NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Štrbské pleso

Štrbské pleso (, deutsch Tschirmer See oder Zirbener See; polnisch Szczyrbske Jezioro; ungarisch Csorbai-tó, Szentiványi Csorbató oder Csorba-tó) ist ein Gletschersee in der Hohen Tatra, für den die Ortschaft Štrba namensgebend war, im Gegenzug heißt der später entstandene Wintersport- und Kurort am See ebenfalls Štrbské Pleso. Er befindet sich in einer Höhe von 1346 m und entstand durch das Schmelzen eines nicht mehr existenten Gletschers. Seine Fläche beträgt 19,76 ha, das Wasservolumen 1,3 Mio. m³, die Höchsttiefe beläuft sich auf 20 m, die Länge auf 640 m und die Breite auf 600 m. Er ist im Schnitt 155 Tage pro Jahr mit Eis bedeckt und besitzt keinen Oberflächenzu- oder -abfluss. Der westliche Teil des Sees liegt auf der europäischen Wasserscheide zwischen der Ostsee und dem Schwarzen Meer. Zum ersten Mal erwähnt wurde er von David Fröhlich in dessen Werk Bibliotheca seu Cynosura Peregrinantium. Ursprünglich gehörte er der ungarischen Familie Szentiványi, seit 1901 gehörte er dem ungarischen Staat, dann dem tschechoslowakischen Staat. Am Ende des 19. Jahrhunderts wurden im See künstlich Fische eingeführt. Zu der Zeit wurde auch das Wintereis vom See wegen seiner Reinheit bis nach Berlin, Wien und Budapest transportiert. Am Südufer wurde auf Anregung des Ungarischen Karpathenvereins im Jahr 1875 eine Touristenherberge errichtet, zu der in der Folge auch einige Restaurants und Hotels dazu gebaut wurden. Im Jahr 1885 wurde das Seebad auch zum Heilbad erklärt. Im Jahr 1906 wurden die beiden Hotels, die später unter den Namen Hviezdoslav und Kriváň bekannt waren und heute Teil von Grand Hotel Kempinski High Tatras sind, erbaut. Am Tschirmer See lebte Gustav Nedobrý (1893–1966), einer der Gründer des Bergsteigervereines JAMES. Literatur Ján Hanušin: Prírodné Krásy Slovenska – Vody. Hrsg.: DAJAMA. 1. Auflage. Bratislava 2009, ISBN 978-80-89226-75-7. Einzelnachweise Weblinks
Štrbské pleso

Štrbské pleso (, German: Tschirmer See, Polish: Szczyrbskie jezioro, Hungarian: Csorba-tó) is a picturesque mountain lake of glacial origin and a top tourist destination in the High Tatras, Slovakia. It is the second-largest glacial lake on the Slovak side of the High Tatras, after Veľké Hincovo pleso. Maximum depth is 20 metres (66 ft). Description Štrbské pleso is now part of the neighborhood of Štrbské Pleso (spelled with a capital P). It is on the municipal lands of the village of Štrba, after which Štrbské pleso ("Lake Štrba") is now named. The word pleso ("tarn") is applied only to mountain lakes. The locals used to call it "the puddle" or "pond" (mláka) in the past. It is the second-largest glacial lake on the Slovak side of the High Tatras, after Hincovo Pleso, to which it loses by 0.8 acres (3,200 m2). It is fed by underground springs and has no visible outflow stream. Its surface remains frozen for around 155 days per year. See also Tatra mountains Tourism in Slovakia Vysoké Tatry (town) References
Štrbské pleso

Štrbské pleso (en húngaro: Csorba o Csorba tó, en alemán: Tschirmer See) es un lago glaciar de montaña en los Altos Tatras en el Parque nacional Tatra, concretamente en el pueblo de Štrbské Pleso, que deriva su nombre del lago. Se encuentra en Eslovaquia. Permanece 155 días al año en estado de congelamiento. Véase también Parque nacional Tatra
Štrbské pleso

Le Štrbské pleso (Lac de Štrba) est un lac d’origine glaciaire de Slovaquie. Il est situé dans le massif des Hautes Tatras. Sa surface est de 19,76 ha, sa profondeur de 20 m à une altitude de 1 346 m. Son volume d'eau est de 1 284 000 m3 pour une longueur de 640 m et une largeur de 600 m. Il est recouvert de glace 155 jours par an. Il a donné son nom à la localité de Štrbské Pleso. Liens externes Portail de la Slovaquie Portail des lacs et cours d'eau Portail des Carpates
Csorba-tó

A Csorba-tó (szlovákul: Štrbské pleso, németül: Tschirmer See / Zirbener See, lengyelül: Szczyrbske Jezioro) a második legnagyobb tó a Tátra déli oldalán, a Szoliszkó-gerinc délkeleti vége alatti teraszon, a Furkota- és a Malompataki-völgy torkolata között, nem messze a Menguszfalvi-völgy torkolatától, 1346 m tengerszint feletti magasságban. A tó mellett van a Csorbató nevű klimatikus gyógyhely (település). A település a Tátra körút nyugati, a Fiatalság útja keleti végén és a Tátrai villamosvasút és a Csorbáról (szlovákul: Štrba) közlekedő fogaskerekű végállomásánál fekszik. Nevét az alatta fekvő Csorba faluról kapta, amelynek határában fekszik. 1930-ban Miroslav Slavík javasolta, hogy nevezzék át Slovenské plesónak, azaz Szlovák-tónak, de javaslata nem talált visszhangra. Képek További információk Csorba-tó.lap.hu – Linkgyűjtemény
Štrbské pleso (lago)

Štrbské pleso (in ungherese: Csorbató o Csorba-tó, in tedesco: Tschirmer See) è un pittoresco lago di montagna di origine glaciale negli Alti Tatra, nel villaggio di Štrbské Pleso (scritto con la P maiuscola), che deriva il suo nome proprio dal lago. Si trova in Slovacchia. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Štrbské pleso Collegamenti esterni (EN) Štrbské Pleso, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Štrbské Pleso

Štrbské Pleso (în germană Tschirmer See sau Zirbener See; în poloneză Szczyrbske Jezioro; în maghiară Szentiványi Csorbató) este un lac glaciar și o localitate balneară, din munții Tatra Mare în regiunea turistică Štrba din Slovacia. El se află la altitudinea de 1346 m deasupra n.m., lacul a luat naștere prin topirea ghețarului care azi a dispărut. El are suprafața de 19,76 ha, cu un volum de apă de 1284 m3, lungimea lacului fiind 640 dm iar lățimea de 600 dem, având adâncimea maximă de 20 m. Lacul este acoperit de gheață ca. un timp de 155 de zile pe an, el nu are nici o scurgere sau alimentare la suprafață. Lacul este prima oară amintit în anul 1901 de David Fröhlich din familia Szentiványi în opera sa „Bibliotheca seu Cynosura Peregrinantium”. La sfârșitul secolului XIX s-a populat artificial lacul cu pește, pe timpul iernii se transportă gheață curată de pe lac la Berlin, Viena și Budapesta.
Štrbské pleso

Štrbské pleso (ungerska: Csorbató eller Csorba-tó; tyska: Tschirmer See) är en bergssjö med glaciärursprung vid Vysoké Tatry i Slovakien. Sedan 1948 tillhör den Vysoké Tatry. Štrbské plesos yta ligger 1 346 meter över havet och sjön brukar vara istäckt ungefär 155 dagar per år. Flera hotell har byggts runt sjön.
Штрбське плесо

Штрбське плесо (Штребське плесо; словац. Štrbské pleso) — озеро у Високих Татрах, Словаччина. Розташоване на південній стороні гори Кривань на висоті 1335 м над рівнем моря, площа 19,8 га, глибина до 20 м. На південному березі з 1885 року діє однойменний курорт, найвисокогірніший у Високих Татрах. Є центром північного і альпійського словацького лижного спорту. На північ від озера розташований водоспад Скок. Джерела Мальська М. П., Антонюк Н. В., Занько Ю. С., Ганич Н. М. Країнознавство: теорія та практика. Підручник. — К.: Центр учбової літератури, 2012. — 528 с. — С.437 ISBN 978-611-01-0288-9 Посилання Щирбське озеро // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Теза, 2006.
Štítnik

Štítnik (bis 1927 slowakisch Štitník; deutsch Schittnich, ungarisch Csetnek) ist eine mittelgroße Gemeinde in der Ostslowakei. Geographie Die Gemeinde liegt im Slowakischen Karst, einem Teilgebirge des Slowakischen Erzgebirges, im Tal des gleichnamigen Flusses. Der Ort liegt an der Kreuzung verschiedener Landesstraßen, daher gibt es Verbindungen nach Rožňava (14 km nach Osten), Plešivec (14 km nach Süden) und Jelšava (16 km nach Westen). Laut der Volkszählung 2001 lebten im Ort 1523 Einwohner, davon 92 % Slowaken, 5 % Roma, 1,6 % Ungarn und 1 % Tschechen. Geschichte Der Ort wurde zum ersten Mal im Jahr 1243 als Chitnek erwähnt, war aber schon im 12. Jahrhundert besiedelt, das Gemeinwesen wurde durch deutsche Bergleute begründet. Dank seiner Lage, dem Erzabbau und einer Hammerschmiede wurde der Ort 1320 zum Marktflecken und acht Jahre später erhielt er das Karpfener Stadtrecht. Die Familie Bebek ließ am Anfang des 15. Jahrhunderts eine Wasserburg im Ort erbauen. Das Wachstum endete mit der Pest im Jahr 1555 sowie türkischen Einfällen im 16. und 17. Jahrhundert, die deutschsprachigen Einwohner wurden slowakisiert, das Stadtbuch wurde bis 1623 in deutscher Sprache geführt. Der Flecken wurde dann noch einmal von der Pest in den Jahren 1709–1710 verwüstet, dennoch wurde der Erzabbau fortgeführt und erst 1955 stillgelegt. Nach dem Ort ist die Csetneker Spitze benannt – eine Technik der Häkelspitzenanfertigung, die 1905 vom ansässigen Geschwisterpaar Szontágh erfunden wurde. Bis 1918 gehörte der Ort im Komitat Gemer und Kleinhont zum Königreich Ungarn und kam danach zur neu entstandenen Tschechoslowakei. Der Name soll entweder in der Bezeichnung der Schildknappen (štítnik) oder der Kohlenmeilern (vulgo sczyty) seinen Ursprung haben. Bevölkerung Sehenswürdigkeiten gotische evangelische Kirche aus dem 14. Jahrhundert (siehe Bild) barocke römisch-katholische Kirche aus dem Jahr 1753 Pestsäule barocke Kurie Reste der Wasserburg (siehe Geschichte) Auswanderungspunkte im Slowakischen Karst, z. B. Ochtinaer Aragonithöhle westlich der Gemeinde Persönlichkeiten Viktor Madarász (1830–1917), ungarischer Maler Erzsébet Szontagh (1856–1917), ungarische Unternehmerin und Erfinderin der Csetneker Spitze Aranka Szontagh (1858–1950), ungarische Unternehmerin und Erfinderin der Csetneker Spitze Ctibor Štítnický (1922–2002), slowakischer Dichter Einzelnachweise Weblinks
Štítnik

Štítnik (del húngaro: Csetnek) es una localidad de Eslovaquia. Está localizada en el Distrito de Rožňava, en la Región de Košice, al este del país. La localidad pertenecía a los dueños del castillo de Gemer. La localidad tiene un castillo que se llama Vodna y también tiene, en el centro del pueblo, una iglesia evangélica de arquitectura gótica. El pueblo fue fundado en 1243 por la reina de Hungría, Bela IV con el propósito de mantener contacto con el resto de la región. La iglesia fue fundada entre 1300 y 1400. Tiene el órgano más grande de toda Europa Central. El órgano fue elaborado en 1491. La población total es 1.510 personas y cuenta con minorías de húngaros y de rumanos. Demografía Enlaces externos Datos estadíticos (en inglés) Štítnik (en eslovaco)
Štítnik

Štítnik jest selo u Okrugu Rožňava u Slovačkoj. Godine 2025. imalo je 1468 stanovnika i površinu 34,54 km2. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 1478 stanovnika bilo ih je tako 1403 slovačke, 62 romske, 41 mađarske, 27 neutvrđene, 17 češke, 4 rusinske, 3 inih, 1 židovske, 1 ruske, 1 bugarske i 1 engleske narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 1478 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 715 bez vjerske pripadnosti, 541 Evangelistička Crkva, 139 Rimokatolička Crkva, 40 neutvrđeno, 15 Grkokatolička Crkva, 5 Apostolska Crkva, 4 Pravoslavna Crkva, 4 ad hoc pokreti, 3 Jehovini svjedoci, 2 Kalvinistička, 2 Evangelistička metodistička Crkva, 2 Budizam, 1 Starokatolička Crkva, 1 poganstvo i prirodni duhovnost, 1 ostale i neprecizno određene kršćanske crkve, 1 Kršćanski zborovi u Slovačkoj, 1 razno i 1 Hinduizam. Izvori
Štítnik (wieś)

Štítnik (węg. Csetnek) – słowacka wieś (obec) w powiecie Rożniawa, w kraju koszyckim. Miejscowość położona jest w dolinie rzeki Štítnik, u wschodnich podnóży szczytów Trojštít (672 m) i Klen (600 m) na Pogórzu Rewuckim (Revucká vrchovina). Najstarsza wzmianka o miejscowości pochodzi z roku 1243. Zabytki Kościół ewangelicki z XIV wieku, z najstarszymi na Słowacji organami piszczałkowymi Kościół rzymskokatolicki pw. św. Judy Apostoła z XVIII wieku Zamek z XV wieku (tzw. Vodný Hrad), z zachowanymi bastionami fortyfikacyjnymi z XVI wieku Dwór Šebeków (tzw. Šebekova kúria) z XVIII wieku Ratusz z XVI wieku, przebudowany w XVIII i XIX wieku Dwór Sontágów z XIX wieku Kolumna morowa z XVIII wieku Pomnik słowackiego powstania narodowego Przypisy
Štítnik

Štítnik é um município da Eslováquia, situado no distrito de Rožňava, na região de Košice. Tem 34,54 km² de área e sua população em 2018 foi estimada em 1.537 habitantes. Geografia A vila fica a uma altitude de 345 metros e cobre uma área de 34.544 km². Tem uma população de 1537 pessoas. A vila está situada na região histórica de Gemer. Está localizado a cerca de 14 km de Rožňava. História Descobertas históricas provam que a origem deste assentamento data da parte anterior da Idade Média, no século XII. A cidade pertencia aos proprietários do Castelo Gemer. Mais tarde, tornou-se em uma importante cidade mineira da região. Edifícios históricos A igreja evangélica gótica da vila foi construída no século XIV. Possui o órgão mais antigo da Europa Central, construído em 1491. Há também um altar renascentista de 1636 e extensas pinturas de parede medievais. O edifício também contém o Vodný Hrad (Castelo de Água), que foi construído no século XIV. Demografia Recreações A vila possui uma biblioteca pública, um ginásio e um campo de futebol, além de um cinema. Referências Ligações externas http://www.statistics.sk/mosmis/eng/run.html Štítnik Referências
Štítnik

Štítnik este o comună slovacă, aflată în districtul Rožňava din regiunea Košice. Localitatea se află la altitudinea de 284 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 34,54 km2 și în 2017 număra 1.520 de locuitori. Istoric Localitatea Štítnik este atestată documentar din 1243. Demografie Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Štítnik la Wikimedia Commons
Штитник (район Рожнява)

Штитник (словац. Štítnik, нем. Schittnich, венг. Csetnek) — деревня в районе Рожнява Кошицкого края Словакии. Находится в исторической области Гемер в Словацких Рудных горах. Расположено в 14 км к востоку от районного центра города Рожнява, 16 км к западу от г. Елшава. Население Штитника на 31 декабря 2020 года — 1539 человек. Плотность — 44,56 жит. / км². Площадь — 34,54 км². История Впервые упоминается в 1243 году в документе короля Венгрии Белы IV. Название деревни происходит от производителей щитов. Основана немецкие горняками. Местные жители с 13 века занимались добычей полезных ископаемых, в первую очередь — железной руды, которую они также тут же и обрабатывали, а также меди и золота, месторождение которой было обнаружено в окрестностях деревни. Исторические документы ставят Штитник в число первых мест, где начали перерабатывать железную руду и стала развиваться металлургия в Словакии, а также в бывшей Венгрии. В начале XX века в Штитнике было создано четнекское кружево. Население Достопримечательности Евангелическая церковь 14 века. Римско-католический костёл Апостола Фаддея середины 18 века Замок 16 века. Ратуша Персоналии Мадарас, Виктор — венгерский художник-романтик. Сарториус, Даниил — лютеранский проповедник, словацкий поэт. Деньдеши, Иштван — венгерский поэт. Примечания Ссылки Сайт Штитника (словац.)
Штитњик (Рожњава)

Штитњик (слч. Štítnik) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Рожњава, у Кошичком крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 1468 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 1478 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 1403 као Словац, 62 као Ром, 41 као Мађар, 27 као непознато, 17 као Чех, 4 као Русин, 3 као различите, 1 као Јеврејин, 1 као Рус, 1 као Бугар и 1 као Енглезaи. Религија У години 2021. је било 1478 људи по вероисповести: 715 Без верске припадности, 541 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 139 Латинска црква, 40 Неоткривено, 15 Гркокатолицизам, 5 Апостолска црква, 4 Православна црква, 4 Ад хок покрети, 3 Јеховини сведоци, 2 Калвинизам, 2 Уједињена методистичка црква, 2 Будизам, 1 Старокатоличка црква, 1 Паганизам и духовност природе, 1 Друге и неодређене хришћанске цркве, 1 Хришћанске цркве у Словачкој, 1 Друго и 1 Хиндуизам. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт (језик: словачки) Насеља округа Рожњава Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (16. август 2014) (језик: словачки)
Železnice Slovenskej republiky

Železnice Slovenskej republiky, do 27. 9. 2019 oficiálně Železnice Slovenskej republiky, Bratislava v skrátenej forme "ŽSR", (VKM: ŽSR) je slovenský železniční podnik, který vznikl po rozdělení ČSFR v roce 1993 jako nástupce Československých státních drah na území Slovenska. Původně byly unitární železniční společností, provozující jak dráhy, tak i drážní dopravu. Od počátku roku 2002 jsou již pouze správcem a provozovatelem dráhy (infrastruktury). ŽSR jako unitární železnice Po svém vzniku byly ŽSR unitární železnicí, podobně jako jejich předchůdce ČSD a český nástupce ČSD České dráhy. To znamená, že se ŽSR zabývaly provozováním dráhy i provozováním drážní dopravy. Zpočátku bylo monopolní postavení ŽSR garantováno zákonem, ale přijetím zákona Národnej rady Slovenskej republiky č. 164/1996 sbírky byl umožněn vstup na infrastrukturu ŽSR také jiným dopravcům. Monopol ŽSR však zůstal v podstatě zachován, protože jediným dalším dopravcem, který v tomto období provozoval drážní dopravu na síti ŽSR, byly Východoslovenské železárny Košice (dnes U. S. Steel Košice). ŽSR jako provozovatel dráhy Na základě Projektu transformace a restrukturalizace ŽSR přijala Národná rada SR zákon č. 259/2001 Z.z., který novelizoval původní zákon Národní rady SR č. 258/1993 Z.z. o Železniciach Slovenskej republiky. Na základě této novelizace byla k 1. lednu 2002 od ŽSR oddělena část podniku zabývající se provozováním drážní dopravy. ŽSR se tak nadále zabývá již pouze provozováním dráhy a údržbou a modernizacemi železničních tratí ve svém majetku – je tedy provozovatelem dráhy. Provozování osobní i nákladní dopravy bylo vyčleněno do nově ustavené společnosti s názvem Železničná spoločnosť, a. s. (ZSSK). Údaje o podniku počet zaměstnanců: 17 264 stavební délka tratí: 3 623 km, z toho: 2 608 km jednokolejných tratí 1 015 km dvoukolejných a vícekolejných tratí 3 474 km normálněrozchodných tratí 99 km širokorozchodných tratí 50 km úzkorozchodných tratí 2 046 km neeletrizovaných tratí 1 577 km elektrizovaných tratí, z toho: 760 km tratí elektrizovaných soustavou 25 kV, 50 Hz AC 817 km tratí elektrizovaných soustavou 3 kV DC Údaje jsou převzaty z výroční zprávy ŽSR za rok 2009. Odkazy Reference Související články Seznam slovenských železničních dopravců Slovenské železnice Panevropské koridory Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Železnice Slovenskej republiky na Wikimedia Commons (slovensky), (anglicky), (německy) Oficiální stránky
Železnice Slovenskej republiky

Die Železnice Slovenskej republiky (deutsch „Eisenbahnen der Slowakischen Republik“), Kurzbezeichnung ŽSR, sind ein Eisenbahninfrastrukturbetreiber in der Slowakei. Diese staatliche Eisenbahngesellschaft entstand in der Folge der Teilung der ehemaligen Tschechoslowakei im Jahre 1993 aus einem Teil der Tschechoslowakischen Staatsbahnen (ČSD). Im Jahre 2002 wurde der Personen- und Güterverkehr an die neu gegründete Železničná spoločnosť, a.s. (ZSSK) abgegliedert. Seitdem sind die ŽSR nur noch ein Eisenbahninfrastrukturunternehmen. Die ŽSR betreiben das gesamte Schienennetz der Slowakei. Dabei sind einige Besonderheiten zu beobachten: So bestehen neben dem Normalspurnetz auch Streckenabschnitte in russischer Breitspur sowie einige Schmalspurbahnen (siehe Liste der Kursbuchstrecken in der Slowakei). Außerdem werden die elektrifizierten Strecken mit zwei unterschiedlichen Stromsystemen (3 kV Gleichstrom und 25 kV 50 Hz Wechselstrom) betrieben. Schieneninfrastruktur Die Schieneninfrastruktur der Slowakei ist in Besitz des slowakischen Staates. Planungen über einen Verkauf der Schieneninfrastruktur gibt es zurzeit nicht. Der Anteil der Eisenbahn am Modalsplit war in kommunistischer Zeit in allen Ländern des Ostblocks sehr hoch, in der Slowakei etwa 60–80 %. Nach dem Fall des Eisernen Vorhangs fielen die beförderten Gütervolumina auf ein Drittel. Bedingt durch die Wettbewerbspolitik der Europäischen Union wurde auch in der Slowakei im Jahre 2005 das ehemalige staatliche Eisenbahnunternehmen in die Teilbereiche Infrastruktur und Betrieb getrennt. Die ŽSR stehen zu 100 Prozent im Besitz des slowakischen Staates. Die ŽSR berechnen im europäischen Vergleich die höchsten Raten für die Nutzung der Infrastruktur. Die Entgelte der Nutzung der Trassen sind bei den ŽSR abhängig von der Länge der zurückgelegten Strecke, des Gewichts des Zuges und der Streckenkategorie der Trasse. Siehe auch Liste der Lokomotiv- und Triebwagenbaureihen der ŽSR Weblinks Homepage des Unternehmens (slowakisch, deutsch, englisch) Einzelnachweise und Anmerkungen
Železnice Slovenskej republiky

Železnice Slovenskej republiky (en castellano: «Ferrocarriles de la República Eslovaca», abreviado ŽSR) es la empresa estatal que opera la infraestructura ferroviaria en Eslovaquia. Fue fundada en 1993 tras la disolución de Checoslovaquia y de Československé státní drahy, la empresa ferroviaria checoslovaca. La sede de la empresa se encuentra en la capital, Bratislava. En 2002 el estado eslovaco promulgó una ley que dividía la empresa: ŽSR se quedó con el mantenimiento de la infraestructura y el transporte se trasladó a la empresa Železničná spoločnosť, a.s. (ZSSK). En 2005 esta nueva empresa se dividió a su parte en Železničná spoločnosť Slovensko, a.s. (ZSSK) en la que se ocupaba de la prestación de servicios de pasajeros,​ y en "Železničná spoločnosť Cargo Eslovaquia, a.s." (ZSSK Cargo/ZSCS),​ en la que presta servicios de transporte. ŽSR proporciona servicios de transporte que se corresponden con los intereses de la política de transporte del estado y las necesidades del mercado, incluidas las actividades relacionadas.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Železnice Slovenskej republiky. Sitio web oficial Archivado el 10 de julio de 2007 en Wayback Machine.
Železnice Slovenskej republiky

Železnice Slovenskej republiky (ŽSR, signifiant « Chemins de fer de la République slovaque ») est la société de droit public qui gère l'infrastructure ferroviaire en Slovaquie. Histoire La société a été créée en 1993 après la séparation des chemins de fer Tchécoslovaques (Česko-slovenských štátnych dráh). Au départ la société avait le monopole du transport ferroviaire pour la République Slovaque. Avec la loi N° 164/1996 Z.z., la possibilité d'autres transporteurs entrait en vigueur. Seule la société Východoslovenské železiarne à Košice (Aujourd'hui U.S. Steel Košice) a utilisé cette possibilité. En 1999, ZSR est devenue une société commerciale, augmentant ainsi l'indépendance des chemins de fer en Slovaquie. Dans les années 2000, d'autres lois ont conduit à la création d'autres sociétés : Železničná spoločnosť, a. s. et Železničná spoločnosť Cargo Slovakia (ZSSK Cargo). Ces deux dernières et ŽSR sont toutes trois propriété de l'État slovaque. En novembre 2018, en plein désaccord entre les ministères des finances et celui des transports sur le budget 2019, le dirigeant de la ZSR Martin Erdössy est remplacé par Juraj Tkáč. Martin Erdössy a dénoncé une politique volontaire de l'État de sous-financer la ZSR pendant des années pour la mener à sa liquidation. Réseau infrastructures ŽSR gérait en 2007: 3 658 kilometrov (km) de lignes ce qui correspond à 6 881 km de voies dont : Voie unique : 2 640 km Deux voies et plus : 1 019 km Écartement large (Ligne 500 Haniska (district Košice-Okolie) (US steel)- Ukraine) : 99 km Écartement standard (1 435 mm) : 3 509 km Écartement < 1 435 mm : 50 km Avec : 76 tunnels pour une longueur totale de 43 375 km 2 283 ponts pour une longueur totale de 46 762 km Notes et références Voir aussi Articles connexes Tram de Košice Liste des gares de Slovaquie Liens externes Site officiel Portail du chemin de fer Portail de la Slovaquie