NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Richnavské jazerá

Richnavské jazerá – dwa sztuczne zbiorniki wodne na Słowacji, w zamknięciu doliny potoku Richnava, ok. 2 km na południowy zachód od miejscowości Štiavnické Bane. Należą do grupy ok. 60 takich dzieł wodnych, zwanych z języka niemieckiego tajchami, jakie w XVIII w. powstały w Górach Szczawnickich w związku z rozwojem tamtejszego górnictwa i hutnictwa. Wybudowane zostały w latach 1738–1740 staraniem bańskoszczawnickiej Komory Górniczej według projektu wybitnego inżyniera tamtych czasów, Samuela Mikoviniego. Wielkie Jezioro Rychniawskie ma powierzchnię 8,1 ha, maksymalną głębokość 21,1 m i objętość 960 tys. m³, natomiast Małe Jezioro Rychniawskie powierzchnię 1 ha i maksymalną głębokość 14 m. Wodę do tych zbiorników doprowadzała sieć kanałów zbiorczych o łącznej długości 23,4 km. Najdłuższym z nich był tzw. Dolný Hodrušský jarok o długości 8,55 km. W sieć kanałów włączone były dwie wodne sztolnie o długościach 345 i 466 m. Obecnie wykorzystywane do celów rekreacyjnych i jako stawy rybne. Przypisy Bibliografia Kelemen Albert a kolektív: Štiavnické vrchy. Turistický sprievodca ČSSR, wyd. Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1986. Linki zewnętrzne Tajchy Veľká a Malá Richňava. [w:] Strona internetowa miasta Bańska Szczawnica [on-line]. 2008. [dostęp 2017-12-03]. (słow.).
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr (maďarsky Hegysúr) je slovenská obec ležící cca 6 km jižně od Sence a východně cca 16 km od Bratislavy v nadmořské výšce 126 m n. m. Žije zde přibližně 1 100 obyvatel. V obci žijí kromě převažující maďarské národnosti (74.29%, 2001) také Slováci (24.29%) a Češi. Historie Archeologické nálezy v katastru a okolních lokalitách dokazují přítomnost člověka už od mladší doby kamenné. Přímý doklad o osídlení katastru obce pochází ze 7. století. Při hluboké orbě v lokalitě Csandal byly v roce 1952 objeveny lidské kosti a různé dobové zbraně. Další lokalitou je Kerektó, kde bylo odkryto pohřebiště z 8.–11. století. První dochovaná zmínka o obci pochází z roku 1245. V letech 1938 až 1945 byl Hrubý Šúr, na základě první vídeňské arbitráže, součástí Maďarského království. Památky V obci je římskokatolická kaplička Nejsvětější Trojice z roku 1970. Vybavenost Obec Hrubý Šúr je vybavena základní školou, obchodem, poštou a pizzerií. V obci je sbor dobrovolných hasičů, má vlastní fotbalový tým a hřiště, na které jezdí trénovat TJ Kóba Senec. Nedaleko je zatopené štěrkoviště nazývané Báňa, vhodné ke koupání. V obci Hrubý Šúr tradičně probíhají obecní zábavy v místním kulturním zařízení u ZŠ nebo v nově zbudovaném kulturním domě u fotbalového hřiště. V obci v současnosti probíhá čilý stavební ruch a obec pomalu ztrácí svůj původní charakter a mění se v předměstí Bratislavy. Obcí prochází významná komunikace 1. třídy spojující Senec se Šamorínem. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hrubý Šúr na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr (slowakisch bis 1927 „Šúr“; ungarisch Hegysúr) ist eine Gemeinde im Okres Senec innerhalb des Bratislavský kraj in der Slowakei. Geographie Hrubý Šúr liegt im Donautiefland auf einem Seitenarm der Kleinen Donau, unweit des Flusses Čierna voda. Die Stadt Senec ist 7 km Richtung Norden und die Hauptstadt Bratislava 30 km nach Westen gelegen. Geschichte Archäologische Funde auf dem heutigen Gemeindegebiet werden bis zur jüngeren Steinzeit datiert. Der erste direkte Nachweis von einer Siedlung stammt aus dem 7. Jahrhundert, daneben fand man auch eine Grabstätte aus den 8. und 9. Jahrhunderten. Die erste schriftliche Erwähnung als Swr stammt aus dem Jahre 1245. Damals gehörte die Gemeinde zu den örtlichen Edelmanns-Familien und seit dem 15. Jahrhundert zu den Familien Petheo, Csorba, Illesházy, Sági und schließlich Pálffy, welche ihren Einfluss bis 1918 behielten. Die Bevölkerung beschäftigte sich mit der Landwirtschaft und Viehzucht. Bis 1918 lag die Gemeinde im Komitat Pressburg im Königreich Ungarn, danach kam er zur neu entstandenen Tschechoslowakei. Aufgrund des Ersten Wiener Schiedsspruchs lagen sie 1938–1945 noch einmal in Ungarn. Bevölkerung Einzelnachweise Weblinks
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr or Hegysúr (in Slovak: Hrubý Šúr, in Hungarian: Hegysúr) is a village and municipality in western Slovakia in Senec District in the Bratislava Region. Geography The municipality lies at an altitude of 124 metres (407 ft) and covers an area of 6.20 km2 (2.39 sq mi) (2025). History In historical records the village was first mentioned in 1245. After the Austro-Hungarian army disintegrated in November 1918, Czechoslovak troops occupied the area, later acknowledged internationally by the Treaty of Trianon. Between 1938 and 1945 Hrubý Šúr once more became part of Miklós Horthy's Hungary through the First Vienna Award. From 1945 until the Velvet Divorce, it was part of Czechoslovakia. Since then it has been part of Slovakia. Population It has a population of 1130 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 1038 people by ethnicity 558 as Slovak, 450 as Hungarian, 62 as Not found out, 10 as Czech, 9 as Other, 2 as Rusyn, 2 as Russian, 1 as Ukrainian, 1 as Turkish and 1 as Romani. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 1038 people by religion 697 from Roman Catholic Church, 180 from None, 64 from Not found out, 38 from Evangelical Church, 37 from Calvinist Church, 11 from Greek Catholic Church, 4 from Ad hoc movements, 2 from Islam, 1 from Old Catholic Church, 1 from Eastern Orthodox Church, 1 from Paganism and natural spirituality, 1 from Other and 1 from Buddhism. Population by nationality: Genealogical resources The records for genealogical research are available at the state archive "Statny Archiv in Bratislava, Slovakia" Roman Catholic church records (births/marriages/deaths): 1711-1898 (parish B) Lutheran church records (births/marriages/deaths): 1786-1896 (parish B) Reformated church records (births/marriages/deaths): 1784-1910 (parish B) See also List of municipalities and towns in Slovakia References External links/Sources https://web.archive.org/web/20071217080336/http://www.statistics.sk/mosmis/eng/run.html Surnames of living people in Hruby Sur
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr es un municipio del distrito de Senec en la región de Bratislava, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 1130 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sureste de la región, en el valle del río Morava y cerca de la frontera con la región de región de Trnava y con Austria.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Hrubý Šúr.
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr est un village de Slovaquie situé dans le district de Senec, dans la région de Bratislava. Histoire Première mention écrite du village en 1245. La localité fut annexée par la Hongrie après le premier arbitrage de Vienne le 2 novembre 1938. En 1938, on comptait 562 habitants dont Elle faisait partie du district de Galanta, en hongrois Galántai járás. Le nom de la localité avant la Seconde Guerre mondiale était Hrubý Šúr/Hegy-Súr. Durant la période 1938 -1945, le nom hongrois Hegysúr était d'usage. À la libération, la commune a été réintégrée dans la Tchécoslovaquie reconstituée. Démographie Évolution de la population En 2022, 1 082 personnes vivaient dans la ville. Notes et références Portail de la Slovaquie
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr jest selo u Okrugu Senec u Slovačkoj. Godine 2025. imalo je 1130 stanovnika i površinu 6,20 km2. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 1038 stanovnika bilo ih je tako 558 slovačke, 450 mađarske, 62 neutvrđene, 10 češke, 9 inih, 2 rusinske, 2 ruske, 1 ukrajinske, 1 turske i 1 romske narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 1038 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 697 Rimokatolička Crkva, 180 bez vjerske pripadnosti, 64 neutvrđeno, 38 Evangelistička Crkva, 37 Kalvinistička, 11 Grkokatolička Crkva, 4 ad hoc pokreti, 2 Islam, 1 Starokatolička Crkva, 1 Pravoslavna Crkva, 1 poganstvo i prirodni duhovnost, 1 razno i 1 Budizam. Izvori
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr (Hongaars:Hegysúr) is een Slowaakse gemeente in de regio Bratislava, en maakt deel uit van het district Senec. Hrubý Šúr telt 756 inwoners. De meerderheid van de bevolking was in 2011 etnisch Hongaar (457 Hongaren en 270 Slowaken).
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr (od 1920 do 1927 Šúr) – wieś (obec) na Słowacji położona w kraju bratysławskim, w powiecie Senec. Pierwsza pisemna wzmianka o miejscowości pochodzi z 1245 roku. We wsi znajduje się rzymskokatolicka kaplica św. Trójcy z 1970 roku. Przypisy
Hrubý Šúr

Hrubý Šúr este o comună slovacă, aflată în districtul Senec din regiunea Bratislava. Localitatea se află la altitudinea de 126 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 6,21 km2 și în 2017 număra 971 de locuitori. Istoric Localitatea Hrubý Šúr este atestată documentar din 1245. Demografie Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Hrubý Šúr la Wikimedia Commons
Хруби Шур

Хруби Шур (слч. Hrubý Šúr) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Сењец, у Братиславском крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 1130 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 1038 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 558 као Словац, 450 као Мађар, 62 као непознато, 10 као Чех, 9 као различите, 2 као Русин, 2 као Рус, 1 као Украјинац, 1 као Турчин и 1 као Ром. Религија У години 2021. је било 1038 људи по вероисповести: 697 Латинска црква, 180 Без верске припадности, 64 Неоткривено, 38 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 37 Калвинизам, 11 Гркокатолицизам, 4 Ад хок покрети, 2 Ислам, 1 Старокатоличка црква, 1 Православна црква, 1 Паганизам и духовност природе, 1 Друго и 1 Будизам. Референце Спољашње везе Крајеви и окрузи у Словачкој Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. фебруар 2010) (језик: словачки)
Грубий Шур

Грубий Шур (словац. Hrubý Šúr) — село, громада округу Сенець, Братиславський край, південно-західна Словаччина. Кадастрова площа громади — 6,21 км². Населення 997 осіб (станом на 31 грудня 2017 року). Історія Грубий Шур згадується в 1245 році. Населення Примітки Посилання www.hruby-sur.sk — офіційний сайт громади Hrubý Šúr - …. e-obce.sk (словац.). :
Mohyla Milana Rastislava Štefánika

Mohyla Milana Rastislava Štefánika se nachází na vrchu Bradlo v Myjavské pahorkatině. Mohyla se nachází na vrchu Bradlo dominující krajině svojí nadmořskou výškou 543 metrů, nad silnicí mezi městem Brezová pod Bradlom a Košariskami v katastrálním území obce Priepasné. Historie Generál Štefánik tragicky zahynul 4. května 1919 při letecké havárii a o týden později ho pohřbili spolu s italskou posádkou jeho letadla poblíž jeho rodných Košarisek na Bradle. Pět let po jeho smrti byl položen základní kámen památníku navrženého architektem Dušanem Jurkovičem. Mohyla byla dokončena v září 1928. Popis Charakteristická bíle se skvoucí terasovitá stavba představuje typickou čistotu architektonického projevu Dušana Jurkoviče. Celá stavba je postavená z travertinových bloků. Z celého pomníku je krásný výhled do kopanického kraje. Celá mohyla byla restaurována v letech 1995–1996. Čelní a boční schodiště vedou k samotnému náhrobku, na jehož stěnách jsou v pořadí jih – východ – sever – západ umístěné čtyři nápisy: Čs. minister a generál dr. Milan R. Štefánik 21. júla 1880 4. mája 1919 Zahynul pádom lietadla dňa 4. mája 1919 pri Bratislave S ním kráľ. taliansky serg. U. Merlino a sol. G. Aggiunti Veľkému synovi oslobodený národ československý Přístup Z města Brezová pod Bradlem vede označená asfaltová silnice téměř k památníku, kde se nachází záchytné parkoviště. Turistická stezka z města má červenou barvu (Štefánikova magistrála) se zelenou odbočkou na Bradlo. Z Košarisek žlutá barva potom zelená. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Mohyla Milana Rastislava Štefánika (Bradlo) na slovenské Wikipedii. Související články Letecká nehoda generála Štefánika Mohyla generála Milana Rastislava Štefánika Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mohyla Milana Rastislava Štefánika na Wikimedia Commons
Tomb of Milan Rastislav Štefánik

The Tomb of Milan Rastislav Stefanik (Slovak: Mohyla Milana Rastislava Štefánika) is the Tomb of Slovak politician, diplomat, aviator and astronomer Milan Rastislav Štefánik. The mound is one of the most famous architectural works by Dušan Jurkovič. The mound is a 96 metres (315 ft) long and 70 metres (230 ft) wide structure. Its lower terrace, which has dimensions of 93 by 62 metres (305 ft × 203 ft) and two staircases, is terminated in the corners by fire chambers. On the upper terrace, which has dimensions of 45 by 32 metres (148 ft × 105 ft) and also two staircases, there are four 12.5 metres (41 ft) m high obelisks. The obelisks symbolize the four victims of the plane crash and at the same time the four countries in which Štefánik worked. History General M. R. Štefánik died on May 4, 1919, while returning to his homeland near Ivanka pri Dunaji. Three days later (May 7), he was buried together with his Italian garrison above his native Košariske on Bradlo. Five years after Štefánik's death, the foundation stone of the monument was laid. Preparatory work for the construction of the monument made of travertine, originating from the quarry in Spišské Vlachy, began on July 17, 1927. 150 to 200 workers worked continuously on the mound for 280 days. The construction was completed on September 20, 1928. The construction costs amounted to almost three million Czechoslovak crowns. The amount did not include the cost of the travertine, as it was a gift from the state. The ceremonial unveiling of the completed mound took place on September 23, 1928, with the participation of high-ranking state officials and members of the diplomatic corps. It was declared a national cultural monument in 1968. In 2009, it was added on to the European Heritage List. References
Mausoleo di Milan Rastislav Štefánik

Il Mausoleo di Milan Rastislav Štefánik (in slovacco: Mohyla Milana Rastislava Štefánika) si trova sulla collina di Bradlo sulle alture di Myjava e precisamente sulla sommità, che domina il paesaggio circostante dalla quota di 543 metri sul livello del mare, sulla strada fra Brezová pod Bradlom e Košariská, nel territorio del primo comune. Storia Il generale Štefánik precipitò il 4 maggio 1919 prima di rientrare al vicino aeroporto di Ivanka pri Dunaji. Una settimana dopo fu sepolto con l'equipaggio italiano, composto dal sottotenente Giotto Mancinelli Scotti, dal sergente Umberto Merlino e dal meccanico-radiotelegrafista Gabriele Aggiunti, nella natia Košariská. Cinque anni dopo fu posata la prima pietra del mausoleo progettato dall'architetto Dušan Jurkovič. Per la costruzione del mausoleo fu indetta una sottoscrizione nazionale, in cui si raccolsero due milioni di corone. Il mausoleo fu solennemente inaugurato il 23 settembre 1928. Fu iscritto fra i monumenti nazionali nel 1968. Nel 2009 gli è stato attribuito il marchio del patrimonio europeo. Esiste un altro monumento a Milan Rastislav Štefánik sul luogo in cui è precipitato il suo aereo, a Ivanka pri Dunaji, anche questo opera di Dušan Jurkovič. Descrizione La costruzione candida terrazzata con quattro obelischi presenta la purezza tipica dell'espressione architettonica di Dušan Jurkovič, in armonia con il paesaggio circostante. L'intero edificio è costruito con blocchi di travertino. Le scale frontali e laterali conducono alla tomba dell'eroe slovacco. Sulla tomba ci sono quattro lapidi con iscrizioni che recitano: Čs. minister a generál dr. Milan R. Štefánik * 21. júla 1880 + 4. mája 1919 ("Il ministro cecoslovacco e generale dottor Milan R. Štefánik * 21 luglio 1880 + 4 maggio 1919") (lato sud) Zahynul pádom lietadla dňa 4. mája 1919 pri Bratislave ("Perito per caduta del velivolo il 4 maggio 1919 presso Bratislava") (lato est) S ním kráľ. taliansky serg. U. Merlino a sol. G. Aggiunti ("Con lui il serg. U. Merlino e il sol. G. Aggiunti del Regno d'Italia") (lato nord) Veľkému synovi oslobodený národ československý ("Al grande figlio il popolo cecoslovacco liberato") (lato ovest). L'intero mausoleo, che era fatiscente, è stato restaurato fra il 1988 e il 1996. Da allora la tomba è già stata danneggiata dagli agenti atmosferici, tanto che le corone di alloro originali sono state sostituite da copie fedeli tagliate in marmo italiano. Infatti la cava di travertino originale in Slovacchia è stata chiusa. Anche le lapidi del pavimento sono state smontate e riposizionate sul pavimento ripristinato con il suo drenaggio. Tutta l'opera è stata parzialmente esposta alla vegetazione infestante, che ha nascosto la vista del tumulo. Dal monumento si gode una bellissima vista sul paesaggio collinare circostante. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Mausoleo di Milan Rastislav Štefánik Collegamenti esterni (SK) Sito del mausoleo, su mrstefanik.sk (archiviato dall'url originale il 15 settembre 2008). (SK) Mohylu M. R. Štefánika na Bradle odhalili pred 80 rokmi - sme.sk, settembre 2008
Mauzoleum Štefánika na Bradle

Mauzoleum Milana Rastislava Štefánika znajduje się na wzgórzu Bradlo na Pogórzu Myjawskim, który to szczyt dominuje nad okolicą ze swoją wysokością 543 m n.p.m., nad drogą między Brezovą pod Bradlem a Košariskami. Jest w granicach katastralnych gminy Priepasné. Historia Generał Štefánik zginął tragicznie w katastrofie lotniczej 4 maja 1919 r., a tydzień później pochowano go razem z jego włoską załogą nad jego rodzinnymi Košariskami na Bradle. Pięć lat po jego śmierci został położony kamień węgielny pomnika projektu architekta Dušana Jurkoviča. Na wybudowanie pomnika ogłoszono zbiórkę narodową, w której uzbierano dwa miliony koron. Mogiłę uroczyście otwarto 23 września 1928 r. Opis Charakterystyczna biała tarasowa budowa z czterema obeliskami przejawia typową czystość architektonicznego stylu Dušana Jurkoviča w harmonii z okolicznymi terenami. Cały budynek jest wybudowany z trawertynowych bloków. Przednimi i bocznymi schodami da się dojść aż do grobu bohatera słowackiej historii. Na właściwym nagrobku są umieszczone cztery deski z napisami, które w kolejności południe-wschód-północ-zachód głoszą: Czechosłowacki minister i generał dr Milan R. Štefánik 21 lipca 1880 4 maja 1919 (słow. Čs. minister a generál dr. Milan R. Štefánik 21. júla 1880 4. mája 1919) Zginął w wypadku lotniczym dnia 4 maja 1919 pod Bratysławą (Zahynul pádom lietadla dňa 4. mája 1919 pri Bratislave) Z nim król. włoski sierż. U. Merlino i żoł. G. Aggiunti (S ním kráľ. taliansky serg. U. Merlino a sol. G. Aggiunti) Wielkiemu synowi wyzwolony naród czechosłowacki (Veľkému synovi oslobodený národ československý) Mauzoleum było odrestaurowane w latach 1988 - 1996, kiedy dotychczas niszczejący narodowy zabytek kultury zyskał wygląd, na jaki jego znaczenie niechybne zasługuje. Nagrobek był w tych latach już tak zniszczony przez pogodę, że oryginalne wieńce laurowe były zastąpione wiernymi kopiami wyrzeźbionymi we włoskim marmurze, gdyż kamieniołom trawertynu był już na Słowacji zamknięty. Ponadto został rozebrany bruk i położony na nowo na podłoże z drenażem. Cała okolica obiektu została częściowo odsłonięta poprzez wyrąb kilku drzew-samosiejek, które przez około 30 lat zakrywały widok. Z pomnika jest piękny widok na okolicę. Dojście Z miasta Brezová pod Bradlom prowadzi asfaltowa droga aż do pomnika, gdzie jest parking. Szlak turystyczny z miasta ma czerwony kolor (Szlak Generała Štefánika) z zielonym odbiciem na Bradlo. Z Košarísk żółtym, potem zielonym. Linki zewnętrzne Mauzoleum na Bradle. mrstefanik.sk. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-09-15)]. (słow.) Mohylu M. R. Štefánika na Bradle odhalili pred 80 rokmi - sme.sk, september 2008
Маузолеј Милана Растислава Штефањика

Маузолеј Милана Растислава Штефањика се налази на врху брда Брадло у Мијавском горју код града Мијава. Положај Маузолеј се налази на врху брда Брандло које доминира својом надморском висином 543. м на путу између града Брезова под Брадлом и Кошарискама у катастарској општини Прјепасње. Историја Генерал Штефањик трагично је погинуо 4. маја 1919. приликом авионске хаварије и после недељу дана је био сахрањен скупа са италијанском посадом авиона поред његових родних Кошариска на Брадлу. После пет година био је положен камен темељац споменика који је пројектовао Душан Јуркович. Маузолеј је био завршен 1928. године. Цео споменик је био рестаурисан 1995- 1996. у став који он заслужује. Приступ Из града Брезова под Брадлом води асфалтирани пут све до споменика где се налази паркинг простор. Спољашње везе
Kostel svatého Štěpána (Piešťany)

Farní kostel svatého Štěpána krále v Piešťanech je klasicistní stavba z let 1828–1832. Má jednoduchý podélný prostor zaklenutý pruskými klenbami s oválným uzávěrem presbytáře. Exteriér je členěn kanelovanými pilastry. Ze západní strany je do štítového průčelí vestavěná věž s jehlanovou střechou. Kostel začal stavět zeměpán hrabě František Erdődy v roce 1828 a dokončen byl v roce 1831. Konsekrovaný byl až o rok později. Hlavní oltář sv. Štěpána z doby výstavby kostela byl zhotoven ve Vídni dle podpisu pozlacovače. Oltářní obraz sv. Štěpána-Krále namalovaný od mistra Zieglera je signován rokem 1831. Z bočních oltářů zůstaly pouze dvě plastiky, Sedmibolestné Panny Marie a sv. Josefa. Zpovědnice v historizujícím slohu z 20. století od pieštianských mistrů. Vitráže byly vyrobeny podle návrhů Janka Alexyho v roce 1950 . Nástěnné malby od trojice Papp, Petrovič, Enhof z roku 1931 . Po válce dal kněz Alexander Šindelář vyhotovit památný, od roku 1916 chybějící zvon, který posvětil (v den svého úmrtí) 2. listopadu 1947 . 18. března 2005 byl na kostele osazen 213 cm dlouhý, 70 kg vážící kříž pozlacený 24 karátovým zlatem. 13. března ho posvětil piešťanský děkan Jozef Bohunický. Autorem je umělecký kovář Juraj Šulek. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Štefana (Piešťany) na slovenské Wikipedii. Literatura Piešťanský děkanát, Ľudovít Chmelár-Hlohovský, Magma, Čadca, 2003, ISBN 80-89172-00-8 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel sv. Štěpána Uherského na Wikimedia Commons
Церковь святого Иштвана (Пьештяны)

церковь Святого Иштвана (словацк. Кostol svätého Štefana) — приходская церковь в западнословацком городе Пьештяны, построенная в классическом стиле в 1828-1832гг. Представляет собой простое продольное помещение с прусскими сводами и овальным пресвитерием. С внешней стороны здание церкви разделено пилястрами. С западной стороны во фронтонный фасад встроена башня с пирамидальной крышей. Землевладелец граф Ференц Эрдёди начал строить церковь в 1828 году и завершил строительство в 1831 году. Через год церковь была освящена. Главный алтарь Святого Иштвана был создан в Вене. Алтарный образ венгерского короля Иштвана Святого написан мастером Зиглером и датируется 1831 годом. От боковых алтарей остались только две скульптуры: скорбящей (семиболестной) Пресвятой Девы Марии и Святого Иосифа. Стилизованные под старину исповедальни были созданы в XX веке пьештянскими мастерами. Витражи созданы по проекту Янко Алекси в 1950 году. Настенные образы созданы троицей Папп, Петрович, Энгоф в 1931 году. После Второй мировой войны по указу священника Александра Шинделара был изготовлен памятный колокол, который он сам и освятил (в день своей смерти) 2 ноября 1947 года. 18 марта 2005 года на церкви был размещён крест длиной 213 см и весом 70 кг, позолоченный золотом массой 24 карата. 13 марта его освятил пьештянский церковный декан Йозеф Богуницкий. Автором колокола был кузнец Юрай Шулек. Литература Piešťanský dekanát, Ľudovít Chmelár-Hlohovský, Magma, Čadca, 2003, ISBN 80-89172-00-8 Примечания