NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Липтовски Микулаш

Липтовски Микулаш (слч. Liptovský Mikuláš изговор: Љиптовски Микулаш, мађ. Liptószentmiklós, нем. Liptau-Sankt-Nikolaus) град је у Словачкој и трећи по важности град у Жилинског краја. Липтовски Микулаш је познат као један од виших градова у Словачкој, смештен у близини најпознатијих зимских туристичких одредишта на Татрама. Географија Липтовски Микулаш је смештен у северном делу државе. Престоница државе, Братислава, налази се 290 км југозападно. Рељеф: Липтовски Микулаш се развио у средишњем делу Татри. Град је смештен у котлини реке Вах. Котлина је са севера ограђена Високим Татрама, са југа Ниским Татрама. Надморска висина града је око 570 m, па је то један од виших градова у Словачкој. Клима: Клима у Липтовском Микулашу је континентална са оштријом цртом због знатне надморске висине и планинске околине. Воде: Кроз Липтовски Микулаш протиче река Вах, најважнија река у целој држави. Град се налази у горњем делу њеног тока и река га дели на јужни и северни део. Историја Људска насеља на овом простору датирају још из праисторије. Насеље под овим именом први пут се спомиње у 10. веку. Град је вековима био у саставу Угарске. У 19. веку град постаје једно од места словачког народног препорода. Крајем 1918. г. Липтовски Микулаш је постао део новоосноване Чехословачке. У време комунизма град је нагло индустријализован, па је дошло до наглог повећања становништва. После осамостаљења Словачке град је постао њено значајно средиште, али је дошло и до проблема везаних за преструктурирање привреде. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 29 710 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 30 522 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 27 847 као Словац, 2160 као непознато, 555 као Чех, 415 као Ром, 110 као Мађар, 98 као различите, 67 као Русин, 63 као Рус, 41 као Пољак, 35 као Нијемац, 24 као Морављан, 22 као Украјинац, 14 као Грк, 13 као Енглезaи, 9 као Вијетнамац, 9 као канађанaи, 8 као Турчин, 8 као Италијан, 8 као Аустријан, 7 као Јеврејин, 7 као Срб, 6 као Кинез, 5 као Француз, 3 као Шлезијац, 2 као Ирциац, 2 као Албанац, 1 као Хрват и 1 као Бугар. Религија У години 2021. је било 30 522 људи по вероисповести: 12 928 Без верске припадности, 8243 Латинска црква, 5793 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 2289 Неоткривено, 259 Јеховини сведоци, 256 Гркокатолицизам, 125 Ад хок покрети, 109 Друго, 100 Друге и неодређене хришћанске цркве, 80 Баптисти, 67 Православна црква, 52 Будизам, 49 Хришћанске цркве у Словачкој, 41 Паганизам и духовност природе, 41 Уједињена методистичка црква, 16 Хришћанска адвентистичка црква, 12 Калвинизам, 12 Ислам, 12 Црква браће, 11 Јевреји, 8 Старокатоличка црква, 8 Чехословачка хуситска црква, 6 Хиндуизам и 5 Апостолска црква. Познати становници Јозеф Бохуслав Бела (1832-1876) - словачки песник и панслависта, добровољац Дринске дивизије Српске војске у Српско-турском рату 1876. године. Партнерски градови Кишкереш Каламарија Опава Кеми Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Liptovský Mikuláš

Liptovský Mikuláš (slovakiskt uttal: [ˈliptɔwskiː ˈmikulaːʂ] , tyska: Liptau-Sankt-Nikolaus, ungerska: Liptószentmiklós) är en stad i regionen Žilina i norra Slovakien. Den ligger vid floden Váh, cirka 66 kilometer sydost om Žilina och cirka 212 kilometer nordost om Bratislava. Staden hade 30 522 invånare vid folkräkningen år 2021, på en yta av 70,11 km². Staden nämndes för första gången år 1286. Namnet var fram till 1952 Liptovský Svätý Mikuláš. Av invånarna i Liptovský Mikuláš är 97,11 % slovaker, 1,31 % tjecker, 0,56 % romer och 0,28 % ungrare (2021). Demografi Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Liptovský Mikuláš. Officiell webbplats
Evangelický kostel (Dobšiná)

Evangelický kostel ve slovenské obci Dobšiná je gotický kostel, který byl 6. května 1963 prohlášen národní kulturní památkou Slovenské republiky. Jedná se o pozdně gotickou stavbu z konce 15. století na půdorysu řeckého kříže. Kostel byl v minulosti mnohokrát přestavován a dnes převládá jeho novogotická podoba. Významu nabyl v roce 2002, kdy byly objeveny původní gotické fresky v interiéru kostela. Historie První písemná zmínka o kostele v Dobšiné pochází z roku 1480. Podle archivních záznamů stála v první polovině 14. století na místě dnešního kostela kaple svatého Valentýna, vedle které byl v roce 1480 postaven pozdně gotický jednolodní kostel. Nálezy pozdně středověkých maleb presbytáře, jejich rozsah a umělecká úroveň jsou dokladem hospodářské prosperity města ve 2. polovině 15. století. Od doby reformace byl tento kostel nepřetržitě v rukou protestantů. V roce 1641 byly obě budovy spojeny v jeden celek a v roce 1727 byl kostel v důsledku nárůstu počtu obyvatel rozšířen o transept a následně spojen se samostatně stojící věží. Velká přestavba kostela proběhla v roce 1891, kdy kostel získal dnešní novogotickou podobu. Po roce 1989 byl kostel restaurován. Architektura Kostel je pozdně gotická architektura, která byla v minulosti výrazně přestavěna. V současné podobě má půdorys řeckého kříže. V roce 2002 byly v presbytáři kostela nalezeny vzácné středověké fresky. Freska umístěná na levé straně triumfálního oblouku dokonce představuje německou světici Hildegardu z Bingenu jejíž uctívání sem přinesli němečtí kolonisté. Jedná se o její jediné vyobrazení na Slovensku. Na pravé straně najdeme významného učence a učitele církve, autora kompletního překladu Bible do latiny, svatého Hieronyma v kardinálském klobouku. Podle legendy je zobrazen, jak vytahuje trn z tlapy zraněného lva, který za ním přišel do kláštera. V sakristii kostela je umístěna pamětní deska připomínající vpád Turků do Dobšiné, psaná latinsky a staroněmecky. V interiéru zaujmou také barokní obrazy čtyř evangelistů, dvoumanuálové varhany z roku 1876 od vídeňského varhanáře Karla Hesseho. V interiéru se nachází také kamenná křtitelnice, dřevěná kazatelna a dřevěná evangelická empora. Na věži kostela se nacházejí vzácné věžní hodiny a také tři zvony vyrobené po první světové válce. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Evanjelický kostol v Dobšinej na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický kostel na Wikimedia Commons informace o kostele na stránkách OZ Gotická cesta informace o kostele na stránkách města Dobšiná
Eurovea

Eurovea je název bratislavského obchodního centra, které leží na levém břehu Dunaje, v blízkosti mostu Apollo a budovy Tower 115. Eurovea spojuje nábřeží s centrem města. Projekt zahrnuje i kancelářské prostory, byty, hotel i největší podzemní parkoviště. Téměř dvě třetiny plochy Eurovey budou tvoří zeleň a veřejná prostranství. V červenci 2006 se začalo pracovat na první fázi projektu, která na celkové ploše 230 tisíc m² vytvoří 60 000 m² obchodních prostor a zařízení pro volný čas a zábavu a na rozloze dalších více než 60 000 m² kancelářské prostory, hotel a byty. Projekt se bude rozprostírat okolo nového náměstí a bude zahrnovat nábřežní park a terasy. První fáze by byla dokončena začátkem roku 2009. Druhá fáze projektu měla zahrnovat výškové kancelářské budovy a dodatečné hotelové kapacity a obchody, no po dohodě s městem byla celá stavba značně snížena a dosahuje výšky mezi 13 a 28 poschodími. Charakteru velkoměstské obchodní čtvrti, tzv. city, napomohou už schválené developerské projekty jako Zóna Chalupkova s věží vysokou 113 m, která bude situována naproti Slovenskému národnímu divadlu. Taktéž projekt Panorama City, který bude uskutečněn na území mezi Národním divadlem a Tower 115 a věží v Zóně Chalupkova. Jde o 2 věže, dvojčata vysoká 135 metrů s 39 podlažími. V sousedství jsou plánovány i další projekty. V okolí už stojí budovy na Mlynských Nivách (VÚB banka a CBC I) a budova Apollo 2. Takzvané „brown fields“ (bývalé průmyslové, v současnosti chátrající pozemky a objekty) se v dohledné době změní k nepoznání. Vznikne tak ucelená reprezentativní velkoměstská zástavba. Celý projekt byl dokončen a otevřen v roce 2010. Kromě apartmánů a bytů jsou zde i kanceláře, Hotel Sheraton a obchodní centrum, které se může pyšnit největší souvislou skleněnou střechou ve střední Evropě. Od dokončení promenády se z ní stala nejoblíbenější rekreační část nejen pro obyvatele Bratislavy, ale i pro turisty. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Eurovea na slovenské Wikipedii. Související články River Park Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Eurovea na Wikimedia Commons (slovensky) Oficiální stránky
Eurovea

El Eurovea​ es un centro de negocios, comercial y residencial en Bratislava, Eslovaquia, situada cerca del puente de Apolo y la Torre 115. Eurovea conecta la orilla del río Danubio con el centro de la ciudad y ofrece muchas tiendas e instalaciones de ocio. El centro también incluye oficinas, viviendas y un hotel Sheraton. Casi dos tercios de la superficie de Eurovea están cubiertos por áreas verdes y públicas. El costo de construcción fue alrededor de € 13M. Pertenece a la ciudad. Se abrió al público el 26 de marzo de 2010. Galería Véase también Centro comercial Economía Empresa Referencias
Eurovea

Eurovea è un moderno centro amministrativo, residenziale e commerciale di Bratislava, in Slovacchia, ubicato nei pressi dell'Apollo Bridge e della Tower 115. Eurovea collega la riva del Danubio col centro della città ed offre una vasta varietà di negozi ed attività per il tempo libero. Il complesso prevede anche uffici, appartamenti residenziali ed un hotel. Le aree di Eurovea per quasi due terzi sono pubbliche e ricoperte dal verde. Costruito con € 13,277,568 da parte degli investitori, ad opera terminata è divenuto di proprietà della città. Il progetto è aperto dal 26 marzo 2010. Eurovea include la Galleria Eurovea (precedentemente conosciuta come "Pribina Gallery"), un centro commerciale di circa 60,000 m². Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Eurovea Collegamenti esterni Sito ufficiale del progetto, su eurovea.sk.
Eurovea

Eurovea – nazwa nowego centrum biznesowego, handlowego i mieszkaniowego w centrum Bratysławy na Słowacji, znajduje się w pobliżu mostu Apollo i budynku Tower 115. Eurovea łączy brzeg Dunaju w centrum miasta i oferuje wiele nowych sklepów i obiektów spędzania wolnego czasu. Projekt obejmuje także biura, apartamenty i hotel. Prawie dwie trzecie obszaru Eurovea są objęte zielenią i miejscami publicznymi. Zostało ono zbudowane za ok. 13 277 568 € przez inwestora i po zakończeniu zostało przekazane w posiadanie miasta. Centrum zostało otwarte od 26 marca 2010 roku. Eurovea zawiera Eurovea Galleria (poprzednio znana jako "Galeria Pribina"), centrum handlowe o powierzchni 60 000 m². Linki zewnętrzne Strona Centrum
Ministry of Transport and Construction (Slovakia)

The Ministry of Transport and Construction (Slovak: Ministerstvo dopravy, výstavby a regionálneho rozvoja Slovenskej republiky, MDVRR), previously the Ministry of Transport, Posts and Telecommunications of SR (Slovak: Ministerstvo dopravy, pôšt a telekomunikácií SR, MTPT SR), is a government ministry of Slovakia. Its headquarters are in Bratislava. As of 2023, Jozef Ráž is the Minister. It is also known as the MoT SK. Agencies The Aviation and Maritime Investigation Authority (AMIA, Letecký a námorný vyšetrovací útvar), an independent part of the MDVRR, is the accident and incident investigation authority of Slovakia. References External links Ministry of Transport, Construction, and Regional Development (in Slovak) Ministry of Transport, Construction, and Regional Development (Alternative)
Bytča

Bytča és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Žilina, a la vora del riu Váh. És a prop de Žilina i Považská Bystrica. Història La ciutat va aparèixer el 1946 per la fusió dels assentaments de Malá Bytča (que incloïa Beňov i Mikšová), Velká Bytča i Hliník nad Váhom. La primera referència escrita a la vila de Bytča data del 1234. La vila fou la seu d'un feu i més endavant una ciutat d'artesans. Demografia Ciutats agermanades Karolinka, República Txeca Opoczno, Polònia Referències i enllaços externs Fitxa de l'Oficina d'Estadística de la República Eslovaca. (en eslovac) Informació sobre el castell. (en eslovac)
Bytča

Bytča er en by i det vestlige Slovakiet. Byen ligger i regionen Žilina, ved bredden af floden Váh. Den ligger kun 190 kilometer fra den slovakiske hovedstad Bratislava. Byen har et areal på 43,17 km² og en befolkning på 11.729(2025) indbyggere. Demografi Referencer Der er for få eller ingen kildehenvisninger i denne artikel, hvilket er et problem. Du kan hjælpe ved at angive troværdige kilder til de påstande, som fremføres i artiklen. Eksterne links Officiel hjemmeside
Bytča

Bytča (deutsch Bitsch; ungarisch Nagybiccse) ist eine Stadt in der nordwestlichen Slowakei. Lage Bytča liegt beim Zusammenfluss des Baches Petrovička mit dem Fluss Waag in einem kleinen Talkessel, umgeben vom Gebirge Javorníky im Norden und Westen und von den Súľovské vrchy im Osten und Süden. Das Stadtzentrum liegt auf einer Höhe von 308 m n.m. und ist 18 Kilometer von Žilina und 185 Kilometer von Bratislava entfernt. Geschichte Der Ort entstand 1946 durch Zusammenschluss der Gemeinden Malá Bytča, Veľká Bytča und Hliník nad Váhom (früher auch Hlinik). Heute besteht die Stadt aus den Teilen: Beňov (1898 in Mikšová eingemeindet) Hliník nad Váhom Hrabové (1971 eingemeindet) Malá Bytča (deutsch Klein-Bitscha) Mikšová (1907 in Malá Bytča eingemeindet) Pšurnovice (1971 eingemeindet) Veľká Bytča (deutsch Groß-Bitsch) Stadtbild Das bedeutendste Gebäude ist das 1571 bis 1574 im Stil der Renaissance erbaute Schloss Bytča der Familie Thurzo, das vom italienischen Baumeister Kilian aus Mailand geplant wurde. Es entstand an der Stelle einer früheren gotischen Wasserburg aus dem 13. Jahrhundert. Das Schloss hat einen quadratischen Grundplan mit einem Innenhof und Rundtürmen (Rondelle) an den vier Ecken. Für die Hochzeit seiner Tochter ließ Georg Thurzo 1601 im Schlossgarten einen langrechteckigen Hochzeitspalast nach dem Vorbild italienischer Villas errichten. Das Obergeschoss des zweigeschossigen Hochzeitspalasts besteht aus einem großen Raum von 34,5 × 12,5 Metern, der bei Hochzeits- und Beerdigungszeremonien verwendet wurde. Zum Gebäudekomplex gehören ferner Verwaltungs- und Wirtschaftsgebäude. Bevölkerung Ergebnisse nach der Volkszählung 2001 (11.550 Einwohner): Städtepartnerschaften Tschechien Karolinka, Tschechien Polen Opoczno, Polen Persönlichkeiten Adolf Hoffmann (1822–1909), österreichischer Mediziner Bernát Heller (1871–1943), jüdischer ungarischer Gelehrter, Orientalist, Arabist und Literaturhistoriker Jozef Tiso (1887–1947), Präsident der ersten slowakischen Republik, geboren im heutigen Ortsteil Veľká Bytča Weblinks Einzelnachweise
Bytča

Bytča (en húngaro: Nagybiccse) es una ciudad en el noroeste de Eslovaquia. Está situada junto al río Váh, que discurre por el centro de la ciudad, cerca de las ciudades de Žilina y Považská Bystrica, en la cuenca del río Bytčianska. Historia La ciudad surgió en 1946 por la fusión de los asentamientos Malá Bytča (incluyendo Beňov y Mikšová), Velká Bytča y Hliník nad Váhom. La primera referencia escrita a la ciudad Bytča Velká data de 1234, como tierra Bycha.​ La primera mención escrita sobre es de 1250, y tiene Carta desde 1378. Fue la sede de un feudo, y más tarde una ciudad con muchos artesanos. Ciudadanos célebres Han nacido en Bytča: Jozef Tiso (1887-1947), presidente de la República Eslovaca Independiente entre 1939-1945. Sidonie Sakalovej (1876-1948), escritora. Ivan Minarik (1909-1967), escritor. Alexandra Lombardiniho (1851-1897), periodista e historiadora. Eliáš Láni (1570-1617), poeta. Samo Chalupka (1812-1883), porta. Monumentos La ciudad cuenta con un castillo con fosos construido en el siglo XIII y reconstruido en el XVI en un estilo renacentista. En 1601 György Thurzó lo convirtió en Palacio nupcial, función que cumplió hasta el siglo XIX; alberga actualmente un museo y el archivo de la ciudad. También pueden verse edificios renacentistas, barrocos y neoclásicos. Demografía Según el censo de 2001, la ciudad tenía 11.150 habitantes. El 98,27% de ellos eran eslovacos y el 0,58% checos. La religión era en un 90,87% de católicos, un 4,35% de personas sin afiliación religiosa y un 1,51% de luteranos.​ Economía Hoy en día, la ciudad es un centro productor de maquinaria (Kinex), textiles, transformación de la madera (material deportivo) e industrias de alimentos y cervecerías. Referencias Ficha de la Oficina de Estadística de la República Eslovaca. (en eslovaco) Información sobre el castillo. (en eslovaco) Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Bytča. Sitio web oficial. (en inglés)
Bytča

Bytča (allemand : (Klein-)Bitsch ou Botsch an der Waag, hongrois : (Nagy-)Bittse ou Nagybiccse) est une ville de la région de Žilina située au nord-ouest de la Slovaquie. Sa population est de 11 600 habitants. Histoire La plus ancienne mention de Bytča remonte à 1234 sous le nom de Terra Bycha. Démographie Évolution de la population Quartiers Beňov Hliník nad Váhom Hrabové Malá Bytča (Klein-Bitsch) Mikšová Pšurnovice Veľká Bytča (Groß-Bitsch) Jumelages Karolinka (Tchéquie) Opoczno (Pologne) Personnalités Jozef Tiso, président de la Slovaquie pendant la Seconde Guerre mondiale Liens externes Site municipal (en anglais) Notes et références Portail de la Slovaquie
Bytča

Bytča (mađ. Nagybiccse, njem. Bitsch) grad je u Žilinskom kraju u središnjoj Slovačkoj. Grad je upravno središte Okruga Bytča. Zemljopis Grad se nalazi u blizini rijeke Váh i gradova Žiline i Považske Bystrice. Povijest Grad je utemeljen 1946. spajanjem naselja Malá Bytča (uključujući Beňov i Mikšová), i Veľká Bytča. Prvi pisani zapis o glavnom dijelu grada Veľká Bytča datira iz 1234., kao terra Bycha. Naselje je dobilo status grada 1378. Bilo je sjedište feudalnih vlasti, a kasnije grad s brojnim obrtnicima. Na mađarskom jeziku je bio poznat kao Biccse. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 11 414 stanovnika bilo ih je tako 10 776 slovačke, 608 neutvrđene, 76 češke, 17 inih, 13 ruske, 12 njemačke, 9 vijetnamske, 8 poljske, 7 ukrajinske, 6 mađarske, 5 talijanske, 4 hrvatske, 4 engleske, 3 židovske, 3 moravske, 3 bugarske, 2 srpske, 2 rusinske, 2 austrijske, 2 francuske, 2 albanske, 1 romske i 1 korejske narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 11 414 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 8732 Rimokatolička Crkva, 1535 bez vjerske pripadnosti, 733 neutvrđeno, 147 Evangelistička Crkva, 73 Kršćanski zborovi u Slovačkoj, 51 Grkokatolička Crkva, 38 razno, 38 ad hoc pokreti, 11 Kalvinistička, 10 Pravoslavna Crkva, 10 poganstvo i prirodni duhovnost, 9 Budizam, 8 ostale i neprecizno određene kršćanske crkve, 4 Islam, 4 Bratska crkva, 3 Hinduizam, 2 Starokatolička Crkva, 2 Jehovini svjedoci, 1 Židovi, 1 Evangelistička metodistička Crkva, 1 Adventisti sedmog dana i 1 Apostolska Crkva. Poznate osobe Jozef Tiso (13. listopada 1887. – Bratislava, 18. travnja 1947.), katolički svećenik koji je od 1939. do 1945. godine bio predsjednik Slovačke Države. Izvor Vanjske poveznice Službena stranica grada Ostali projekti
Bytča

Bytča (in ungherese Nagybiccse) è una città della Slovacchia, capoluogo del distretto omonimo, nella regione di Žilina. Diede i natali a Jozef Tiso, presidente della Prima repubblica slovacca. Amministrazione Gemellaggi Karolinka Opoczno Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bytča Collegamenti esterni Sito ufficiale, su bytca.sk.
Bytča

Bytča is een Slowaakse gemeente in de regio Žilina, en maakt deel uit van het district Bytča. Bytča ligt aan de rivier Váh en telt 11.506 inwoners. Geschiedenis De oudste vermelding van Veľká Bytča, nu de belangrijkste kern van de stad, stamt uit 1234 als terra Bycha. In 1378 kreeg de nederzetting stadsrechten. De gemeente Bytča ontstond in 1946 door de fusie van de gemeenten Malá Bytča, Veľká Bytča en Hliník nad Váhom. Stadsdelen De gemeente Bytča bestaat uit de volgende kernen. Tussen haakjes staat het jaar waarin het stadsdeel of dorp bij de gemeente werd gevoegd. Beňov (in 1898 bij Mikšová gevoegd) Hliník nad Váhom (1946) Hrabové (1971) Malá Bytča (1946, Duits: Klein-Bitscha) Mikšová (in 1907 bij Malá Bytča gevoegd) Pšurnovice (1971) Veľká Bytča (1946, Hongaars: Nagybiccse, Duits: Grossbitsch) Geboren in Bytča Jozef Tiso, Veľká Bytča, (1887-1947), president van Slowakije (1939-1945) Zie ook Station Bytča Afbeeldingen
Bytča

Bytča (niem. Großbitsch, węg. Nagybicscse) – miasto powiatowe w środkowej Słowacji, w kraju żylińskim, w regionie Dolina Wagu. Bytča leży na wysokości 337 m n.p.m. w Kotlinie Wielkiej Bytczy nad Wagiem, między Jawornikami na północy i Górami Strażowskimi na południu. Liczba mieszkańców miasta w 2011 roku wynosiła 11,3 tys. osób, powierzchnia miasta – 43,079 km². W skład miasta wchodzą dawne osiedla: Beňov (około 1899 przyłączone do wsi Malá Bytča), Mikšová (w 1907 przyłączone do wsi Malá Bytča), Hliník nad Váhom (przyłączone w 1946), Malá Bytča (węg. Kisbiccse, od 1907 Miksofalva, niem. Klein-Bitsch; przyłączone w 1946), Veľká Bytča (węg. Nagybiccse, niem. Grossbitsch; przyłączone w 1946), Pšurnovice (węg. Psurnovicz; przyłączone w 1971), Hrabové (węg. Hrabova; przyłączone w 1971). Przez Bytčę przebiega słowacka droga krajowa nr 18 (międzynarodowa E442 od przejścia granicznego Makov – Horní Bečva na granicy z Czechami do Żyliny, która kilka kilometrów na południe od miasta łączy się z drogą krajową nr 61 (przyszła autostrada D1 / międzynarodowe trasy E50 i E75). Dzisiejsza Bytča powstała w 1946 z połączenia wsi Malá Bytča (z wcześniej przyłączonymi wsiami Beňov i Mikšová), Veľká Bytča i Hliník nad Váhom. Pierwsza wzmianka o osadzie Veľká Bytča pochodzi z 1234. Wówczas była to osada pod zamkiem. Prawa miejskie Veľká Bytča otrzymała w 1378. Miasto stanowiło ośrodek rzemiosła. Do 1500 należało do posiadłości biskupa Nitry, a następnie, po kilku zmianach, w połowie XVI wieku znalazło się pod władzą magnackiego rodu Turzonów. Turzonowie uczynili z bytczańskiego zamku swoją rodową siedzibę. Za czasów ich panowania miasto szybko się rozwijało, stanowiło ośrodek kultury. Po wygaśnięciu tego rodu na początku XVII wieku miasto przeszło w ręce rodu Esterházych, którzy również dbali o jego rozwój. W 1862 miasto kupili od nich Popperowie – ród kupiecki, którego zasługą jest rozbudowa miejskiego browaru, założonego w XVI wieku. Pod koniec XIX wieku w mieście rozwinął się przemysł, między innymi w 1879 założono pierwszą na ziemiach słowackich fabrykę zapałek. Wsie wchodzące w skład dzisiejszej Bytčy liczyły w 1910 3,1 tys. mieszkańców, z czego 2,3 tys. Słowaków, 0,4 tys. Węgrów i 0,4 tys. Niemców. Obecnie w Bytčy znajdują się zakłady przemysłu maszynowego (Kinex), włókienniczego, drzewnego i spożywczego, wśród nich – znany browar. W Bytčy znajdują się: zamek z XIII wieku, przebudowany w XVI na renesansowy; w 1611 na tym zamku odbył się proces Elżbiety Batory, a później służył tu w habsburskim wojsku zbójnik Juraj Jánošík, jedyny na Słowacji pałac weselny z 1601 r. – obecnie muzeum, renesansowe, barokowe i klasycystyczne kamienice mieszczańskie. neoromańska synagoga. Miasta partnerskie Karolinka Opoczno Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona Druga z oficjalnych stron Waldemar Oszczęda: Opis Bytczy po polsku. 2002. [dostęp 2022-03-20]. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-02-28)]. Zamek w Bytczy. [w:] Zamky.sk [on-line]. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-09-26)]. (słow.).
Bytča

Bytča é uma cidade da Eslováquia, situada no distrito de Bytča, na região de Žilina. Tem 43,17 km² de área e sua população em 2025 foi estimada em 11.729 habitantes. Foi citada pela primeira vez em documento oficial no ano de 1234, apesar de já existirem registros de um assentamento anterior pertencente à diocese de Nitra desde 1223. Demografia Referências Ligações externas Página oficial da cidade (em inglês)