věži kostela Panny Marie z Liptovské Mary Hrad Likava – expozice v Huňadyho věži Rolnický dům Vlkolínec Kostel Všech svatých v Ludrové – gotický kostel ze 13. století se vzácnými freskami Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Liptovské múzeum na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Liptovské muzeum na Wikimedia Commons Oficiální stránky Liptovské muzeum na Facebooku
Malostankovské vresovisko

Malostankovské vresovisko je přírodní památka v katastrálním území obce Trenčianske Stankovce v okrese Trenčín v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1987 a jeho rozloha je 2,87 hektaru. Předmětem ochrany je oligotrofní vřesoviště s výskytem ohrožených druhů organismů. Reference
Manhattan (Bratislava)

Manhattan je bytový dům v Bratislavě. Nachází se na Račianské ulici č. 69, v městské části Nové Mesto. Má 26 nadzemních podlaží, 3 podzemní podlaží, je vysoký 87 metrů a nachází se v něm 161 bytů. Patří k nejvyšším budovám ve městě. Historie Původní projekt domu byl vypracován v letech 2003–2005, investor však realizoval až další projekt, vytvořený v letech 2006–2007. Jeho původní název byl „Obydick“ (podle velryby z románu Hermana Melvilla) a plány na jeho realizaci se původně setkali s kontroverzemi. Výstavba byla zahájena v květnu 2007 a prodej bytů byl spuštěn v květnu nebo červnu 2008. Dům byl projektován známou dvojicou slovenských architektů Martinem Kusým ml. a Pavlem Paňákem a postavila jej bratislavská stavební společnost ZIPP. Náklady na výstavbu byly kolem 32 milionů eur. V dubnu 2010 byl dokončen a v létě 2010 byl zkolaudován. V srpnu 2010 byl přejmenován na „Manhattan“ a investorská společnost poskytla z důvodu slabého prodeje slevu na neprodané byty. V říjnu 2010 stavba získala Cenu Slovenské komory stavebních inženýrů za najlepší projektové řešení stavebního díla v slovenské architektonické soutěži Stavba roka. a současně byla spuštěna další vlna prodeje bytů. V listopadu 2011 do některých médií, zejména bulvárních, pronikla informace, že v domě údajně straší několik duchů lidí, zemřelých na nedaleké Čabelkově křižovatce. V dubnu 2012 se opět dočasně snížila cena zatím neprodaných bytů. Charakteristika Na nižších podlažích jsou jednopokojové až třípokojové byty o rozloze 34m² – 92m², na vyšších podlažích se nacházejí také čtyřpokojové byty s velkou rozlohou, přičemž největší byt má přes 300m². V budově jsou také mezonetové byty. Největší podíl ze všech bytů tvoří dvoupokojové byty, kterých je v domě celkem 56. V domě jsou celkem tři výtahy, dva standardní a jeden evakuační výtah. V podzemních garážích se nachází přibližně 200 stání. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Manhattan na Wikimedia Commons (slovensky) Oficiální stránky projektu (slovensky) Manhattan na Račianskej – článek o pozadí projektu, včetně názorů architekta (slovensky) Gigantický Yankee na Račianskej – rozsáhlá recenze objektu (slovensky) Manhattan: Zvonku šok, vnútri prekvapenie – kratší recenze objektu (slovensky) Pozrite sa, ako to vyzerá v Manhattane – rozsáhlá fotogalerie