NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Šachtičky

Šachtičky je lyžařské středisko ležící přibližně 10 km od Banské Bystrice, na katastrálním území obcí Selce a Špania Dolina. Nachází se na úbočí svahů Panský diel ve Starohorských vrších v nadmořské výšce 800 až 1 100 m n. m. Areál disponuje přibližně 10,5 kilometry sjezdových tratí a čtyřmi vleky. Dvě lyžařské tratě mají certifikaci FIS k pořádání mezinárodních závodů. Na severním úpatí leží sportovní centrum označované Šachtička či Šachtičky, s hotelem a vyhlídkovou věží, které slouží k rekreačním aktivitám. Sídlí zde Lyžařský klub Šachtičky. Hranice katastrů Selce a Špania Dolina prochází přímo přes budovy střediska. Přístup Hlavní přístupovou cestou je 5,5 km dlouhá asfaltová silnice směrem do městské části Sásová. Další přístupy jsou možné po turistických trasách z Donoval, Sásové a Španí Doliny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Šachtičky na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Šachtičky na Wikimedia Commons Lyžařské středisko Šachtičky – oficiální web
Šachtičky

Šachtičky est une petite station de ski située près de Banská Bystrica dans la Région de Banská Bystrica, dans le centre de la Slovaquie. Son domaine skiable est situé sur les pentes du mont Pansky del (1 002 m). Voir aussi Liste des stations de sports d'hiver en Slovaquie Liens externes (en) Site officiel (de + en) Informations sur le site HolidayInfo Notes et références Portail des sports d’hiver Portail de la Slovaquie
Rožok

Rožok je národní přírodní rezervace v katastrálním území obce Uličské Krivé v okrese Snina v Prešovském kraji na východě Slovenska. Jako rezervace byla vyhlášena v roce 1965 a rozprostírá se na ploše 67,13 ha. Předmětem ochrany je společenstvo chudých bučin (Fagetum pauper) s pralesním charakterem, využívané k lesnickému výzkumu. Na lokalitě hnízdí puštík bělavý (Strix uralensis). Rezervace je součástí národního parku Poloniny. Od 28. února 2007 je rezervace zapsána na Seznamu světového dědictví UNESCO, kde je spolu s dalšími několika rezervacemi registrována pod názvem Původní bukové lesy Karpat. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rožok na Wikimedia Commons
Rožok

Rožok ist ein nationales Naturreservat in der Slowakei, ein karpatischer Buchenurwald im Gebirgszug Bukovské vrchy, im Nationalpark Poloniny. Es befindet sich im äußersten Nordosten der Slowakei, im Quellbereich des Baches Javorník, überwiegend am Nordhang des 793 m n.m. hohen Bergs Rožok an der slowakisch-ukrainischen Staatsgrenze, zum größten Teil auf dem Gemeindegebiet von Uličské Krivé gelegen. Ein kleiner Teil gehört zur Gemeinde Ulič. Das nationale Naturreservat wurde 1965 eingerichtet und ist 67,15 ha groß. Grund für den Schutz unter der strengsten fünften Stufe ist die Anwesenheit ursprünglicher Buchenwälder in verschiedenen Entwicklungsstadien mit vereinzelt vorkommenden Berg-Ahornen. Seit 2007 ist Rožok mit anderen drei slowakischen und sechs ukrainischen Naturschutzgebieten Teil des UNESCO-Welterbe „Buchenurwälder in den Karpaten“ (heute Alte Buchenwälder und Buchenurwälder der Karpaten und anderer Regionen Europas). Weblinks Eintrag auf pralesy.sk (slowakisch) Einzelnachweise
Oerbos Rožok

Het Oerbos Rožok is gelegen in het oosten van het Slowaakse Nationaal Park Poloniny en maakt sinds 2007 deel uit van de werelderfgoedinschrijving Oude en voorhistorische beukenbossen van de Karpaten en andere regio's van Europa. Het Oerbos Rožok ligt op de bergrug Bukovské Vrchy en heeft een oppervlakte van 0,6551 km². Algemene informatie Het Oerbos Rožok ligt op de noordelijke helling van de gelijknamige berg Rožok en varieert qua hoogte tussen de 460 en 780 meter boven zeeniveau. In het Oerbos Rožok liggen zeer goed bewaard gebleven maagdelijke beukenbossen, waarin de beuk (Fagus sylvatica) dan ook de belangrijkste boomsoort is. Her en der staan er ook gewone esdoorns (Acer pseudoplatanus), essen (Fraxinus excelsior) en bergiepen (Ulmus glabra). Vanwege de hoeveelheid dood hout in het gebied leeft hier de alpenboktor (Rosalia alpina). Opmerkelijke vogelsoorten zijn de witrugspecht (Dendrocopos leucotos), oeraluil (Strix uralensis), holenduif (Columba oenas) en kleine vliegenvanger (Ficedula parva). De meest algemene vogels zijn echter de vink (Fringilla coelebs), boomklever (Sitta europaea), roodborst (Erithacus rubecula) en zwarte mees (Periparus ater). Klimaat De gemiddelde jaartemperatuur in het gebied ligt op 7°C, met een jaarlijkse gemiddelde neerslag van 780 mm. Externe link Občianske Združenie Prales. Kaart waarop het Oerbos Rožok is afgerasterd. Fotogalerij
Рожок (лес)

Рожок (словац. Rožok) — заповедник в восточной Словакии, состоящий из девственных буковых лесов. Заповедник находится под защитой национального парка «Полонины». 28 февраля 2007 года Рожакский заповедник был включён в Список всемирного наследия ЮНЕСКО под названием «Девственные буковые леса Карпат». Примечания
Uhorská Ves

Uhorská Ves (německy: Ungereiden, maďarsky: Magyarfalu) je obec na Slovensku v Žilinském kraji v okresu Liptovský Mikuláš. Od Liptovského Mikuláše je vzdálena téměř 6 km. Počet obyvatel ke dni 31. prosinec 2016 činil 485 osob a rozloha čítá 4,45 km2. Součástí obce je i několik již zaniklých obcí. Geografie Uhorská Ves leží v Liptovské kotlině, poblíž úpatí Nízkých a Západních Tater. Celá obec se nachází v nadmořské výšce 607 m. Uhorská Ves na severu sousedí s obcí Beňadiková, s Jamníkem na severovýchodě, Podturení na východě a Liptovským Jánem na jihu a západě. Přes obec protéká řeka Váh a umělý bezejmenný vodní tok určený pro zavlažování polí na okraji obce, odražený ještě v Liptovském Jánu. V obci se nachází také minerální pramen Uhorčianka. Jeho hlavní složkou je kation sodíku. Tento minerální pramen je známý již od roku 1500, ale vzkříšen byl až roku 2012 po patronaci Pozemkového společenství bývalých členů urbariátu. Mezi místními obyvateli je tento pramen oblíbený i pro typickou nakyslou chuť. Historie obce První písemná zmínka o obci pochází z roku 1234, kdy se bere jako majetek hrádku v Liptovském Jánu. U pramene Medokýš, v okolí Uhorské Vsi, se nacházela kamenná věž, kterou postavili Bogomír a jeho synové z Liptovského Jána. Věž samotná ale stála pouze od 13. do 15. století, kdy ji neznámý viník podpálil. V 15. století si zde bohatí sedláci postavili nejstarší kurie na Liptově. Podle soupisu majetku z roku 1504 byly obě dvě kurie postaveny okolo roku 1498. Uhorská Ves bývá dále zmiňována až v době 1. světové války, kdy se zde na poslední odpočinek odebralo pět vojáků z Podturně a samotné, již existující obce Uhorská Ves. V roce 1924 byla v Uhorské Vsi postavena neoklasicistní zvonice. Později byla zakoupena i hasičská stříkačka, která v současné době krášlí centrum obce. Obyvatelstvo Po roce 2011 žilo v Uhorské Vsi 459 obyvatel, z toho 440 Slováků, pět Romů a Čech. Dva zbylí obyvatelé patřili do ostatních etnických skupin a jedenáct obyvatel o sobě neposkytlo žádné informace. Z těchto obyvatel jich 157 příslušelo k evangelické církvi a 138 osob k římskokatolické církvi. Dvě osoby příslušely i k římskokatolické církvi. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Uhorská ves na slovenské Wikipedii. Související články Seznam slovenských měst Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Uhorská Ves na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Uhorská Ves

Uhorská Ves (deutsch Ungereiden, ungarisch Magyarfalu) ist eine Gemeinde im Norden der Slowakei mit 573 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024), die zum Okres Liptovský Mikuláš, einem Teil des Žilinský kraj gehört und zur traditionellen Landschaft Liptau gezählt wird. Geographie Die Gemeinde befindet sich im Talkessel Liptovská kotlina (Teil der größeren Podtatranská kotlina) am linken Ufer der Waag. Das Ortszentrum liegt auf einer Höhe von 608 m n.m. und ist sieben Kilometer von Liptovský Mikuláš entfernt. Nördlich des Ortes befindet sich eine Sauerquelle. Nachbargemeinden sind Beňadiková im Norden, Jamník im Nordosten, Podtureň im Osten und Liptovský Ján im Süden und Westen; die Exklave Vislavce grenzt zudem an Liptovská Porúbka. Geschichte Uhorská Ves wurde zum ersten Mal 1230 als Mogiorfolu schriftlich erwähnt; es soll sich um die älteste belegte Ortschaft in der Liptau handeln. Damals war das zum Ort gehörende Gebiet weitaus größer, im Verlaufe der Zeit trennten sich jedoch Dörfer wie Hybe, Beňadiková, Liptovský Ondrej, Konská und weitere aus. Früher war das Dorf von den Grenzwächtern bewohnt, später gehörte es zum Geschlecht Szentiványi. 1828 zählte man 24 Häuser und 238 Einwohner, die in Flößerei, Holzverarbeitung und Landwirtschaft beschäftigt waren. Bis 1918 gehörte der im Komitat Liptau liegende Ort zum Königreich Ungarn und kam danach zur Tschechoslowakei beziehungsweise heute Slowakei. Bevölkerung Nach der Volkszählung 2011 wohnten in Uhorská Ves 459 Einwohner, davon 440 Slowaken, fünf Roma und ein Tscheche; zwei Einwohner waren anderer Ethnie. Elf Einwohner machten keine Angaben. 157 Einwohner bekannten sich zur evangelischen Kirche A. B., 138 Einwohner zur römisch-katholischen Kirche, vier Einwohner zur apostolischen Kirche, drei Einwohner zur evangelisch-methodistischen Kirche, zwei Einwohner zur griechisch-katholischen Kirche und jeweils ein Einwohner zu den Siebenten-Tags-Adventisten und Zeugen Jehovas und zur Brüderkirche und tschechoslowakisch-hussitischen Kirche; zwei Einwohner waren anderer Konfession. 118 Einwohner waren konfessionslos und bei 31 Einwohnern wurde die Konfession nicht ermittelt. Ergebnisse nach der Volkszählung 2001 (444 Einwohner): Einzelnachweise Weblinks Eintrag auf e-obce.sk (slowakisch)
Uhorská Ves

Uhorská Ves (Hungarian: Magyarfalu) is a village and municipality in Liptovský Mikuláš District in the Žilina Region of northern Slovakia. History In historical records the village was first mentioned in 1230. Before the establishment of independent Czechoslovakia in 1918, it was part of Liptó County within the Kingdom of Hungary. From 1939 to 1945, it was part of the Slovak Republic. Geography The municipality lies at an altitude of 607 metres (1,991 ft) and covers an area of 4.45 km2 (1.72 sq mi) (2025). Population It has a population of 561 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 537 people by ethnicity 517 as Slovak, 14 as Not found out, 12 as Romani, 2 as Other, 2 as English, 1 as Czech, 1 as Vietnamese, 1 as Rusyn, 1 as Hungarian and 1 as French. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 537 people by religion 236 from None, 138 from Roman Catholic Church, 135 from Evangelical Church, 13 from Not found out, 5 from Apostolic Church, 4 from Greek Catholic Church, 3 from Ad hoc movements, 1 from Paganism and natural spirituality, 1 from Other and not ascertained christian church and 1 from Buddhism. References
Uhorská Ves

Uhorská Ves es un municipio del distrito de Liptovský Mikuláš en la región de Žilina, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 561 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sureste de la región, cerca del curso alto del río Váh (cuenca hidrográfica del Danubio), de los montes Tatras y de la frontera con Polonia y las regiones de Prešov y Banská Bystrica.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Uhorská Ves.
Uhorská Ves

Uhorská Ves (allemand : Ungereiden, hongrois : Magyarfalu) est un village de Slovaquie situé dans la région de Žilina. Histoire La première mention écrite du village date de 1230. Démographie Évolution de la population Personnalités Lucia Popp, soprano slovaque naturalisée autrichienne, née le 12 novembre 1939 née à Uhorská Ves, décédée le 16 novembre 1993 à Munich (Allemagne). Notes et références Portail de la Slovaquie
Uhorská Ves

Uhorská Ves jest selo u Okrugu Liptovský Mikuláš u Slovačkoj. Godine 2025. imalo je 561 stanovnika i površinu 4,45 km2. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 537 stanovnika bilo ih je tako 517 slovačke, 14 neutvrđene, 12 romske, 2 inih, 2 engleske, 1 češke, 1 vijetnamske, 1 rusinske, 1 mađarske i 1 francuske narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 537 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 236 bez vjerske pripadnosti, 138 Rimokatolička Crkva, 135 Evangelistička Crkva, 13 neutvrđeno, 5 Apostolska Crkva, 4 Grkokatolička Crkva, 3 ad hoc pokreti, 1 poganstvo i prirodni duhovnost, 1 ostale i neprecizno određene kršćanske crkve i 1 Budizam. Izvori
Magyarfalu (Liptószentmiklósi járás)

Magyarfalu (szlovákul Uhorská Ves) község Szlovákiában, a Zsolnai kerület Liptószentmiklósi járásában. Fekvése Liptószentmiklóstól 5 km-re délkeletre fekszik, a Poprádra vezető autópálya mellett. Története A község területén már a kőkorszaktól fogva éltek emberek. Határából 1934-ben kőbalta került elő. Mint az a település nevéből is kikövetkeztethető, egyike a 12. század elején a király által létesített határőrfalvaknak. Liptó vármegyében ez az első oklevelekkel igazolható község, a Szent-Iványi család egykori birtoka. Első lakói főként magyar határőrzők voltak. 1230-ban II. Endre király ezt a területet hadi szolgálataikért Beuch, Hauch a Polk lovagoknak adta, akik valószínűleg testvérek voltak. A falut ekkor „Mogiorfolu” néven említik. Magyarfalut az osztozkodás során Polk kapta, mert 1239-ben a település Polko de villa Mogorfolu alakban szerepel. A lovagok halála után a település visszaszállt a koronára. Az 1260-as években újra felbukkan a falu IV. Béla adománylevelében, mint Lőrinc cseh lovag fiainak: Bohumírnak és Serafínnak a birtoka. 1280-ban „Magyerfalu”, 1283-ban „Mogyorfolu”, 1380-ban „Magyarfalu”, „Magyarfalua” alakban szerepel az okiratokban. 1715-ben 6 adózó portája volt, mind zsellérek. 1787-ben 25 házában 177 lakos élt. A 18. század végén Vályi András így ír róla: „MAGYARFALVA. Uherszka Vész. Tót falu Liptó Várm. földes Ura Szent Iványi Uraság, lakosai külömbfélék, fekszik Szent-Iványnak szomszédságában, és annak filiája, földgyeinek fele sovány, és nehéz mivelésű, de más fele termékeny, legelője elég, fája van, piatzozás Sz. Miklóson egy órányira.” 1828-ban 24 háza és 238 lakosa volt. Lakói földműveléssel, tutajozással, fafeldolgozással vászonszövéssel foglalkoztak. Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Magyarfalva (Uherszka Wesz), tót falu, Liptó vármegyében, a Vágh bal partján: 19 kath., 219 evang. lak., több urasági lakházak. Nevezetes savanyuviz-forrásárul, mellyben hasonlóképpen sok lugsavany és lugföld alkotó részek találtatnak, használ a gyomor gyengeségében, máj- és lépdugulásokban, aranyérben, kőbeli betegségben: mérsékletessen használva a hideglelésben is foganatos. F. u. Szentiványi fam. Ut. p. Okolicsna.” A trianoni diktátumig Liptó vármegye Liptószentmiklósi járásához tartozott. Népessége 1910-ben 287, túlnyomórészt szlovák anyanyelvű lakosa volt. 2001-ben 444 lakosából 427 szlovák volt. 2011-ben 459 lakosából 440 szlovák volt. Jegyzetek Külső hivatkozások Hivatalos oldal Községinfó Magyarfalu Szlovákia térképén E-obce.sk Archiválva 2015. december 14-i dátummal a Wayback Machine-ben
Węgierska Wieś

Węgierska Wieś (słow. Uhorská Ves, węg. Magyarfalu, niem. Ungereiden) – wieś (obec) na Słowacji w kraju żylińskim, w powiecie Liptowski Mikułasz. Pierwsze wzmianki o miejscowości pochodzą z 1230 roku, kiedy nosiła nazwę Mogiorfolu. W 1239 nazywała się Mogorfolu, w 1283 Mogyorfolu, w 1285 ponownie Mogorfolu, w 1286 Magorfolu, w 1357 Magyerfalu, a w 1773 Uherska Wesz. Według danych z dnia 31 grudnia 2014, wieś zamieszkiwało 471 osób, w tym 243 kobiety i 228 mężczyzn. W 2001 roku rozkład populacji względem narodowości i przynależności etnicznej wyglądał następująco: Słowacy – 96,17% Romowie – 1,35% Niemcy – 0,23% pozostali/nie podano – 2,25%, natomiast w 2011 roku przedstawiał się on tak: Słowacy – 95,86% Romowie – 1,09% Czesi – 0,22% pozostali – 0,44% nie podano – 2,40%. Ze względu na wyznawaną religię struktura mieszkańców kształtowała się w 2001 roku następująco: Katolicy rzymscy – 29,28% Ateiści – 22,30% Grekokatolicy – 0,68% Luteranie – 42,12% Adwentyści Dnia Siódmego – 0,45% Świadkowie Jehowy – 0,23% Nie podano – 4,73%, natomiast w 2011 roku prezentowała się ona tak: Katolicy rzymscy – 30,07% Ateiści – 25,71% Grekokatolicy – 0,44% Luteranie – 34,20% Adwentyści Dnia Siódmego – 0,22% Metodyści – 0,65% Husyci – 0,22% Kościół Apostolski – 0,87% Kościół Braterski – 0,22% Świadkowie Jehowy – 0,22% pozostali – 0,44% Nie podano – 6,75%. We wsi znajduje się kilka przystanków autobusowych na trasie linii z Liptowskiego Mikułasza do Liptowskiego Gródka i z Liptowskiego Mikułasza do Liptowskiego Jana. Przez miejscowość przebiega autostrada D1. Przez wieś przepływa rzeka Wag, która jest w tym rejonie żeglowna. W miejscowości ma siedzibę klub piłkarski TJ Ďumbier Uhorská Ves. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa (słow.)
Uhorská Ves

Uhorská Ves (în maghiară Magyarfalu) este o comună slovacă, aflată în districtul Liptovský Mikuláš din regiunea Žilina, pe malul râului Váh. Localitatea se află la altitudinea de 607 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 4,45 km2 și în 2017 număra 488 de locuitori. Se învecinează cu Beňadiková, Jamník, Podtureň și Liptovský Ján. Istoric Localitatea este atestată documentar din 1230 sub numele de Mogiorfolu. Demografie Note Legături externe Site web oficial
Ухорска Вес

Ухорска Вес (слч. Uhorská Ves) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Липтовски Микулаш, у Жилинском крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 561 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 537 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 517 као Словац, 14 као непознато, 12 као Ром, 2 као различите, 2 као Енглезaи, 1 као Чех, 1 као Вијетнамац, 1 као Русин, 1 као Мађар и 1 као Француз. Религија У години 2021. је било 537 људи по вероисповести: 236 Без верске припадности, 138 Латинска црква, 135 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 13 Неоткривено, 5 Апостолска црква, 4 Гркокатолицизам, 3 Ад хок покрети, 1 Паганизам и духовност природе, 1 Друге и неодређене хришћанске цркве и 1 Будизам. Референце Спољашње везе Ухорска Вес (језик: словачки)
Угорска Вес

Угорска Вес (словац. Uhorská Ves) — село, громада округу Ліптовський Мікулаш, Жилінський край, регіон Ліптов. Кадастрова площа громади — 4,45 км². Населення 496 осіб (станом на 31 грудня 2018 року). Історія Угорска Вес згадується 1230 року. Населення Примітки Посилання www.uhorskaves.sk — офіційний сайт громади Uhorská Ves - …. e-obce.sk (словац.). :
Kolárovo

Kolárovo és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Nitra. Compta amb una població de 10.516 habitants (2022). Història La ciutat de Kolárovo es troba a la confluència entre els rius Váh i Danubi. La vila és mencionada per primer cop el 1268 i al llarg de la seva existència ha canviat de nom en diverses ocasions: Stará Gúta, Veľká Gúta i Malá Gúta. Al passat hi hagué un castell, el Žabí hrad (Castell de la Granota), que segons algunes fonts també es deia Békevár (Castell de la Pau), construït per ordre de la reina Marry l'any 1349. Des del 1551 la vila es desenvolupà gràcies al dret de mercat i a les fortificacions que s'hi construïren. Demografia Barris La ciutat té sis barris: Částa Kolárovo Kráľka Pačérok Veľká Gúta Veľký Ostrov Demografia Segons el cens del 2001, la majoria dels habitants de la ciutat eren hongaresos (80,8%): eslovacs: 1.890 (17,5 5) hongaresos: 8.742 (80,8%) romanesos: 71 (0,7%) txecs: 55 (0,5%) ucraïnesos: 3 altres: 62 (0,6%) Viles agermanades Kisbér, Hongria Medgyesegyháza, Hongria Mezőberény, Hongria Galeria d'imatges Referències
Kolárovo

Kolárovo (do roku 1948 Guta, maďarsky Gúta) je město na jižním Slovensku, v okrese Komárno v Nitranském kraji. Žije v něm přibližně 10 tisíc obyvatel. Historie Okolí dnešního Kolárova bylo podle archeologických nálezů obydleno již v 8.–5. století před naším letopočtem (v období halštatské kultury). Starobylé dokumenty svědčí o tom, že místo osídlení se během staletí vícekrát měnilo. První písemná zmínka z roku 1268 jmenuje osadu, která ležela u levého břehu Váhu a u řeky Nitry, jako Kis Guta; ta během své existence několikrát změnila název (Stará Gúta, Velká Gúta, Malá Gúta). Obec v této době byla v rukou ostřihomského arcibiskupa. V katastru obce stál v minulosti Žabí hrad (Békavár), podle některých pramenů se nazýval také Békevár (Hrad míru); v 16. století byl hrad přestavěn a pevnost. Obec se od roku 1551 vyvíjela jako opevněné tržní městečko s právem trhu. Do roku 1918 (provizorní hranice ČSR), resp. 1920 (podle Trianonské smlouvy) bylo město součástí Uherska. V letech 1938 až 1945 bylo město kvůli první vídeňské arbitráži součástí Maďarska. V roce 1954 byla z území města vyčleněna obec Dedina Mládeže. Přírodní poměry Město se nachází v Podunajské rovině, na soutoku řek Malý Dunaj a Váh, cca 25 km od Komárna a cca 20 km od Nových Zámků. Části města Kolárovo má šest částí: Částa Čierny Chrbát Kolárovo Kráľka Pačérok Veľká Gúta Veľký Ostrov Pamětihodnosti Římskokatolický kostel Panny Marie Nanebevzaté, vybudovaný v letech 1723 až 1724 v barokním stylu na místě, kde dřvíve stála středověká stavba, která v roce 1715 vyhořela. Na hlavním oltáři je obraz Nanebevzetí Panny Marie od Ferdinanda Lütgerndorffa z roku 1832. Římskokatolická kaple svaté Rozárie z poloviny 18. století. Vodní mlýn, rekonstrukce typického plovoucího mlýna, dřevěná stavba se sedlovou střechou pokrytou šindelem, z roku 1980, postavená podle zaniklého lodního mlýna v Radvani nad Dunajem. Je umístěn na mrtvém rameni Malého Dunaje. V mlýně je expozice mlynářství. Pomníky Pomník obětem první světové války. Autorem sochy je Alojz Rigele. Pomník obětem druhé světové války. Pomník občanům odvlečených do koncentračních táborů. Je dílem sochaře Jána Reichera a stavitele Štefana Lukačoviče. Rodáci Karol Hadai (1743–1834), matematik Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kolárovo na slovenské Wikipedii. Související články Seznam slovenských měst Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kolárovo na Wikimedia Commons Oficiální stránky (anglicky) (slovensky) (maďarsky) Kolárovo na Facebooku
Kolárovo

Kolárovo, ungarisch Gúta (slowakisch bis 1948 „Guta“; ungarisch bis 1882 Gutta) ist eine Stadt in der Slowakei im Nitriansky kraj. Die Stadt liegt am Zusammenfluss der Waag und der Kleinen Donau auf der Großen Schüttinsel, wurde 1268 zum ersten Mal als Gutta erwähnt und trug bis 1948 den slowakischen Namen Guta, danach wurde sie aus nationalpolitischen Gründen zu Ehren des slowakischen Dichters Ján Kollár in Kolárovo umbenannt. Sie besteht aus den Stadtteilen: Částa (ungarisch Császta oder Császtamellek) Kolárovo Kráľka (ungarisch Királyrét) Pačérok (ungarisch Pacsérok) Veľká Gúta (ungarisch Örtény oder Örtényitanyák) Veľký Ostrov (ungarisch Nagysziget) Bevölkerung In der Stadt lebten 2001 81 Prozent Ungarn und 18 Prozent Slowaken. Wirtschaft Das deutsche Unternehmen Kromberg & Schubert betreibt einen Standort in Kolárovo. Kultur Städtepartnerschaften Ungarn Mezőberény, Ungarn Ungarn Kisbér, Ungarn Einzelnachweise Weblinks
Kolárovo

Kolárovo es un municipio del distrito de Komárno en la región de Nitra, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 10 381 habitantes.​ Se encuentra ubicado al suroeste de la región, cerca de los ríos Danubio y Váh, y de la frontera con Hungría.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Kolárovo.
Kolárovo

Kolárovo (Jusqu'en 1948 : Guta, allemand : Altdala, hongrois : Gúta) est une ville de Slovaquie située dans la région de Nitra. Histoire Première mention écrite de la ville en 1268. Démographie Évolution de la population Quartiers La ville se compose de six quartiers: Částa Kolárovo Kráľka Pačérok Veľká Gúta Veľký Ostrov Composition ethnique Selon le recensement de 2001 Hongrois : 8 742 (80,8 %) Slovaques: 1 890 (17,5 %) Roms : 71 (0,7 %) Tchèques : 55 (0,5 %) Ukrainiens : 3 (0,0 %) Autres : 62 (0,6 %) Villes jumelées Kisbér (Hongrie) Mezőberény (Hongrie) Notes et références Portail de la Slovaquie