NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Paluďaiho palác (Hlavní náměstí)

Palugyayův palác je dům a národní kulturní památka na rohu Hlavního náměstí a Zelené ulice v Starém Městě v Bratislavě. V Bratislavě se nachází ještě další palác se stejným jménem Palugyayův palác (Pražská). Charakteristika Palác má od roku 1880 neobarokní podobu, která je založena na tradici francouzského baroka. Postaven byl pro Františka Palugyay, který byl významným obchodníkem s vínem. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Paluďaiho palác (Hlavné námestie) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Paluďaiho palác na Wikimedia Commons
Дворец Палудяя (Главная площадь)

Дворец Палудяя (словац. Paluďaiho palác) — дом и национальный памятник культуры на углу Главной площади и улицы Зелена в Старом городе Братиславы. В Братиславе есть еще один дворец с таким же названием — Дворец Палудяя на Пражской улице. Дом построен в 1880 году в стиле необарокко для Франтишека Палудяя, крупного виноторговца. Архитекторы опирались на традиции французского барокко. До 1880 года на его месте Главной площади стоял дом, который из-за высоты и призматической формы назывался Бургом, считался одним из старейших и имел славу дома с приведениями. Предание гласит, что этот дом был первым зданием, в котором заседал Братиславский городской совет. Примечания
Palác Uherské eskontní a směnárenské banky

Palác Uherské eskontní a směnárenské banky nebo také palác Roland je secesní palác v samém centru Bratislavy v centrální části Hlavního náměstí na Starém městě. Patří mezi národní kulturní památky. V minulosti se na jeho místě nacházel mnohem menší dům, který patřil rodině Auerců z 15. století a jistý čas v něm i bydlela uherská královna Marie, která se po neúspěšné bitvě u Moháče přestěhovala do Bratislavy. V roce 1893 dům koupila Uherská eskontní a směnárenská banka, která ho v roce 1906 nechala zbourat a na jeho místě postavila secesní palác, dnes známý také pod názvem Roland. Palác byl dokončen v roce 1911 v secesním stylu. Po rekonstrukci, která byla provedena v roce 1999 zde dnes na přízemí sídlí restaurace Roland Café, přičemž celá budova patří pojišťovně Kooperativa. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Palác Uhorskej eskontnej a zmenárenskej banky na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Palác Uherské eskontní a směnárenské banky na Wikimedia Commons Článek o rekonstrukci budovy
Památkový úřad Slovenské republiky

Památkový úřad Slovenské republiky (slovensky Pamiatkový úrad Slovenskej republiky, zkratka PÚSR) je úřad, jehož hlavním úkolem je ochrana památkového fondu Slovenské republiky. PÚSR sídlí v Bratislavě, ale má celostátní působnost a spadá pod něj osm krajských památkových úřadů se sídlem ve slovenských krajských městech. Dočasně jmenovaným generálním ředitelem je v současné době (2021) Radoslav Ragač. Vývoj názvů a struktury úřadu Předchůdce dnešního Památkového úřadu SR byl zřízen k 1. lednu 1951. Celkový vývoj byl následující: 1.1. 1951 – zřízen Památkový ústav (Poznámka: Ústav měl na starosti ochranu přírody) Listopad 1951 – Památkový ústav přejmenován na Slovenský památkový ústav (SPU) 1958 – SPU přejmenován na Slovenský ústav památkové péče a ochrany přírody (SÚPSOP) (Poznámka: De iure byl SÚPSOP jedním z předchůdců Ústředí státní ochrany přírody [viz níže], de facto byl předchůdce USPS [viz níže], které vzniklo v roce 1981 de iure vyčleněním od SÚPSOP) 1981 – vytvořen „střední článek řízení“ Ústředí státní památkové péče (USPS) se třemi podřízenými organizacemi: Státní památkový ústav památkové péče (SUPŠ), Státní restaurátorské ateliéry (SRA) a Projektový ústav kultury; odpovědnost za ochranu přírody přešla na nově vytvořené Ústředí státní ochrany přírody 1986 – zrušení USPS (podřízené organizace zůstaly) 1991 – SUPŠ přejmenován na Slovenský ústav památkové péče (SUPŠ) 1994 – SUPŠ a SRA sloučeny pod názvem Památkový ústav (1996 – 1998 přechodně nazýván Národní památkové a krajinné centrum); Projektový ústav kultury přeměněn na státní podnik (od roku 1998 v likvidaci) 2002 – Památkový ústav a okresní a krajské památkové úřady sloučeny pod názvem Památkový úřad Slovenské republiky Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pamiatkový úrad Slovenskej republiky na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Památkový úřad Slovenské republiky na Wikimedia Commons Oficiální stránky Památkového úřadu SR
Pedagogická fakulta Univerzity Komenského v Bratislavě

Pedagogická fakulta Univerzity Komenského v Bratislavě (slovensky: Pedagogická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave, zkr. PdF UK) je jedna ze třinácti fakult Univerzity Komenského v Bratislavě. Z hlediska počtu studentů jde o největší pedagogickou fakultu na Slovensku. Vznikla v roce 1946 za účelem vytvoření fakulty pro vzdělávání pedagogů pro různé typy škol a jiných vzdělávacích zařízení. Stala se vůbec první pedagogickou fakultou na území dnešního Slovenska. Jejím hlavním zaměřením je výuka pedagogických pracovníků pro mateřské, základní a střední školy. Kromě učitelských oborů nabízí fakulta také studium oborů jako logopedie, sociální práce, speciální pedagogika, sociální pedagogika či léčebná pedagogika. Fakulta má budovy, a to na bratislavských adresách Račianská 59 a Šoltésova 4. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pedagogická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Oficiální stránka
Pentagon (Bratislava)

Pentagon je zažité pojmenování obytného domu v Bratislavě v městské části Vrakuňa na ulici Stavbárska 34-42. Medializace objektu přispěla pouze k tomu, že v povědomí občanů se stala tato budova a jeho okolí strašákem. Pojmenování dostal pravděpodobně podle svého tvaru, který připomíná budovu Ministerstva obrany USA. V minulosti se objekt stal nechvalně známým jako útočiště kriminálníků a drogových překupníků. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pentagon (Bratislava) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pentagon (Bratislava) na Wikimedia Commons
Pistoriho palác

Pistoriho palác (starší Pisztoryho palác) je budova na Štefánikově 25 v Bratislavě v Starém Městě. Patří mezi národní kulturní památky SR. Vybudován byl v druhé polovině 19. století v eklektickém stylu. Název dostal podle lékárníka Pisztoryho. Během socialismu sloužil jako sídlo Muzea Vladimíra Iljič Lenina, později jako Dům zahraničních Slováků. V současnosti (min. od roku 2007) je majetkem města a spravuje ho městská část Bratislava-Staré Město. Delší dobu se nevyužívá a postupně chátrá. Staroměstská samospráva ho chce revitalizovat a využívat na kulturní účely. Z dob, kdy sloužil jako Leninovo muzeum se zachovalo v přízemí několik mramorových tabulí. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pistoriho palác na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pistoriho palác na Wikimedia Commons Článek na stránce Bratislavských novin ohledně plánované revitalizace Článek na stránce Bratislavských novin ohledně probíhající revitalizace
Pod Homôľkou

Pod Homôľkou je přírodní rezervace v katastrálním území obce Dolná Poruba v okrese Trenčín v Trenčínském kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 7,61 hektaru. Předmětem ochrany je soubor chráněných a ohrožených druhů rostlin lučních ekosystémů ve Strážovských vrších. Významná je populace upolínu nejvyššího (Trollius altissimus). Reference
Podhorské

Podhorské je přírodní památka v katastrálním území obce Spišský Hrhov v okrese Levoča v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1990 a jeho rozloha je 0,46 hektaru. Předmětem ochrany je slatiniště na jižním okraji Levočských vrchů, které se vytvořilo v mělké sníženině na plochém pískovcovém hřbetu. Reference
Proboštský palác (Bratislava)

Proboštský palác je dům v Bratislavě v Starém Městě na Kapitulské ulici. Na nádvoří paláce je sousoší sv. Alžběty z roku 1907, které přímo na místě vytesal z kamene sochař Alojz Rigele. Palác spolu se sousoším patří mezi slovenské národní kulturní památky. Dějiny Budova v barokním stylu byla postavena v roce 1632. V současnosti zde sídlí Teologická fakulta Univerzity Komenského v Bratislavě. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prepoštský palác (Bratislava) na slovenské Wikipedii.
Prečínska skalka

Prečínska skalka je přírodní památka v katastrálním území obce Prečín v okrese Považská Bystrica v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1994 a jeho rozloha je 3,78 hektaru. Předmětem ochrany je soubor skalních útvarů ve Strážovských vrších. Bradla jsou budována zejména souvrstvími paleogenních slepenců se zvětralými skalními útvary. Vyskytují se tam morfologicky zajímavé skalní útvary karbonátických slepenců a brekcií s výskytem chráněných druhů rostlin a živočichů. Přírodní památka je součástí chráněné krajinné oblasti Strážovské vrchy. Reference
Propeller

Propeller je funkcionalistická budova v Bratislavě, kterou navrhl architekt Emil Belluš a nachází se na obou březích řeky Dunaj. Architektonický výraz Na propellerových nástupištích na nábřežích Dunaje v Bratislavě architekt uplatnil řadu prvků, se kterými pracovali puristé: Trubkové zábradlí se síťovou drátěnou výplní Pásové okno Terasové uspořádání objemu Střešní terasy a vlajkové stožáry Nástupiště byly jednoduché rámové stavby se základním vybavením pro cestující, jejichž loď přepravovala cestující z jednoho břehu Dunaje na druhý. Nástupiště jsou strohé rámové konstrukce s nápisem a nejnutnější vybavením, v přímočarém moderním pojetí. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Propeller na slovenské Wikipedii. Související články Emil Belluš
Právnická fakulta Trnavské univerzity v Trnavě

Právnická fakulta Trnavské univerzity je jedna z fakult Trnavské univerzity v Trnavě. Fakulta poskytuje vysokoškolské vzdělání v denních i externích formách studia ve všech stupních studia. V prvním stupni (Bc.) a druhém stupni (Mgr.) se studuje studijní program právo. Fakulta poskytuje také několik doktorských studijních programů (studijní programy třetího stupně, akademický titul PhD.), které umožňují absolvovat rigorózní zkoušku a získat akademický titul JUDr. Děkankou fakulty je Marianna Novotná. Katedry a ústav Katedra historického práva a právní metodologie Katedra mezinárodního a evropského práva Katedra občanského a obchodního práva Katedra pracovního práva a práva sociálního zabezpečení Katedra správního práva, práva životního prostředí a finančního práva Katedra teorie práva a ústavního práva Katedra trestního práva a kriminologie Ústav klinického vzdělávání Ústav práva duševního vlastnictví, technologií a produktového práva Ústav pro právní otázky náboženské svobody Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Právnická fakulta Trnavskej univerzity v Trnave na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Oficiální stránky Seznam děl v Souborném katalogu ČR, jejichž autorem nebo tématem je Právnická fakulta Trnavské univerzity v Trnavě
Sninský kameň (přírodní památka)

Sninský kameň je zrušená přírodní památka v severovýchodní části sopečného pohoří Vihorlatské vrchy nad obcí Zemplínske Hámre v okrese Snina. Je součástí chráněné krajinné oblasti Vihorlat a území přírodní rezervace Vihorlatský prales, který je Světovým přírodním dědictvím UNESCO. Nacházela se ve Vojenském obvodu Valaškovce v katastrálním území Valaškovce-Sever v okrese Humenné. Zabírá vrcholové části vrchu Sninský kameň (1006 metrů). Přírodní poměry Přírodní památka byla vyhlášena v roce 1982 na ploše 5,59 ha, z toho skalní plošiny tvoří 1,62 ha a ochranné pásmo tvoří 3,97 ha. Předmětem ochrany byly dva výrazné skalní útvary ve formě plošinového lávového vrcholu (zbytek lávového proudu, který se zvětráváním zachoval ve formě andezitových útesů). Zároveň je významnou lokalitou s biocenózami xerotermní flóry (např. endemická kostřava ovčí Vihorlatská (Festuca ovina subsp. Vihorlatica), která roste jen na Sninském kameni a nikde jinde), ve skalních puklinách rostoucích mechorostů a více druhů kapradin (sleziník severní (Asplenium septentrionale), sleziník červený (Asplenium trichomanes), vudsia skalní (Woods ilvensis)), endemických druhů flóry (rozchodník roční (Sedum annuum)) a jiných ohrožených druhů (kolotočník ozdobný (Telekom speciosa), symbol Vihorlatských vrchů). Přírodní památka byla 15. září 2020 zrušena a její území se stalo součástí přírodní rezervace Vihorlatský prales. Na vzniku Sninského kamene se podílela sopečná činnost. Konečnou podobu mu však vymodeloval mráz a voda. Samostatná andezitová bradla se nazývají Velký Sninský kameň (998 m n. m.), nižší ale plošně rozsáhlejší; a Malý Sninský kameň (1 006 m n. m.), který je plošně menší. Požár v roce 2015 V roce 2015 v poslední srpnový týden pravděpodobně následkem špatného uhašení ohniště na vrcholu Sninského kamene vznikl požár. Požár zlikvidovali hasiči z Okresního ředitelství HZS Humenné. Požár spálil značnou část vegetace na Sninském kameni. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Sninský kameň (prírodná pamiatka) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sninský kameň na Wikimedia Commons
Bôrická mláka

Bôrická mláka je přírodní památka v katastrálním území obce Zázrivá v okrese Dolný Kubín v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1974 a jeho rozloha je 0,6 hektaru. Předmětem ochrany je zamokřené sedlo se slatinnou a rašeliništní vegetací. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bôrická mláka na Wikimedia Commons
Čierny potok (přírodní památka)

Čierny potok je přírodní památka ve vojenském újezdě Valaškovce v okrese Humenné v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 2,76 hektaru. Předmětem ochrany jsou andezitové skalní útvary stratovulkanické stavby Vihorlatu a ochranu společenstev nitrofilních rostlin. Přírodní památka je součástí chráněné krajinné oblasti Vihorlat. Reference
Šútovská epigenéza

Šútovská epigenéza je přírodní památka v katastrálním území obcí Šútovo a Ratkovo v okrese Martin v Žilinském kraji na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1979 a jeho rozloha je 52,19 hektaru. Předmětem ochrany je epigenetický zářez řeky Váh a Šútovského potoka přijejich zahlubování na konci terciéru. Součástí území je archeologická lokalita výšinného sídliště Boroviny. Reference
Hajasová

Hajasová je přírodní rezervace v katastrálním území obce Lipovec v okrese Martin v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1976 a jeho rozloha je 7,17 hektaru. Předmětem ochrany jsou lesní společenstva nižších poloh v povodí Hoskory v západní části Malé Fatry. Rezervace je součástí národního parku Malá Fatra. Reference
Goľove mláky

Goľove mláky jsou přírodní rezervace v katastrálním území obce Turany v okrese Martin v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 6,83 hektaru. Předmětem ochrany je přechodné rašeliniště s chráněnými druhy rostlin v Malé Fatře. Rezervace leží nedaleko soutoku Studence a Snilovského potoka. Reference
Dubovské lúky

Dubovské lúky jsou přírodní rezervace v katastrálním území obce Zázrivá v okrese Dolný Kubín v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1980 a jeho rozloha je 16,03 hektaru. Předmětem ochrany jsou mezofilní a zamokřené louky, které jsou jedinou lokalitou v ochranném pásmu národního parku Malá Fatra, na níž roste upolín evropský (Trollius europaeus). Reference
Veľký jarok

Veľký jarok je přírodní památka v katastrálním území obce Moravany nad Váhom v okrese Piešťany v Trnavském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1964 a jeho rozloha je 0,85 hektaru. Předmětem ochrany je erozní lokalita s paleontologickým a archeologickým nalezištěm. Reference
Bezodné

Bezodné je přírodní rezervace v katastrálním území obce Plavecký Štvrtok v okrese Malacky v Bratislavském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1964 a jeho rozloha je 3,46 hektaru. Předmětem ochrany je soubor rostlinných společenstev slatiništního a olšového lesa, mokřadních a vodních společenstev, které jsou posledními zbytky původních přírodních útvarů oblasti Záhoří. Reference
Lysá (přírodní rezervace)

Lysá je přírodní rezervace v katastrálních územích obcí Podhoroď a Choňkovce v okrese Sobrance v Košickém kraji na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 3,95 hektaru. Předmětem ochrany je lokalita s izolovaným výskytem dřínu a dubu mnohoplodého (Quercus polycarpa) ve Vihorlatských vrších. Kromě něj se v rezervaci vyskytují xerotermní společenstva strmých svahů. V bylinném patře roste několik druhů vzácných bylin, např. kamejka modronachová (Aegonychon purpurocaeruleum) a kosatec trávovitý (Iris graminea). Rezervace je součást chráněné krajinné oblasti Vihorlat, leží na její východním okraji v údolí Sobraneckého potoka na jihovýchodním svahu Sokolovce (627,6 m n. m.). Je přístupná po červeně značené turistické stezce z obce Podhoroď směrem do Strihovského sedla (644 m) a dále na Sninský kámen (1006 m). Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prírodná rezervácia Lysá na slovenské Wikipedii.
Hrabinka

Hrabinka je přírodní rezervace v katastrálním území obce Turany v okrese Martin v Žilinském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1988 a jeho rozloha je 0,4 hektaru. Předmětem ochrany je slatinné rašeliniště s se souborem společenstev a výskytem kriticky ohrožených druhů rosnatka anglická (Drosera anglica) a suchopýrek maličký (Trichophorum pumilum). Reference
Lysák (přírodní rezervace)

Lysák je přírodní rezervace v katastrálním území obce Remetské Hámre v okrese Sobrance v Košickém kraji na Slovensku. Vyhlášena byla v roce 1993 a její rozloha je 4,28 hektaru. Předmětem ochrany jsou teplomilní společenstva bukových doubrav v nadmořské výšce okolo 820 metrů. Rezervace leží Vihorlatských vrších. Rostou v ní dub mnohoplodý (Quercus polycarpa), dub žlutavý (Quercus dalechampii), kapradina hadilka obecná (Ophioglossum vulgatum), lilie zlatohlavá (Lilium martagon) a pablen kraňský (Scopolia carniolica). Rezervace zahrnuje vrch Lysák, který zprava obtéká Hámorský potok a zleva potok Okna. Je součástí chráněné krajinné oblasti Vihorlat. Tvoří ji skalní plošina, která vystupuje na vypreparovaných andezitových skalách. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prírodná rezervácia Lysák na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lysák na Wikimedia Commons
Vysoká (Malé Karpaty)

Vysoká (759 metrů) je druhým nejvyšším vrcholem v Malých Karpatech na Slovensku. Nachází se severovýchodně od vsi Kuchyňa a jihozápadně od vsi Rohožník. Vrchol nabízí výhledy na Malé Karpaty, Tribeč, Považský Inovec a Podunajskou pahorkatinu. Hora je chráněna jako stejnojmenná přírodní rezervace a je součástí chráněné krajinné oblasti Malé Karpaty. Ochrana přírody Přírodní rezervace byla vyhlášena roku 1988 a měří 80,5 hektaru. Předmětem ochrany jsou přirozené lesní a skalní společenstva v jižní části Bílých hor v dubovo-bukovém a bukovém vegetačním stupni, v okrajových částech s převahou lipových bučin a lipových javořin, ve vrcholových částech vápnomilné nelesní společenstva skal a skalních puklin. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Malé Karpaty. Fauna Ze živočišné říše tu mají velké zastoupení mufloni. Přístup Na vrchol Vysoké vede z Kuchyni na jihozápadě a od Zochovy chaty na jihovýchodě modře značená turistická trasa. Východně od hory je mezi rozcestími Hubálová a Panské uhliská souběžně červeně značena Cesta hrdinů SNP. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Vysoká (vrch v Malých Karpatoch) na slovenské Wikipedii a Prírodná rezervácia Vysoká na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vysoká na Wikimedia Commons
Podskalský Roháč

Podskalský Roháč je národní přírodní rezervace v katastrálním území obce Podskalie v okrese Považská Bystrica v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1993 a jeho rozloha je 105,57 hektaru. Předmětem ochrany jsou skalní útvary s lesními a nelesními společenstvy se zachovalou teplomilnou vegetací na vápencovém substrátu. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Strážovské vrchy. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Podskalský Roháč na Wikimedia Commons
Rezerwat przyrody Podskalský Roháč

Rezerwat przyrody Podskalský Roháč (słow. Národná prírodná rezervácia Podskalský Roháč) – rezerwat przyrody w pasmie górskim Sulowskich Wierchów w Karpatach Zachodnich na Słowacji. Powierzchnia 105,57 ha. Położenie Obejmuje masyw szczytu Roháč (720 m n.p.m.) na południowym skraju Sulowskich Wierchów w granicach katastralnych wsi Podskalie i Horný Moštenec. Leży ok. 16 km na pd.-wsch. od Powaskiej Bystrzycy, w granicach Obszaru Chronionego Krajobrazu Gór Strażowskich. Historia Rezerwat został powołany rozporządzeniem Ministerstwa Środowiska Republiki Słowackiej nr 83/93 z dnia 23 marca 1993 r. Obowiązuje w nim 5. (najwyższy) stopień ochrony. Charakterystyka przyrodnicza Skalny grzebień ze szczytami Roháč (720 m n.p.m.) i Veľké skaly (628 m n.p.m.), długi na ponad 2 km, wypreparowany jest w jasnoszarych, na zwietrzałych powierzchniach prawie zupełnie białych zlepieńcach tzw. sulowskich, wielkoziarnistych aż do postaci brekcji, spojonych lepiszczem wapiennym. Rzeźba powierzchni jest mocno rozczłonkowana, spotkamy tu wiele formacji skalnych o kształtach ambon, baszt, igieł, skalnych okien itp. Florę rezerwatu zdominowały rośliny wapieniolubne. Obserwujemy tu przenikanie się gatunków górskich (karpackich) z całą paletą ciepłolubnych gatunków pontyjskich, panońskich i śródziemnomorskich. Głównym gatunkiem lasotwórczym jest buk pospolity. Wśród drzew i krzewów godnymi wspomnienia są dąb omszony, cis pospolity, reliktowe sosny na niedostępnych półkach skalnych, dereń jadalny, róże: polna i rdzawa oraz irga czarna. Z rzadkich gatunków roślin rosną tu m.in. goździk postrzępiony wczesny (endemit karpacki), ostnica powabna, Fumana procumbens z rodziny czystkowatych, len złocisty, sasanka słowacka, aster gawędka, a także pierwiosnek łyszczak i zawilec wielkokwiatowy. Spośród storczykowatych występują tu żłobik koralowy, storczyk kukawka, a także charakterystyczny dla muraw kserotermicznych dwulistnik muszy. W faunie zwraca uwagę bogactwo owadów, zwłaszcza motyli. Powód ochrony Teren cenny z punktu widzenia geomorfologicznego i krajobrazowego, miejsce występowania wielu chronionych, rzadkich i zagrożonych gatunków roślin i zwierząt. Turystyka Przez teren rezerwatu prowadzi dostępna całorocznie ścieżka przyrodnicza, wiodąca przez szczyt Veľké skaly na Podskalský Roháč. Początek: przy kaplicy na wsch. skraju wsi Podskalie. Bibliografia Strážovské vrchy. Trenčianske Teplice. Turistická mapa 1 : 50 000, wydanie 5, VKÚ Harmanec, 2009, ISBN 978-80-8042-567-8; O rezerwacie na stronie enviroportal.sk [1]
Pohanská

Pohanská je národní přírodní rezervace v Malých Karpatech. Nachází se v katastrálním území obce Plavecké Podhradie v okrese Malacky v Bratislavském kraji na Slovensku. Vyhlášena byla v roce 1980 a její rozloha je 128,93 hektaru. Předmětem ochrany jsou suchomilná a teplomilná rostlinná a živočišná společenstva na vápencích s krasovými jevy. Rezervace je součástí geomorfologického podcelku Pezinské Karpaty a chráněné krajinné oblasti Malé Karpaty. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prírodná rezervácia Pohanská na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pohanská na Wikimedia Commons Keltské oppidum na Pohanské
Ďurova mláka

Ďurova mláka je přírodní rezervace v katastrálním území Valaškovce-sever v okrese Humenné v Prešovském kraji. Území bylo vyhlášeno v roce 1980 a jeho rozloha je 2,14 hektaru. Předmětem ochrany je zazemněný kruhový útvar sopečného původu, typický pro Vihorlatské vrchy, se slatinnou vegetací. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Vihorlat. Fotogalerie Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ďurova mláka na Wikimedia Commons