NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel svatého Martina (Moravany nad Váhom)

Kostel svatého Martina se nachází ve slovenské obci Moravany nad Váhom a je zároveň tamější nejstarší památkou. Tento římskokatolický kostel je umístěn na hřbitově a je zasvěcen sv. Martinovi. Boční loď na základech bývalého středověkého románského kostela z první poloviny 13. století. V záznamu z kanonické vizitace ze 7. září 1788 se sice konstatuje, že letopočet není známý, avšak při opravě kříže na věži byl zjištěn letopočet vyřezaný na měděné kouli pod křížem a podle pamětníka této události je to rok 1465. Konstrukce je zděná z trvanlivého materiálu s dřevěnou střechou a šindelovou krytinou a vydlážděnou podlahou z pálených cihel. Loď zaklenutá dvěma póly křížové klenby. Kněžiště je zaklenuté valenou lunetovou klenbou, od hlavní lodě je oddělené vyvýšenou dvoustupňovou podlahou. Boční loď s křížovou klenbou je polokruhového půdorysu s barokním oltářem Sedmibolestné Panny Marie. Chorus dřevěné konstrukce, byl nad vstupní částí za vchodem hlavní lodě. Věž nad vstupní bránou má půdorys šestiúhelníka o šířce půldruhé orgie a výšce 10 orgií (18,96 m) Na věži byly instalované tři zvony, největší vážil dva centenárie (200 kg), střední 140 liber (78 kg), a malý 60 liber (32 kg). Sakristie tvoří samostatný přístavek z levé strany kostela; v roce 1978 byla udělána nová stříška, protože se stará rozsypala. Kostel sloužil, jako útulek v čase válečného nebezpečí a v letech turecké okupace (okolo roku 1599) jako mešita. Oltář s dominující sochou svatého Archanděla Michaela se čtyřmi evangelisty po stranách v dolní části. Oltář byl vysvěcen biskupem Révayem. Interiér kostela byl kromě toho vybaven dřevěnými lavicemi a kamennou křtitelnicí s měděným krytem. Ze 3. června 1616 pochází malba a nápisy na vnitřní stěně kostela. I když náboženský život obce se dokumentuje ke vzniku románského kostela k první polovině 13. století, vlastní faru měla obec až o 500 let později, tj. od roku 1706. Do té doby byla obec farskou filiálkou Piešťan. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Martina (Moravany nad Váhom) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Martina na Wikimedia Commons
Kotlík (jezero)

Kotlík je jezero v pohoří Vihorlatské vrchy pod vrcholem Motrogonu. Nachází se v oblasti rašelinišť s větším množstvím drobných jezírek v různém stádiu zániku. Vzniklo sesuvem sopečných hornin. Má rozlohu 1,03 ha. Ochrana přírody Je součástí národní přírodní rezervace Motrogon. Fotogalerie Panorama Odkazy Související články Malé Morské oko Morské oko Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kotlík na Wikimedia Commons Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kotlík na slovenské Wikipedii.
Kotlík

Kotlík – okresowe jeziorko w grupie górskiej Wyhorlat we wschodniej Słowacji. Powierzchnia jeziorka wynosi 1,03 ha. Jest jednym z ośmiu naturalnych zbiorników wodnych Wyhorlatu. Położenie Jeziorko leży u północnych podnóży kopuły szczytowej góry Motrogon, już po północnej stronie głównego grzbietu Wyhorlatu. Wypełnia zagłębienie o dość foremnym, zbliżonym do koła kształcie, znajdujące się na lokalnym wypłaszczeniu stoku. Leży w granicach Obszaru Chronionego Krajobrazu Wyhorlat, wchodząc w obręb rezerwatu przyrody Motrogon. Charakterystyka Kotlík jest starym zbiornikiem wodnym pochodzenia osuwiskowego. Położenie lustra wody jest niestabilne i znacznie zmienia się w ciągu roku – zależy to od wielkości opadów, ilości wody ściekającej z przyległych stoków, a obecnie również od ilości wody odpływającej sztucznie utworzonym odpływem z sąsiedniego torfowiska. Podaje się, że powierzchnia zbiornika wynosi 1,03 ha a głębokość ok. 0,5 m. Przy maksymalnych stanach wody (wiosna, początek lata) powierzchnia jeziorka może wzrastać do 2, a nawet 3,4 ha, a jego głębokość do 2 m. Natomiast po suchych latach jesienią zbiornik wysycha całkowicie. Jeziorko jest ważnym miejscem rozrodu kilku gatunków płazów, w tym m.in. traszki grzebieniastej i traszki zwyczajnej. Przypisy Bibliografia Argalášová Zuzana, Palko Ladislav: Vihorlatská slza a iné zaujímavosti, w: „Krásy Slovenska” R. 90, nr 9-10/2013, ISSN 0323-0643, s. 13-17; Vihorlatské vrchy. Zemplínska šírava. Turistická mapa 1:50 000, wydanie 5, wyd. VKÚ Harmanec, Harmanec 2010, ISBN 978-80-8042-594-4; Vysoký Juraj: Zelené perly Vihorlatu, w: „Krásy Slovenska” R. 90, nr 9-10/2013, ISSN 0323-0643, s. 18-21.
Krivoklátská tiesňava

Krivoklátska tiesňava je přírodní památka v katastrálním území obce Krivoklát v okrese Ilava v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1989 a má rozlohu 9,7 hektaru. Předmětem ochrany je geomorfologický útvar s výskytem vzácných druhů rostlin a živočichů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krivoklátská tiesňava na Wikimedia Commons
Кривоклатська ущелина

Кривоклатська ущелина (Krivoklátska tiesňava) — пам'ятка природи в Словаччині; розташовується в окрузі Ілава — біля села Кривоклат. Охоронна територія заснована 1989 року; займає 10 га. Предметом охорони є геоморфологічне утворення з поширенням рідкісних видів рослин і тварин — зокрема метелик Аполлон. Примітки
Krištof 07

Krištof 07 (také Krištof 7, dříve Krištof 16, česky Kryštof 16) je volací znak a všeobecně rozšířené označení vrtulníku a základny letecké záchranné služby v Trenčínském kraji na Slovensku. Letecká záchranná služba byla v Trenčíně poprvé do provozu uvedena v roce 1992. Jednalo se o šestnáctou stanici letecké záchranné služby na území Československa, která byla uvedena do provozu. Prvním provozovatelem byla společnost BEL AIR, která pro potřeby letecké záchranné služby používala sovětské vrtulníky Mil Mi-2. Provoz letecké záchranné služby v Trenčíně byl z úsporných důvodů v roce 1995 ukončen. Ve stejném roce byl rovněž ukončen provoz na stanici Krištof 10 v Nových Zámcích. Od 10. prosince 2009 je stanice v Trenčíně opět v provozu pod volacím znakem Krištof 07. V současné době je provozovatelem základny a vrtulníku společnost Air - Transport Europe (ATE), která leteckou záchrannou službu zajišťuje jako nestátní zdravotnické zařízení. Od uvedení stanice do provozu v roce 2009 jsou pro leteckou záchrannou službu používány moderní dvoumotorové vrtulníky Agusta A109K2. Provoz stanice je nepřetržitý. Při vzniku stanice v roce 1992 nesl vrtulník volací znak Krištof 16 (česky Kryštof 16). Poté, co společnost ATE převzala provoz letecké záchranné služby na všech stanicích na Slovensku, se volací znak změnil na Krištof 07. Odkazy Reference Související články Letecká záchranná služba na Slovensku Letecká záchranná služba v Česku Externí odkazy Air - Transport Europe (slovensky) (anglicky)
Kyjovský prales

Kyjovský prales je národní přírodní rezervace ve vojenském újezdě Valaškovce v okrese Humenné v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v 1974 a jeho rozloha je 397,42. Předmětem ochrany jsou biotopy lipovo-javorových suťových lesů, bukových a jedlobukových květnatých lesů, silikátových skalních stěn a svahů se štěrbinovou vegetací. V době vyhlášení rezervace měla rozlohu kolem padesáti hektarů. V roce 2007 byla rozšířena na téměř 400 hektarů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kyjovský prales na Wikimedia Commons
Malé Morské oko

Malé Morské oko (též Malé Vihorlatské jazero) je hrazené jezero v pohoří Vihorlatské vrchy. Má rozlohu 0,33 ha a dosahuje maximální hloubky čtyř metrů. Leží v nadmořské výšce 727 metrů. Vzniklo sesuvy v prostředí sopečných hornin. Nachází se v katastrálním území obce Remetské Hámre v okrese Sobrance v Košickém kraji. Vodní režim Výška vodní hladiny kolísá v rozsahu 1,5 m. Přítok zajišťuje zčásti zavalený pramen. Povrchový odtok nemá. Ochrana přírody Od roku 1992 bylo spolu s okolím přírodní památkou o rozloze 2,06 ha. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha měřila 2,0623 hektaru. Přírodní památka byla 15. září 2020 zrušena a její území se stalo součástí přírodní rezervace Vihorlatský prales. Fotogalerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Malé Morské oko na slovenské Wikipedii. Související články Kotlík Morské oko Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Malé Morské oko na Wikimedia Commons
Malé Morské oko

Malé Morské oko (literally "Small eye of the sea"; formerly known as Malé Vihorlatské jazero) is a dammed lake in the Vihorlatské vrchy mountains. It was formed by landslide processes in an environment of volcanic rocks. It is the second most-preserved and second deepest lake in the Vihorlatské vrchy mountains. Malé Morské oko and its surroundings are a part of the UNESCO World Heritage Site. Malé Morské Oko was formed in a small, basin-like depression under the Jedlinka hill, outside the main Okna valley, it remained unnoticed until 1993. Description The lake is located at an altitude of 727 m above sea level west of Morské Oko in the Vihorlat protected landscape area. It covers an area of 0.33 ha and has a fluctuating water level (depth varies from 2.5 m–4 m). With a constant inflow of water, the lake has no surface outflow. Despite the small area of the lake, a large group of animals have found suitable living conditions here, including a large group of protected species, such as the variegated carp (Phoxinus phoxinus), crayfish (Astacus astacus) and a dwarf form of the crucian carp (Carassius carassius). Since 1993, it has been a natural monument together with its surroundings (Malé Morské Oko Nature Reserve). Surroundings The lake belongs to the Vihorlatský prales area, also abbreviated as Vihorlat, which was inscribed on the UNESCO World Heritage List in 2007 in the category Primeval Beech Forests of the Carpathians and the Ancient Beech Forests of Germany. The reason for this was the preserved beech forests with over 240-year-old specimens. It also belongs to the Morské oko site (SKUEV0209), which is a Natura 2000 site of European importance. Gallery See also List of lakes of Slovakia References External links
Millenium Tower II

Millenium Tower II je výšková budova v Bratislavě, která je součástí komplexu Polus City Center. Je vysoká 100 metrů a slouží k administrativním účelům. Velkou část budovy má v pronájmu společnost IBM. Byla postavena mezi roky 2002 až 2003. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Millenium Tower II na Wikimedia Commons
Millennium Tower II (Bratislava)

The Millennium Tower II (formerly known as Polus Tower II) is a high-rise office building in Bratislava, Slovakia. Standing at 100 m (330 ft) tall with a total of 23 floors, the building was inaugurated in 2003 and is part of the Polus City Center complex known as VIVO! Bratislava as of today. History Architecture The building is located in the Polus City Center complex and its total height is 85m above ground level. It has 21 above-ground floors with administration and one underground floor serving parking for up to 300 vehicles. The administrative building is constructed as a functionally independent object. It is intended for rent of 22,600 m2 of modern and high-quality office space. The main supporting system of the building is formed by a reinforced concrete core located approximately in the center of the building. Five high-speed elevators with a load capacity of 1,800 kg, stairs and sanitary facilities of the building are located inside the core. Flexible interiors were introduced in both buildings to meet the ever-changing demands of clients MillTower 1-2 Bratislava. Since the subsoil of the building consists of sandy clays, and clay gravels and the groundwater level is approximately -6.0 m below ground level, the structure is assembled on a symmetrically loaded base plate of 2.1 m thickness lying directly on the subsoil and a base plate of 0.6 m thickness lying on a compressible base that behaves like a bracket. The increase in the bearing capacity of the subsoil was ensured by the implementation of gravel piles. Gallery See also List of tallest buildings in Slovakia List of tallest buildings in Bratislava References External links Millennium Tower II at CTBUH Millennium Tower II at SKYDB Millennium Tower II at Structurae Millennium Tower II at SkyscraperPage
Minčol (národní přírodní rezervace)

Minčol je národní přírodní rezervace na Oravě na Slovensku. Leží na severozápadním úbočí hory Minčol v pohoří Oravská Magura, ve správních územích města Dolný Kubín a obcí Veličná, Zázrivá v okrese Dolný Kubín a v katastrálním území Hruštín v okrese Námestovo v Žilinském kraji. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1980 s rozlohou 96,1 hektaru. Předmětem ochrany přírody jsou zachovalé fragmenty přirozených smrko-buko-jedlových a smrkových lesních porostů, místy pralesního charakteru. Reference
Nobelovo náměstí (Bratislava)

Nobelovo náměstí (slovensky Nobelovo námestie), do sametové revoluce Náměstí Karla Marxe (slovensky Námestie Karla Marxa) se nachází v Bratislavě, na sídlišti Petržalka. Náměstí se nachází v severní části sídliště, nedaleko výstaviště Incheba. Kolem náměstí se nacházejí důležité budovy nezbytné pro fungování celé čtvrti (obchody, služby, škola). Roku 2004 bylo náměstí zrekonstruováno a stalo se součástí nově budovaného Petržalského korza. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nobelovo náměstí na Wikimedia Commons
Horné Orešany (vodní nádrž)

Orešanská přehradní nádrž (slovensky Orešanská priehrada) je přehradní nádrž na Slovensku. Nachází se u obce Horné Orešany v okrese Trnava uprostřed Malých Karpat. Základní údaje Byla vybudovaná na řece Parná. Vodní plocha má rozlohu 0,5 km². Zadržovaný objem vody je 3,5 mil. m³. Využití U přehrady bylo vybudované rekreační středisko Majdán. Přehrada se využívá jako zdroj vody pro zavlažování, k rybolovu, k zisku elektrické energie a jako ochrana před povodněmi. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Orešanská přehradní nádrž na Wikimedia Commons (slovensky) Ministerstvo Pôdohospodárstava Slovenskej Republiky
Горне Орешани (водосховище)

Горне Орешани (Horné Orešany) — водосховище на річці Парна; місце розташування — округ Трнава. Площа водної поверхні 0,5 км2. Збудоване в 1977—1988 роках. Розташоване біля села Горне Орешани. Примітки
Osturnianske jazero

Osturnianské jezero je jezero ve Spišské Maguře na severním Slovensku. Nachází se v katastru obce Osturňa v okrese Kežmarok jižně od obce na levé straně doliny Kruľovského potoka. Leží v nadmořské výšce 874 metrů a má rozlohu přibližně 0,5 hektaru. Vzniklo zahrazením sesuvem paleogenních hornin na východním svahu údolí. Vodní režim Jezero nemá povrchový odtok. Patří k povodí Krulovského potoka, který je pravým přítokem Osturnianského potoka v povodí Dunajce. Přístup Ve vzdálenosti přibližně sto metrů severozápadně od jezírka vede žlutě značená turistická trasa z Ostrurně na Magurku (1193 m). Ochrana přírody Jezero a jeho okolí je chráněno jako přírodní památka Jazero. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1984 a jeho rozloha je 14,36 hektaru. Předmětem ochrany jsou sesuvem hrazené boční údolí s jezerem a typická lesní rostlinná společenstva. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Osturnianske jazero na slovenské Wikipedii a Osturňa na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Osturnianske jazero na Wikimedia Commons
Mišku Kovaľa

Mišku Kovaľa – jezioro w miejscowości Osturnia na obszarze słowackiej Magury Spiskiej. Taką nazwę jeziora podają tabliczki informacji turystycznej w Osturni i przy szlaku turystycznym. Na słowackiej mapie turystycznej opisane jest jako Jazero, a przewodnik turystyczny podaje nazwę polską – Osturniańskie Jezioro. W Osturni są jednak 3 “osturniańskie” jeziora – stąd zapewne dla uściślenia ich nazw wprowadzono nazwę Mišku Kovaľa. Jezioro znajduje się w lesie na wysokości 874 m w orograficznie lewych zboczach doliny potoku o nazwie Krulovský potok (prawy dopływ Osturniańskiego Potoku). Jest to jezioro osuwiskowe, powstałe w wyniku naturalnego i często występującego w Karpatach osunięcia się budujących je warstw fliszowych. Jest bezodpływowe, zasilane wodami opadowymi oraz niewielkimi źródłami. Jezioro oraz otaczający je teren chronione są jako pomnik przyrody. Z rzadszych roślin rośnie tutaj chroniony prawnie widłak spłaszczony. Jezioro jest udostępnione turystycznie. Od żółtego szlaku turystycznego prowadzi do niego boczna, oznakowana odnoga szlaku. Jezioro wraz z chronionym otoczeniem ma powierzchnię około 0,5 ha i jest w dużym stopniu zarośnięte roślinnością wodną. W Osturni są jeszcze dwa inne jeziora: Wielkie Jezioro Osturniańskie i Małe Jezioro Osturniańskie. Szlaki turystyczne – Osturnia – Mišku Kovaľa – rozdroże pod Magurką. 2 h, ↓ 1.35 h Przypisy
Poluvsianská skalní jehla

Poluvsianská skalní jehla (slovensky Poluvsianska skalná ihla) je přírodní památka v katastrálních územích Poluvsie nad Rajčankou a Rajecké Teplice v okrese Žilina na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno roku 1965 a jeho rozloha je 1,95 hektaru. Předmětem ochrany je skalní jehla tvořená dolomitem. Popis skalního tvaru Jde o dolomitovou skalní jehlu, jejíž základna je má rozměry zhruba 11 x 5 metru a která je vysoká přibližně 15 metrů. Od přilehlého masivu Slnečných skal tuto skálu oddělily erozní přírodní procesy za přispění tektonického narušení. Poluvsianská skalní jehla je významným geologickým a geomorfologickým objektem jak z vědeckého a naučného, tak i z estetického hlediska. Pro svoji snadnou dostupnost (nachází se přímo vedle silnice z Rajeckých Teplic do Žiliny a jen několik metrů od železniční zastávky Poluvsie na regionální trati z Žiliny do Rajce) byla v minulosti využívána pro základní horolezecký výcvik, avšak s ohledem na stav skalních puklin ve střední a horní části byla zde tato činnost zakázána. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Poluvsianska skalná ihla na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Poluvsianská skalní jehla na Wikimedia Commons
Puchmajerovej jazierko

Puchmajerovej jazierko (též Morské oko) je drobné jezero v Oravské Maguře pod vrcholem Minčolu. Nachází se v okrese Dolný Kubín. Jezírko je hluboké pět až šest metrů a jeho rozloha je 0,1 hektaru. Leží v nadmořské výšce 1100 m. Nachází se v pramenné oblasti potoka Hruštínka. Od roku 1974 do 1. března 2004 byl jezírko chráněno jako přírodní památka. Maloplošné chráněné území bylo zrušeno a začleněno do systému zón chráněné krajinné oblasti Horní Orava. Reference
Paráč (přírodní rezervace)

Paráč je přírodní rezervace v pohoří Oravská Magura na Slovensku. Nachází se v katastrálním území obcí Oravská Lesná a Zázrivá v okrese Námestovo a okrese Dolný Kubín v Žilinském kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1980 s rozlohou 45,27 hektaru a s 5. stupněm ochrany. Ochranné pásmo nebylo stanoveno. Rezervace byla vyhlášena v roce 1980. Předmětem ochrany jsou zachovalé zbytky původních porostů vysokohorských smrčin s jeřabinami na flyšovém podloží. O rezervaci pečuje Správa NP Malá Fatra. Reference
Rezerwat przyrody Paráč

Rezerwat przyrody Paráč (słow. prírodná rezervácia Paráč) – rezerwat przyrody w grupie górskiej Magury Orawskiej na Słowacji. Jest rezerwatem typu leśnego. Jego powierzchnia wynosi 45,27 ha. Położenie Rezerwat położony jest na terenach katastralnych wsi Zázrivá w powiecie Dolný Kubín i Orawska Leśna w powiecie Namiestów. Obejmuje długi na ok. 1,4 km odcinek grzbietu Magury Orawskiej w tzw. Grupie Paracza, z centralnie położonym szczytem Paracza (1325 m n.p.m.). Tereny rezerwatu sięgają od szczytu Paracza w dół do poziomicy ok. 1280 m n.p.m. na dość łagodnie opadających stokach północnych i do poziomicy ok. 1120 m na stromych stokach południowych. Rezerwat leży w granicach Obszaru Chronionego Krajobrazu Górna Orawa (słow. Chránená krajinná oblasť Horná Orava). Historia Rezerwat został powołany rozporządzeniem Ministerstwa Kultury Słowackiej Republiki Socjalistycznej nr 3485/1980-32 z dnia 31 maja 1980 r. z datą obowiązywania od 1 czerwca 1980 r. jako Štatna prírodná rezervácia Paráč. Obecnie prírodná rezervácia Paráč. Cel ochrony Rezerwat powołano w celu ochrony dobrze wykształconego górnoreglowego boru świerkowego z udziałem jarząbu pospolitego, rosnącego na fliszowym podłożu Magury Orawskiej. Na terenie rezerwatu obowiązuje 5. (najwyższy) stopień ochrony. Turystyka Grzbietem Paracza, przez całą długość rezerwatu, biegnie niebiesko znakowany, okrężny szlak turystyczny z Zázrivej. Bibliografia Klinda Jozef: Nové chranené územia na Slovensku, w: „Krasy Slovenska” R. LVII, nr 10/1980, s. 471-472; Informacja o rezerwacie na stronie Enviriportal.sk [1] Kysucké Beskydy. Veľka Rača. Turistická mapa 1 : 50 000, 1. vydanie, VKÚ Harmanec 1994.
Retro (Bratislava)

Retro je polyfunkční budova v hlavním městě Slovenska v Bratislavě v městské části Ružinov v ulici Nevädzová. Skládá se z obchodního centra ve 3 podlažích s celkovou rozlohou 14 000 m², kancelářských prostor a 365 bytových prostor v pětadvacetipatrové výškové budově. Dále se zde nachází sportovní centrum, které obsahuje 2 tenisové a 2 squashové kurty, fitness a wellness a 630 parkovacích míst v podzemních garážích. Výstavba proběhla v letech 2008 až 2010, přičemž původní varianta počítala s výškovou budovou se 17 nadzemními podlažími, později byl projekt přepracován. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Retro (Bratislava) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Retro na Wikimedia Commons (slovensky) Domovská stránka projektu
Kaďa

Kaďa je volně přístupný termální, koupelový pramen minerální vody, u říčky Štiavnica, nachází se na Slovensku v obci Liptovský Ján, okrese Liptovský Mikuláš, Žilinském kraji v nadmořské výšce přibližně 656 m n. m. V blízkosti se nachází také Minerální pramen Teplica. Popis Kaďa je jedno z celoročně nejvyhledávanějších míst na koupání v přírodě na Slovensku. Koupání v tomto prameni je bezplatné a areál přírodního koupaliště je udržovaný. Voda minerálního pramene je zachycena do kamenné skruže o hloubce 1,5 metru a nachází se mezi skálami z travertinu. Vedle skruže s pramenem je uměle vybudované jezírko s hloubkou 1 metr, které zachycuje další výrony pramene. U kráteru s pramenem je postaveno podium pro občasné kulturní akce a je zde i stánek s občerstvením. Vlastnosti vody Koupel ve vodě by neměla přesahovat 20 minut z důvodu vysokého obsahu síry, která na kůži působí jemné štípání to přetrvává i po ukončení koupele, voda z pramenu je mineralizovaná, hydrouhličitanovo-síranová, silně uhličitá, vápenato-hořečnatá, hypotonická. Voda pramene dosahuje asi 20 °C a na první pocit působí mírně chladivě. Byly i prokázány léčebné účinky zejména při žaludečních, střevních a žlučníkových onemocněních, poruchách látkové výměny, vysokého krevního tlaku, fosfaturie, alergických onemocnění a stavů po tromboflebitidách, obrnách a pohybového ústrojí, revmatických chorobách, kožních onemocnění a onemocnění ženských pohlavních chorob. Fotogalerie Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kaďa na Wikimedia Commons
Ružínsky viadukt

Ružínsky viadukt je železniční most na trati Žilina - Košice v okrese Gelnica nedaleko Margecan na východním Slovensku. Viadukt byl postaven v letech 1952 až 1955, je dlouhý 280 metrů a vede přes přehradu Ružín nedaleko její hráze. S výškou čtyřicet metrů nad vodní hladinou se jedná o nejvyšší železniční most na Slovensku. Viadukt byl vybudován v rámci tzv. Tratě Družby spojující Čiernu nad Tisou s Žilinou. Trať na něm je dvoukolejná, elektrifikovaná. Traťově leží viadukt mezi stanicí Malá Lodina a zastávkou Ružín, která se nachází hned za mostem. Nedaleko mostu se nachází také Ružínský tunel a výhybna Ružín. Odkazy Související články Ružín Tunel Ružín Margecany Železniční trať Žilina - Košice Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ružínsky viadukt na Wikimedia Commons Železničné ingo: Ružín – viadukt, tunel, zastávka, výhybňa Mosty na trati Čadca – Žilina – Košice