NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Veľká Paka

Veľká Paka (Hungarian: Nagypaka, pronounced [ˈnɒɟpɒkɒ]) is a village and municipality in the Dunajská Streda District in the Trnava Region of south-west Slovakia. Component villages Geography The municipality lies at an altitude of 123 metres (404 ft) and covers an area of 16.46 km2 (6.36 sq mi) (2025). History In the 9th century, the territory of Veľká Paka became part of the Kingdom of Hungary. The village was first recorded in 1205 as Paka. Until the end of World War I, it was part of Hungary and fell within the Somorja district of Pozsony County. After the Austro-Hungarian army disintegrated in November 1918, Czechoslovak troops occupied the area. After the Treaty of Trianon of 1920, the village became officially part of Czechoslovakia. In November 1938, the First Vienna Award granted the area to Hungary and it was held by Hungary until 1945. The present-day municipality was formed in 1940 by unifying the three component villages. After Soviet occupation in 1945, Czechoslovak administration returned and the village became officially part of Czechoslovakia in 1945. Sepulchral artefacts were found in Veľká Paka from the Bronze Age. Landmarks The village has a modern cultural house and a motel. An important sacral historical building is the Church of St. Ladislaus. It is a Roman Catholic church, built from 1317 to 1678. Population It has a population of 1099 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 984 people by ethnicity 627 as Slovak, 379 as Hungarian, 24 as Not found out, 7 as Other, 5 as Czech, 4 as Serbian, 2 as Russian, 2 as Polish, 1 as Rusyn and 1 as Albanian. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 984 people by religion 574 from Roman Catholic Church, 260 from None, 69 from Evangelical Church, 21 from Calvinist Church, 19 from Not found out, 8 from Christian Congregations in Slovakia, 8 from Greek Catholic Church, 4 from Eastern Orthodox Church, 4 from Jehovah's Witnesses, 4 from Ad hoc movements, 3 from Buddhism, 2 from Jewish community, 2 from Other and not ascertained christian church, 2 from Other, 2 from United Methodist Church, 1 from Islam and 1 from Baptists Church. At the census 2011 has village 879 people: 473 (54%) Slovaks, 335 (38%) Hungarians and 71 (8%) others nationality. In 1910, the village had 322, for the most part, Hungarian inhabitants. At the 2001 Census the recorded population was 676, at the 2008 811 people. 42.31 % is Roman Catholicism is the majority religion of the village, its adherents numbering 74.26% of the total population. Sports The village has a football club, named Druzstievnik F.C. Veľká Paka which has an A team and a Junior Team. It plays in the 7. league of the western-Slovak football Association (ZSFZ). References External links Pension with pond. Local news selection at www.parameter.hu (in Hungarian) Deprecated link archived 18 April 2013 at archive.today
Veľká Paka

Veľká Paka es un municipio del distrito de Dunajská Streda en la región de Trnava, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 1099 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sur de la región, cerca de los ríos Danubio y Váh, y de la frontera con Hungría y la región de Bratislava.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Veľká Paka.
Veľká Paka

Veľká Paka jest selo u Okrugu Dunajská Streda u Slovačkoj. Godine 2025. imalo je 1099 stanovnika i površinu 16,46 km2. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 984 stanovnika bilo ih je tako 627 slovačke, 379 mađarske, 24 neutvrđene, 7 inih, 5 češke, 4 srpske, 2 ruske, 2 poljske, 1 rusinske i 1 albanske narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 984 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 574 Rimokatolička Crkva, 260 bez vjerske pripadnosti, 69 Evangelistička Crkva, 21 Kalvinistička, 19 neutvrđeno, 8 Kršćanski zborovi u Slovačkoj, 8 Grkokatolička Crkva, 4 Pravoslavna Crkva, 4 Jehovini svjedoci, 4 ad hoc pokreti, 3 Budizam, 2 Židovi, 2 ostale i neprecizno određene kršćanske crkve, 2 razno, 2 Evangelistička metodistička Crkva, 1 Islam i 1 Baptistička Crkva. Izvori
Nagypaka

Nagypaka (szlovákul Veľká Paka) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Dunaszerdahelyi járásban. Fekvése Somorjától 8 km-re keletre fekszik. Három részből tevődik össze, ezek Kispaka, Nagypaka és Csukárpaka. Története 1205-ben "Paka" néven említik először. 1367-ben "Ighazaspaka", 1388-ban "Eghazaspaka", 1493-ban "Naghpathaka" alakban említik az írott források. A pozsonyi vár tartozéka, majd a pozsonyi uradalom része. 1715-ben 15 adózója volt. 1828-ban 56 házában 408 lakos élt, akik főként mezőgazdasággal foglalkoztak. A hozzá tartozó Csukárpakát 1275-ben "villa Paka de Chukar", 1421-ben "Chukarpathaka" alakban említik. Paka határában keletkezett a 13. században. A Csukárdy, majd a Földes család birtoka volt. 1715-ben malma, szőlőskertje és 21 háza volt. 1828-ban 33 házában 244 lakos élt. Lakói főként mezőgazdasággal foglalkoztak. 1940-ben egyesítették Nagypakával. Kispaka 1493-ban "Paka" néven tűnik fel a forrásokban. Nemesi családok birtoka, a 16. századtól az éberhárdi uradalom része. 1715-ben 4 adózója volt. 1828-ban 20 házában 145 lakos élt. A mezőgazdasági jellegű települést 1940-ben csatolták Nagypakához. Vályi András szerint "Nagy Páka. Magyar falu Poson Vármegyében, földes Ura Gróf Pálffy Uraság, egy nemes Kurián kivűl, fekszik Kis, és Nagy Léghi, Kis Páka, és Szászihoz is közel, számos, és hasznos földgye két nyomásbéli, egyéberánt mezein kivűl javai nem nevezetesek." Fényes Elek szerint "Paka (Nagy és Kis), két egymáshoz közel fekvő magyar falu, Poson vmegyében, a Csalóközben, az első 41 kath., 3 evang., 1 ref., 3 zsidó lak. Kath. paroch. templommal; a második 129 kath., 1 ref., 2 zsidó lak. F. u. gr. Pálffy család seniorátusa. Ut. p. Somorja." A trianoni békeszerződésig Pozsony vármegye Somorjai járásához tartozott. 1940-óta Csukárpaka és Kispaka tartozik hozzá. Népessége 1910-ben 322, túlnyomórészt magyar anyanyelvű lakosa volt. 2001-ben 676 lakosából 376 magyar és 286 szlovák volt. 2011-ben 879 lakosából 373 magyar és 494 szlovák volt. 2021-ben 984 lakosából 359 (+20) magyar, 599 (+28) szlovák, 1 ruszin, 11 (+3) egyéb és 14 ismeretlen nemzetiségű volt. Neves személyek Csukárpakán született 1829-ben Földes Gyula 48-as honvéd, ügyvéd, országgyűlési képviselő. Itt született 1856-ban Steinherz Jakab székesfehérvári neológ főrabbi. Nevezetességei Szent László tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1317-ben épült. 1689-ben átépítették. A Szent Kereszt kápolna 1830-ban épült. A településen több, 16. századi alapokon nyugvó egykori nemesi lakóház áll. Jegyzetek Források Federmayer, F. – Presinszky, L.: Nagypaka, Kispaka, Csukárpaka és lakosságának múltja (Somorja, 2001) Ipolyi Arnold 1859: Magyar műemlékek. Archaeologiai Közlemények 1. További információk Nagypaka község hivatalos honlapja Községinfó Nagypaka Szlovákia térképén Travelatlas.sk E-obce.sk Archiválva 2009. június 24-i dátummal a Wayback Machine-ben
Veľká Paka

Veľká Paka este o comună slovacă, aflată în districtul Dunajská Streda din regiunea Trnava. Localitatea se află la altitudinea de 125 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 18,36 km2 și în 2017 număra 964 de locuitori. Istoric Localitatea Veľká Paka este atestată documentar din 1222. Demografie Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Veľká Paka la Wikimedia Commons
Вељка Пака

Вељка Пака (слч. Veľká Paka, мађ. Nagypaka) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Дунајска Стреда, у Трнавском крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 1099 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 984 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 627 као Словац, 379 као Мађар, 24 као непознато, 7 као различите, 5 као Чех, 4 као Срб, 2 као Рус, 2 као Пољак, 1 као Русин и 1 као Албанац. Религија У години 2021. је било 984 људи по вероисповести: 574 Латинска црква, 260 Без верске припадности, 69 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 21 Калвинизам, 19 Неоткривено, 8 Хришћанске цркве у Словачкој, 8 Гркокатолицизам, 4 Православна црква, 4 Јеховини сведоци, 4 Ад хок покрети, 3 Будизам, 2 Јевреји, 2 Друге и неодређене хришћанске цркве, 2 Друго, 2 Уједињена методистичка црква, 1 Ислам и 1 Баптисти. Референце Спољашње везе Крајеви и окрузи у Словачкој Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. фебруар 2010) (језик: словачки)
Велька Пака

Велька Пака (словац. Veľká Paka, угор. Nagypaka, нім. Großkapeln) — село, громада в окрузі Дунайська Стреда, Трнавський край, західна Словаччина. Кадастрова площа громади — 18,36 км². Населення — 964 особи (за оцінкою на 31 грудня 2017 р.). Знаходиться за ~18 км на захід від адмінцентра округу міста Дунайська Стреда. Історія Перша згадка датується в діапазоні 1205—1235 років як Paka. Історичні назви: з 1367-го року як Ighazaspaka, з 1388 — Eghazaspaka, з 1493 — Naghpathaka, з 1773 — Nagy Paka, з 1920-го — Veľká Paka, угор. Nagypaka, нім. Grosskapeln. 1828-го року в селі 56 будинків та 408 мешканців. 1938–45 рр під окупацією Угорщини. Географія Висота в центрі села 125 м, у кадастрі від 123 до 126 м над рівнем моря. Велька Пака розташоване на Дунайській низині в центральній частині Житнього острова. Має чорноземні ґрунти. Мікрорайони (поселення) в складі громади, які були приєднані до неї 1940-го року: Čukárska Paka (угор. Csukárpaka) . Mala Paka (угор. Kispaka) . Протікає канал Томашов-Легниці. Транспорт Автошлях (Cesty III. triedy) III/1377: I/63 — Кральов'янки — Легниці (II/572). Залізнична станція Veľká Paka і зупинний пункт Mala Paka на лінії Братислава — Комарно. Населення Пам'ятки Примітки Посилання www.velkapaka.sk — офіційний сайт громади Veľká Paka - …. e-obce.sk (словац.). :
Jüdischer Friedhof (Spišská Nová Ves)

Der Jüdische Friedhof in der slowakischen Stadt Spišská Nová Ves liegt am nordöstlichen Rand des Ortes nahe der Bahnlinie. Nicht weit entfernt von dem jüdischen Friedhof befindet sich ein christlicher Friedhof. In Spišská Nová Ves gab es erst seit den 1850er Jahren eine jüdische Gemeinde. Zunächst wurden die Mitglieder auf dem städtischen Friedhof begraben. Die älteste bekannte Grabinschrift stammte von 1880. Gegen Ende des Zweiten Weltkriegs wurde das Taharahaus zu einem kleinen Betonbunker umgebaut. Der Friedhof wurde nach dem Krieg aufgegeben, viele Grabsteine wurden zerstört oder gestohlen (allerdings fand die letzte Beerdigung 1955 statt). Der Friedhof ist von einer Mauer umgeben sowie einem Garagengelände. Es befinden sich circa 280 Grabsteine auf dem Friedhof. Im Jahr 2007 wurde auf Initiative einer örtlichen Lehrerin der Friedhof gereinigt. Er ist auch heute (im Jahr 2026) in einem gepflegten Zustand. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Slowakei Weblinks Geschichte. Rundblick auf dem Friedhof. Einzelnachweise
Východoslovenské muzeum

Východoslovenské múzeum se sídlem v Košicích je jedním z nejvýznamnějších a nejstarších muzeí na Slovensku. Bylo založeno jako Hornouherské muzeum v roce 1872 na popud košického rodáka a člena Uherské akademie věd Imricha Henszlmanna, který po své smrti v roce 1888 daroval muzeu více než 3000 sbírkových předmětů. V roce 1901 byla do užívání odevzdána dnešní hlavní budova muzea, postavena v reprezentativním neorenesančním stylu. Expozice Dnes muzeum spravuje přibližně 500 000 předmětů v následujících expozicích: Příroda Karpat – přírodovědná expozice Století v umění – uměleckohistorická expozice Památný dům Františka II. Rákócziho Umělecké kovolitectví na Východním Slovensku – Katova bašta Košická staletí – expozice dějin města Lid – tvůrce trvalých hodnot – historická expozice v hlavní budově Košický zlatý poklad – hlavní budova Peníze v našich dějinách – numismatická expozice v hlavní budově Zlatnické umění – hlavní budova Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Východoslovenské múzeum na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Východoslovenské muzeum na Wikimedia Commons Oficiální stránka muzea
Ostslowakisches Museum

Das Ostslowakische Museum (slowakisch Východoslovenské múzeum) ist ein Museum in der slowakischen Stadt Košice und eines der ältesten Museen des Landes. Es wurde 1872, noch zur Zeit von Österreich-Ungarn, auf Initiative des aus der Stadt stammenden Archäologen Imre Henszlmann gegründet und hieß damals Oberungarisches Museum (ungarisch Felső-Magyarországi Muzeum). Nach Henszlmanns Tod im Jahr 1888 kam seine mehr als 3000 Stücke umfassende Sammlung in die Bestände des Museums. Nach der Überführung der sterblichen Überreste von Franz II. Rákóczi im Jahr 1906 folgte eine Umbenennung in Oberungarisches Rákóczi-Museum (ungarisch Felső-magyarországi Rákóczi Múzeum), wie das Museum auch nach dem Ersten Wiener Schiedsspruch und der ungarischen Besetzung der Stadt von 1938 bis 1944 hieß. Heute umfasst die Sammlung des Museums mehr als 500.000 Gegenstände. Das Hauptgebäude des Ostslowakischen Museums befindet sich am Námestie Maratónu mieru Nr. 2 (deutsch Friedensmarathon-Platz), das 1901 im repräsentativen Neorenaissance-Stil errichtet wurde. Ausstellungen sind aber auch auf weiteren Standorten in der Altstadt von Košice zu finden, und zwar an den Straßen Hviezdoslavova, Pri Miklušovej väznici und Hrnčiarska. Ausstellungen Das Museum betreibt folgende ständige Ausstellungen (slowakische Bezeichnungen in Klammern): Goldschatz von Košice (Košický zlatý poklad) Natur der Karpaten (Príroda Karpát) Die Jahrhunderte in der Kunst (Storočia v umení) Rodosto – Gedenkhaus von Franz II. Rákóczi (Rodošto – Pamätný dom Františka II. Rákóciho) Die Jahrhunderte von Košice (Košické storočia) Mittelalterliche Befestigung der Stadt Košice (Stredoveká fortifikácia mesta Košice) Haus der Handwerke (Dom remesiel) Holzkirche aus Kožuchovce (Drevený kostolík z Kožuchoviec) Weblinks Offizielle Seite des Museums (slowakisch)
East Slovak Museum

The East Slovak Museum (Slovak: Východoslovenské múzeum) in Košice, Slovakia, is one of the oldest Slovak museums, founded in 1872. It is located in the Old Town borough of Košice, at Námestie Maratónu mieru (Peace Marathon Square). The museum was founded on 25 June 1876 as Felső-Magyarországi Muzeum (Museum of Upper Hungary), in the Kingdom of Hungary. In 1906, it was renamed to Felső-magyarországi Rákóczi Múzeum after the reburial of Francis II Rákóczi. A neo-Renaissance building was erected in the early 20th century. It was the first building in the city designed to serve its needs as a museum. There are sculptures of Perseus and Vulcan on the facade of the building. The museum also possesses a relocated wooden church that was built in 1741. Exhibitions The main museum building is located at Peace Marathon Square in central Košice, just outside the Old Town's traditional northern boundary. It serves as the headquarters of the institution, housing several permanent exhibitions. It also features a number of exhibition spaces for temporary exhibitions pertaining to history, archaeology, fine arts, historical photography, biology and nature, and other related topics. Temporary exhibitions in the museum tend to last several weeks or even months. The current number of permanent exhibitions in the main museum underwent a general overhaul in the early-to-mid 2010s, during the main museum building's biggest maintenance renovation in its history. The renovation lasted from September 2008 to September 2013. In addition to the main museum building, the museum has further branch exhibits in other parts of the Old Town borough, such as the permanent exhibits on nearby Hviezdoslavova Street, the permanent exhibits on Pri Miklušovej väznici and Stará Baštová streets, the specialised exhibition spaces on Hrnčiarska Street, and others. The following sections provide an overview of the museum's main exhibits, both current and former. Current exhibitions Permanent exhibitions and exhibition spaces currently operated by the museum. Former exhibitions Major exhibitions and exhibition spaces operated by the museum in the past. No longer in existence, administered by different museums in the present or developed into separate museums. Listed in rough chronological order, based on date of founding. Gallery Main building (exterior and interior views) Wooden church of St. Nicholas from Kožuchovce and wooden belfry from Transcarpathian Ukraine (museum park) "Experience Gothic" permanent exhibit (art history and material culture) Archaeological collections Period furniture collections Collections from the former art history exhibit 'Centuries in Art' (Hviezdoslavova Street) Natural history exhibit (Hviezdoslavova Street) "The Košice Centuries" city history permanent exhibit (Mikluš's Prison interiors) Fortifications exhibit, Rodošto memorial house and House of Crafts See also Slovak Technical Museum (Main Street, Košice Old Town) East Slovak Gallery (Main Street, Košice Old Town) References External links Official website Articles on The East Slovak Museum — Cassovia.sk The East Slovak Museum — Muzeum.sk
Musée de la Slovaquie de l'Est

Le musée de la Slovaquie de l'Est est le plus ancien musée de Slovaquie. Il est implanté à Košice. Histoire Expositions Il a été fondé en 1872 sous le nom de Musée de la Haute Hongrie et présente sur plusieurs sites une exposition sur l'histoire de l'Est de la Slovaquie depuis l'âge de la pierre. On peut y admirer le trésor de Košice retrouvé en 1935 sous le 68 de la rue Hlavná et composé de 2 920 pièces d'or, l'église en bois du village de Kožuchovce déplacée et remontée à Košice en 1927, le Rodošto réplique de l'habitation de François II Rákóczi durant son exil en Turquie construite en 1943, la prison de Mikluš Miklušova väznica, des expositions d'art, numismatique et nature des Carpates. C'est le musée le plus visité de la ville et sa collection est riche de plus de 500 000 objets. Notes et références Voir aussi Article connexe Liste de musées en Slovaquie Lien externe (sk) Site officiel Portail de Košice Portail des musées
Kelet-szlovákiai Múzeum

A kassai Kelet-szlovákiai Múzeum Szlovákia keleti részének legnagyobb múzeuma; a múlt század végén alapították Kassán még Felső-Magyarországi Muzeum néven. 1906-ban, II. Rákóczi Ferenc ünnepélyes kassai újratemetése alkalmából a fejedelem ereklyéiből látványos kiállítást szerveztek, és felvéve nevét Felső-magyarországi Rákóczi Múzeummá alakult az intézmény. Azóta méreteiben többszörösére növekedett. A múzeum gyűjtési köre átfogó jellegű, egyaránt rendelkezik természettudományos, helytörténeti, művészeti gyűjteményekkel. Legnevezetesebb állandó kiállítása a kassai arany éremlelet bemutatója a főépület alagsori páncéltermében. Története A múzeum létrehozásának kezdeményezője Henszlmann Imre volt, a tekintélyes kassai orvos, később a magyar művészettörténet egyik megalapítója, aki szorgalmazta a kassai és környékbeli értékes régi emlékek összegyűjtését és bemutatását. Az e célra szolgáló alapítvány 1872-ben jött létre, tekintélyes kassai polgárok, köztük a Klimkovics testvérek, Béla, Ferenc, Flóris, Gábor és Myskovszky Viktor részvételével. Henszlmann Imre 1888-as halála előtt több mint 3000 darabot számláló magánkollekcióját a múzeumra hagyta; ez lett a múzeum gyűjteményeinek egyik alapja. A múzeum mai főépületét 1899–1901 között építették Jakab Árpád és Répászky Mihály tervei alapján, a történelmi belváros északi peremén, eredetileg is múzeumi célra. Bátky Zsigmond 1906-ban külön a néprajzi anyag gyűjtésére módszertani kiadványt jelentetett meg. Egységei A múzeum főépülete a kassai Fő utca (Hlavná ulica) északi végénél fekvő tér, a Námestie Maratónu mieru (Békemaraton tér) 2. szám alatt található. A főépület neobarokk, más szakértők szerint francia reneszánsz stílusú. A tengelyszimmetrikus homlokzatú, egyemeletes épület homlokzatát a bejárat fölötti oromzaton Kassa kőből faragott címere díszíti. Itt rendezik a fontos időszaki kiállításokat, és ennek alagsorában épült meg az a páncélterem, amelyben a kassai aranyéremleletet mutatják be. Az épület mögötti parkban kisebb szabadtéri néprajzi múzeumot alakítottak ki több, ide áthelyezett népi épületből. A főépületnél lényegesen nagyobb befogadóképességű a téren vele szemben álló palota, az egykori kassai hadtestparancsnokság épülete, amelyet szintén a múzeum kapott meg. A múzeum része az úgynevezett Miklós-börtön, a régi Kassa leghírhedtebb épülete, amelyet két gótikus ház összeépítésével alakítottak ki. A 17. és a 19. század között működött börtönként és kínzókamraként az épület. Ma három szintjén láthatjuk a helytörténeti, céhtörténeti kiállításokat, illetve a pincében a kínzó- és kivégzőeszközöket. Annak idején a mindenkori városi hóhér is itt lakott. A ház a nevét – a hagyomány szerint – Rákóczi fejedelem kegyetlen hóhérjáról, Miklósról kapta. A Kelet-szlovákiai Múzeum részeként működik még a Rodostói ház, amelyet 1938-ban, az első bécsi döntés után építettek fel az eredeti rodostói Rákóczi-ház másaként. Gyűjteményei Jegyzetek Források A múzeum honlapja A kelet-szlovákiai múzeum Kassán Felsőmagyarországi Rákóczi-múzeum muemlekem.hu - Kelet-szlovákiai Múzeum Kapcsolódó szócikk Nyugat-szlovákiai Múzeum
Museo della Slovacchia orientale

Il Museo della Slovacchia orientale (in slovacco Východoslovenské múzeum) di Košice, in Slovacchia, fondato nel 1872 è uno dei più antichi musei slovacchi. Ha sede nel centro della città, precisamente su Námestie Maratónu mieru, la piazza al capo settentrionale della via principale della città, Hlavná ulica. Storia Il museo fu fondato nel 1872 con la denominazione di "Museo dell'Alta Ungheria" (in ungherese Felső-Magyarországi Muzeum), nell'ambito della politica di magiarizzazione del Regno d'Ungheria, per impulso di Imrich Henszlmann, membro dell'Accademia ungherese delle scienze nativo di Košice, che morendo nel 1888 lasciò al museo una collezione di 3 000 pezzi. Nel 1906, quando fu solennemente trasferita a Košice la salma dell'eroe ungherese Francesco II Rákóczi, il museo fu ribattezzato "Museo Rákóczi dell'Alta Ungheria" (Felső-magyarországi Rákóczi Múzeum). L'edificio neorinascimentale fu inaugurato nel 1901, si trattava allora del primo edificio cittadino progettato per ospitare un museo. La facciata è adornata dalle sculture di Perseo e Vulcano. Struttura Il museo si articola in tre sezioni: scienze naturali, storia e storia dell'arte. La sezione di storia è nell'edificio principale, nei cui sotterranei è custodito anche il tesoro di Košice, mentre le sezioni di scienze naturali e di storia dell'arte sono ospitate nel palazzo antistante, il cosiddetto "Edificio della Divisione" (Budova Divízie) il cui ingresso è su via Hviezdoslavova. Un'altra sede del museo è in una parte diversa del centro storico, nel bastione del Boia (Katova bašta), parte delle fortificazioni orientali della città, che ospita la riproduzione della casa di Tekirdağ (in slovacco: Rodošto) in cui visse in esilio Francesco II Rákóczi. Un'altra sede del museo nel centro della città è allestita in una prigione medievale, Miklušova väznica e ospita una collezione di cimeli della storia della città. Nel giardino del museo è stata ricollocata una chiesa in legno, proveniente da Kožuchovce e costruita nel 1741. In totale la collezione del museo è di 500 000 oggetti. Il museo cura l'edizione di due riviste scientifiche: il quaderno di scienze naturali Natura Carpatica, pubblicato dal 1960, e il quaderno di storia Historica Carpatica, pubblicato dal 1969. Galleria d'immagini Edificio principale Edificio su via Hviezdoslavova Bastione del Boia Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo della Slovacchia orientale Collegamenti esterni (SK) Sito ufficiale, su vsmuzeum.sk (archiviato dall'url originale il 6 gennaio 2012). (SK) Articoli sul museo — Cassovia.sk, su cassovia.sk. (SK) Presentazione del museo, su muzeum.sk.