NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sint-Franciscus Xaveriuskerk (Rožňava)

De Rooms-katholieke Sint-Franciscus Xaveriuskerk, in de volksmond ook wel jezuïetenkerk of leerlingenkerk genoemd, is een éénbeukig barok kerkgebouw uit 1650 in de Slowaakse stad Rožňava. Ligging De kerk ligt centraal op het Mijnwerkersplein. De aan het priesterkoor grenzende toren maakt geen deel uit van de kerk, maar is een plaatselijke wachttoren. Hij deed vanaf de vroegmoderne tijd dienst als uitkijktoren, bedoeld voor observatie van de omgeving (militaire bescherming van de stad). Beknopte geschiedenis Het bedehuis werd destijds gebouwd door de aartsbisschop van Esztergom: Juraj Lipai (°1601 - †1666). De constructie gebeurde op de plaats waar voorheen een stadhuis en een protestantse school stonden. Aanvankelijk behoorde deze kerk toe aan de jezuïeten maar later, vanaf het begin van de 19e eeuw, werd ze eigendom van de premonstratenzers. Ze maakt deel uit van het Slowaaks cultureel erfgoed. Exterieur Aan de voorgevel, links en rechts boven de portaaldeur, ziet men twee nissen met houten beelden die koning David en Mozes voorstellen. Aan de linkerkant van de voorgevel, naast de kerk, staat een kapelletje met een beeltenis van Johannes Nepomucenus. Deze is de patroon van de stad Rožňava. Begraafplaats Onder de kerk is een vertrek waar religieuzen (paters) begraven liggen. Deze ruimte was in een ver verleden waarschijnlijk de kelder van het oorspronkelijke stadhuis. Illustraties Zie ook Rožňava Bisdom Rožňava Wachttoren (Rožňava)
Kamenný most (Novoveská Huta)

Kamenný most v Novoveské Huti je barokní most z roku 1740, který se nachází v Novoveské Huti, městské části Spišské Nové Vsi. Jedná se o dvouobloukový, 17 metrů dlouhý most přes potok Holubnica o stejném rozpětí segmentových oblouků, postavený z lomového kamene a pískovce. Most je postaven na vnějších pilířích s dalšími trojúhelníkovými opěrami, sahajícími až do výšky oblouků. Na středním pilíři je umístěn ledolam. Podobně řešené uspořádání dvouobloukového mostu je přes řeku Hnilec v Gelnici. Alternativou je jednoobloukový kamenný most v obci Dobšiná. V roce 1985 byl most prohlášen za národní kulturní památku Slovenské republiky jako typ technické památky. Most byl v minulosti několikrát rekonstruován. Největší dvě rekonstrukce proběhly v letech 2014-2015 a 2016-2017, kdy byl most staticky posílen spolu se zpevněním koryta potoka a přestavbou kamenného zábradlí. Po dokončení rekonstrukčních prací byla na mostě instalována informační tabule. Most stále slouží jako silniční objekt. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kamenný most v Novoveskej Hute na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kamenný most na Wikimedia Commons info o rekonstrukci mostu Oprava kamenného mosta v Novoveské Huti
St Anna's Church, Žbince

St Anna's Church, Žbince is a Roman Catholic church in Žbince, Slovakia. History The first record of this parish was in the year 1323. The local church was consecrated to St Margita. In approximately 1335, a paid local priest, Pavol, donated one tenth of the revenue from his parishioners to a papal cashbox. The church was located in Hamlet's Part, also sporadically called Kostolné Žbince. In the 17th century, church services were conducted by evangelical reformed preachers, likely those of evangelical Augsburg's religion. Žbince's parish belonged to the Slovak Calvinistic parishes in the Middle Zemplín. In the beginning of the 17th century, priests returned, and the church was returned to Catholic control in the 18th century. Žbince and nearby areas belonged to the Budkovce parish. In 1788, Bishop Karol Asterházy established a parish in the village's local chapel. Košice's Bishop, Dr Ondrej Szabo, then set up a vicarage with subsidiaries in Hatalov, Vŕbnica and Šamudovce. A wooden house served as the rectory. The current stone rectory was built in 1810. The original church was damaged extensively after it had been taken away from the Catholics. Only a small amount of masonry remained. Church services were temporarily held in the chapel “Bolestná Panna Mária” in Bárkoczyov's castle. The current church was named for the parents of the Virgin Mary, Saints Joachim and Anna. This church was built in 1843 in a neoclassical style. The tower of the church was rebuilt between 1878 and 1879 and repairs were made to the church in 1905, 1929, and in 1969. The interior is vaulted with a Prussian arch, which reaches to the cornices of doubled pillars. In the western section is a stone choir. The main altar has a painting of Saints Joachim and Anna. This was painted by Karol Wolch in 1849. The pulpit, baptismal font and organ are from the time the church was originally built. The interior was repainted in 1927 and again in 2000. The first parish priest was Fr Pavol (Paulus Sac. De Cheb), who served from 1332-37. From 1737 to 2007, there have been 24 priests. Fr Andrej Pulík served in rectory 43 years, from 1943 to 1986, when he died in Žbince. He is interred in the local cemetery. References External links History and cultural landmarks of Žbince municipality
Číčov Manor

Číčov Manor (Slovak: Číčov Kaštiel), also referred to as the Kálnoky-Liechtenstein manor house, is a manor house located in Číčov in the Nitra Region of Slovakia. History The Renaissance manor house in Číčov was likely begun to be built around 1630, possibly during Paul Zichy's time, but most sources say it was built between 1657 and 1660 after Count Stephen Zichy received imperial permission. Originally a fortified complex with a courtyard, towers, and defensive walls, it was damaged in the 18th century by floods and fire, leading to major rebuilds in 1776 in Baroque and Classicist styles. The fortress features were removed over time, and the manor became a principal Zichy residence. In the 19th century, it was remodeled into a two-storey, three-wing residence, losing its fortifications. Ownership passed through the Zichy family and later to Count Johann Nepomuk von Waldstein-Wartenberg, who hosted Emperor Franz Joseph I. After his death, the manor was cared for by his widow and her second husband, both of whom died there. After 1905, the manor house belonged to Alexander Kálnoky and remained in the family until 1945, when it was nationalized. The family was forced to leave the property and the country by 1948, and the manor lost its residential function. In the post-war years, Slovak families occupied the building, and it was adapted for school use until 1983, which, along with neglect and a devastating flood in 1965, led to significant deterioration. In the early 1990s, the manor was restituted to the Kálnoky family, who gradually restored it. Architecture The manor house in Číčov was originally built as a fortified Renaissance residence in the late 17th century, featuring a square layout with an inner courtyard, four corner towers, and a moat. Its center housed a separate inner palace with a loggia and a multi-storey stair tower, and a polygonal onion-domed tower was in the southeastern corner. After damage from a flood and fire in 1764, it was extensively rebuilt in 1776 into a Baroque-Classicist two-storey, three-wing residence with an honorary courtyard, and its defensive features were removed. The current appearance mainly results from early 19th-century Classicist remodeling, later refaced in the mid-19th century, characterized by a prominent façade with central and lateral risalits, rusticated ground floor, and detailed window surrounds, with rooms featuring flat ceilings and a vaulted staircase. References External links Media related to Manor in Číčov at Wikimedia Commons
Kostel Narození Panny Marie (Krušovce)

Kostel Narození Panny Marie je románský farní římskokatolický kostel v Krušovcích v okrese Topolčany a je kulturní památkou Slovenska. Farní kostel náleží pod římskokatolickou farnost Krušovce, děkanát Topolčany, diecéze nitranské. Historie V historických pramenech se uvádí, že v Krušovcích byly dva kostely. Jeden gotický, dolní, stál v rovině, byl zasvěcen Narození Panně Marii a patřil ke klášteru. Druhý románský, horní, byl postaven na návrší a byl zasvěcen svatému Mikuláši. Po požáru dolního kostela v roce 1711 převzal horní kostel úlohu farního kostela a také patrocínia. Podle architektonicko-historického průzkumu v letech 2014–2015 se klade vznik horního kostela do období poloviny 12. století a výstavba románského kostela se dvěma věžemi do období poloviny 13. století (1240–1250). První písemná zmínka o kostele pochází z roku 1255 a další z roku 1285. V průběhu druhé poloviny 13. století až do druhé poloviny 15. století byl kostel upravován v gotickém stylu (fresky, přistavěna sakristie) V roce 1560 je uváděn kostel svatého Mikuláše jako zchátralý a opuštěný. V letech 1588–1673 byl využíván evangelíky. V roce 1764 byl kostel (nyní kostel Narození Panny Marie) přestavěn do barokní podoby. Románské prvky byly překryté nebo zazděné (okna, portály, obloučkový vlys). Stavba byla zpevněna opěráky, byla prodloužena sakristie a v západní části lodi byla upravena kruchta. Byl snížen a znovu zaklenut strop lodě a apsidy. Další obnova byla provedena v roce 1842, v roce 1877 provedl výmalbu interiéru maďarský malíř Károly Jakobey. V roce 1912 byl kostel nově zastřešen. Od roku 1963 je kulturní památkou. V roce 2012 zahájil farní úřad v Krušovcích přípravu na generální opravu kostela. V letech 2014–2015 probíhal restaurátorský průzkum nejdříve interiéru a následně exteriéru společně s architektonicko-historickým průzkumem. Průzkumem byl doložen vznik románského kostela v období kolem roku 1250, úpravy ve dvou gotických obdobích, tři stavební úpravy v období renesance, dvě v období baroka a ze začátku 20. století secesní úpravy. Byly odhaleny Zazděná románská okna a portály, nástěnné malby, ukryté pod novodobými omítkami, z románského období, gotiky a období renesance. Průzkumem bylo také doloženo, že kostel se dochoval v původní stavební podobě z románského období. Na základě průzkumu bylo rozhodnuto o vzhledu fasád kostela a jeho opravy. V letech 2020–2021 byly fasády na severní straně lodi a severní a východní straně severní věže restaurovány do původní podoby. Stavební podoba Kostel je jednolodní pozdně románská cihlová stavba na půdorysu obdélníku s půlkruhovou apsidou, dvouvěžovým západním průčelím a sakristií na severní straně. Kolem kostela se dochovala část opevňovací zdi. Kostel je dlouhý 25 m, věže vysoké 22 m. Ve věži jsou tři zvony. Nejstarší pochází z roku 1468, který ulil zvonař Pavol z Topolčan. Odkazy Reference Literatura BÓNA, Martin. Rímskokatolícky Kostol Narodenia Panny Márie v Krušovciach. Krušouce: Obecný úrad Krušovce, 2015. 24 s. Dostupné online. ISBN 978-80-972080-9-7. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu farní kostel Narození Panny Marie na Wikimedia Commons
Synagoge (Nové Zámky)

Die Synagoge in Nové Zámky, einer slowakischen Stadt im gleichnamigen Okres Nové Zámky, wurde 1880 errichtet. Die Synagoge mit der Adresse Česká bašta ul. 5 ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Das Synagogengebäude im Stil des Historismus wurde während des Zweiten Weltkriegs nicht beschädigt. Die Fassade im Rundbogenstil wird von Pilastern gegliedert. Auf der Giebelspitze der Eingangsseite stehen die Gesetzestafeln. Heute hat die jüdische Gemeinde in Nové Zámky circa 50 Mitglieder. Siehe auch Liste von Synagogen in der Slowakei Weblinks Slovak Jewish Heritage Center (englisch, abgerufen am 10. Dezember 2015)
Jüdischer Friedhof (Humenné)

Der Jüdische Friedhof in Humenné im Nordosten der Slowakei liegt circa zwei Kilometer nördlich des Stadtzentrums an einem Steilhang auf einer Waldlichtung. Er ist von einer Mauer umgeben, ein abgeschlossenes Tor verhindert einen spontanen Zugang. Er wird gepflegt. Über das Alter gibt es unterschiedliche Angaben: die Anlage soll seit 1828 bestehen; andererseits ist der älteste Grabstein bereits von 1772. Ebenfalls wird die Anzahl der erhaltenen Grabsteine mit „zwischen 500 und 5000“ sehr ungenau angegeben. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Slowakei Alte Synagoge (Humenné) Einzelnachweise Weblinks
Turbína (Kežmarok)

Turbína je historická vodní elektrárna z roku 1910, která se nachází na jihozápadním okraji města Kežmarok, v katastrálním území obce Huncovce a je jednou z nejstarších nepřetržitě fungujících elektráren na Slovensku. Historie Vodní elektrárnu nechal postavit Karl Wein, majitel významné kežmarské textilní továrny Karl Wein a spol. První spišská mechanická tkalcovna v Kežmarku. Továrna byla známá také jako Weinova továrna, po druhé světové válce byla přejmenována na Tatraľan. Turbína dodávala elektřinu především továrně a přebytky městu Kežmarok. Elektrárna stojí na umělém vodním kanálu řeky Poprad o délce asi 3,5 km, do provozu byla uvedena 15. listopadu 1910. Toto datum je uvedeno i na fasádě budovy. Turbína by pravděpodobně zahájila provoz dříve, komplikace způsobil sesuv půdy v derivačním kanále. Ten musel být zpevněn železobetonovou ochrannou klenbou. Část kanálu vede pod povrchem země, tento úsek měří přibližně 1 km. Dne 7. února 1986 byly budovy strojovny a rozvodny vody s turbínami prohlášeny za kulturní památky. Technologie Stavební práce provedla firma Pittel & Brauswetter nákladem asi 400 000 korun, turbíny vyrobila firma Pohl a synové ze Szombathely, generátory pocházely z budapešťské továrny Ganz a elektronika byla dílem rakouského Siemensu. Dva generátory pohání dvojice Francisových turbín. Maximální výkon elektrárny je přibližně 500 kW. Po definitivním zahájení výroby elektřiny byly na sloupy elektrického vedení instalovány cedule upozorňující na nebezpečí vysokého napětí. Původní zařízení je stále v provozu a je součástí elektrárny. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Turbína (Kežmarok) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Turbína na Wikimedia Commons
Radnice v Kežmarku

Kežmarská radnice je původně gotická historická budova radnice z poloviny 16. století, která se nachází uprostřed Hlavního náměstí v městské památkové rezervaci v historickém centru Kežmarku na Slovensku. Byl jí udělen statut národní kulturní památky. Historie Dnešní budova radnice není na území města Kežmarok první. Původní radniční budova stála na jedné z nejstarších ulic Kežmarku – na Starém trhu, ale byla poškozena při požáru způsobeném husitským vpádem v roce 1433. Tehdy částečně vyhořela a centrum města bylo přesunuto do jiné části města, kde vzniklo nové náměstí. Současnou budovu nechal postavit Juraj ze Spišské Soboty uprostřed nově vzniklého náměstí v roce 1461. Budova má obdélníkový půdorys a původně byla postavena v gotickém slohu. Pod budovou se nachází starý sklep, ze kterého údajně vedla úniková chodba z radnice. V první polovině 16. století byla radnice poškozena požárem a v letech 1541 až 1555 byla mistrem Kuntzem z Kežmarku přestavěna v renesančním slohu. V roce 1641 byla za rychtáře Žigmunda Moese k radnici přistavěna věž. Podle dobového popisu Juraje Bohuše z roku 1720: "Radnice je zakončena cimbuřím, na jižní straně je namalován znak města a obraz spravedlnosti. Věž je rovněž zdobena mravoučnými nápisy. Na věži se při trzích tluče na olověné bubny a hraje městský trubač...".[zdroj?] Další přestavba proběhla v roce 1799 v klasicistním stylu, rovněž po požáru, který radnici poškodil v roce 1779. Poslední požár radnici poškodil 24. května 1922, po tomto požáru následovala také rekonstrukce budovy v roce 1923, v roce 2019 byla před radnicí zřízena kašna. V budově dnes sídlí Městský úřad Kežmarok. Je součástí Městské památkové rezervace Kežmarok. Dne 4. prosince 1981 byla zapsána na seznam kulturních památek. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Radnica (Kežmarok) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Radnice (Kežmarok) na Wikimedia Commons
Kościół rzymskokatolicki w Kurovie

Kościół św. Szymona i Judy (słow. Rímsko-katolícky kostol sv. Šimona a Júdu) – kościół rzymskokatolicki w Kurovie, na Słowacji, w kraju preszowskim, w powiecie Bardejów. Reprezentuje styl klasycystyczny z elementami późnego baroku. Historia Powstał w 1841 roku. Wystrój Ołtarz główny posiada rokokowe tabernakulum oraz obraz św. Szymona i Judy z lat 40. XIX wieku. Kościół posiada dwa ołtarze boczne: maryjny z drugiej połowy XVIII wieku, z elementami rokokowymi oraz św. Wojciecha – barokowy z ok. 1700 roku. W kościele znajdują się też: gotycka figura Matki Boskiej z Jezusem pochodzi z końca XIV wieku, tryptyk Ostatniej Wieczerzy oraz tryptyk Nawiedzenia Najświętszej Maryi Panny autorstwa malarza ludowego z ok. 1700 roku. Zobacz też cerkiew greckokatolicka w Kurovie cerkiew prawosławna w Kurovie Przypisy
Cerkiew greckokatolicka w Kurovie

Cerkiew św. Łukasza (słow. Grécko-katolícky chrám sv. Lukáša) – cerkiew greckokatolicka w Kurovie, na Słowacji, w kraju preszowskim, w powiecie Bardejów. Jest jednonawowa, z półkolistym prezbiterium i wieżą. Reprezentuje styl klasycystyczny. Historia Została zbudowana w 1884 roku. Zaliczana jest do klasycystycznych cerkwi wschodniosłowackich z lat 1770–1830. Wnętrze pochodzi z 1904 roku. Zobacz też kościół rzymskokatolicki w Kurovie cerkiew prawosławna w Kurovie Przypisy
Evangelische Kirche Levoča

Die Evangelische Kirche Levoča ist eine klassizistische evangelische Kirche in der slowakischen Stadt Levoča (deutsch Leutschau). Sie befindet sich am südlichen Ende des Marktplatzes (heutiger slowakischer Name Námestie Majstra Pavla) nahe dem Rathaus, die Anschrift lautet Námestie Majstra Pavla 1. Geschichte Die Reformation fasste kurz nach ihrem Beginn im frühen 16. Jahrhundert Fuß in den königlichen Freistädten der Zips, darunter auch Leutschau, sodass bis zum Ende des 16. Jahrhunderts die Stadt protestantisch war. Während der Gegenreformation verloren die Protestanten alle Kirchen. Gemäß Beschlüssen des Ödenburger Landtages von 1681 erhielt die evangelische Gemeinde die Erlaubnis, außerhalb der Stadtmauern eine Kirche (nach den Artikeln 25 und 26 Artikularkirche genannt) zu errichten. Die erste hölzerne Artikularkirche entstand 1687–88 an der Stelle des heutigen evangelischen Friedhofes, südöstlich des Menharder Tores. Diese brannte 1709 während der Belagerung der Stadt durch Generalfeldzeugmeister Löffelholz ab und wurde 1712–13 durch einen Neubau an derselben Stelle ersetzt. Durch Toleranzpatente von Joseph II. wurde ein Neubau innerhalb der Stadtmauern möglich. Zu diesem Zweck erwarb die evangelische Gemeinde am 5. Juli 1823 ein Grundstück am Marktplatz. Trotz mehrerer Schwierigkeiten begann 1825 der Bau der neuen klassizistische Kirche im Grundriss eines griechischen Kreuzes und mit einer großen Kuppel nach Plänen des Architekten Anton Povolný. Der Bau wurde unter anderem durch Erlöse vom Bibelverkauf unterstützt. Die fertige Kirche wurde am 17. September 1837 feierlich eingeweiht, die alte Artikularkirche wurde anschließend 1838 abgebrochen. Inneres Im klassizistischen Altar befindet sich das Werk Christus auf dem Meer (1837) von Joseph Czauczik. Vom denselben Künstler stammen auch weitere Bilder in der Kirche (Martin Luther, mehrere Pfarrer, Mitglieder der Familie Horváth Stansith de Gradecz usw.). Aus der Artikularkirche wurden hierher mehrere Gegenstände übertragen, darunter 13 Bilder, die Kanzel aus dem späten 17. Jahrhundert, das Taufbecken aus dem Jahr 1714, ein Eisenkreuz und ein barockes Kreuz sowie die barocke Orgel aus dem Jahr 1697. Weiter findet man im Inneren drei Emporen, eine davon beherbergt die Bibliothek sowie das Archiv des evangelischen Gymnasiums. Orgeln Die barocke Orgel von 1697 wurde von einem unbekannten Orgelbaumeister gebaut und ist ein Geschenk des Geschäftsmanns Johann Ujházi. Sie wurde mehrmals überholt, darunter 1837 nach der Versetzung in die heutige Kirche und hat heute 13 Register, verteilt auf ein Manual und Pedal. 1932 erwarb die Gemeinde eine neue Orgel der Fabrik Gebrüder Rieger mit 29 Registern, seither steht die alte Orgel auf der Seitenempore. Sie ist nicht mehr spielbar und wird nicht gewartet, der Pfeifenbestand ist aber fast vollständig erhalten. Weblinks Seite der evangelischen Kirchengemeinde Levoča zur Geschichte der Gemeinde, darunter auch der Kirche (slowakisch) Einzelnachweise
Evangelical Church, Levoča

The Evangelical Church of the Augsburg Confession in Levoča, (Slovak: Evanjelický kostol v Levoči), Slovakia, is a Lutheran church which dates from 1823 and replaced two earlier, wooden, churches. The church The first Lutheran church in the town was a wooden articular church, built outside the city walls in 1688. This church burned down in 1709, and a second wooden church was built in 1713. These churches were on the site of the present Evangelical cemetery of the town. Following the Edict of Tolerance issued by Emperor Joseph II in 1781, it was permitted to construct evangelical churches within city boundaries. From 1823, finance was raised, including from the sale of bibles printed in the town, and the church was consecrated in 1832. It is situated at the southern end of the town's main square, today named Majster Pavol Square. The church's architect was Anton Povolný, who also designed the town's County Hall (Župný dom) (constructed 1802–1822), both in a Neoclassical style. The format of the church is a Greek cross, surmounted by a dome. There are two pipe organs, a Baroque organ from the first church and a larger modern instrument. The large painting above the altar, of Christ walking on the water, was painted by Jozef Czauczic. THe church maintains an extensive historic library. Other buildings in Levoča associated with the church A number of other buildings in Levoča are associated with the church and the Lutheran community of the town. The Seminary, also in Majster Pavol Square, was originally known as Hain's House, and was given to the Lutheran community in 1796. It became a stronghold of Slovak nationalism in the 1840s under supporters of Ľudovít Štúr. The building today houses the exhibition halls of the Spiš Museum in Levoča, the local branch of the Slovak National Museum. The Parsonage at ul. Vysoky 1 was given to the church in 1801 and extensively remodeled a century later. It contains pews and other items from the former Evangelical Church at Dvorce, a nearby village which was destroyed in the 1950s to make way for the Javorina military training area. The Hospital and Orphanage outside the city's eastern walls now form part of the town hospital. Just south of the orphanage building, the Evangelical Cemetery preserves its 1722 gateway and contains a rectangular single-nave church built in 1895. References Notes Sources Lacika, Ján (1999). Spiš. Bratislava: Dajama ISBN 8088975018 Michalková, Vladena and Ján Matis, tr. Michal Pigula (n.d.). The Heritage of Evangelical Church, Levoča. Levoča: Evangelical Church of the Augsburg Confession in Slovakia. Rusnák, Ernest, et al. (2005). Levoča a okolie (in Slovak). Spišska Nová Ves: Lubafotopres. ISBN 9788096930203