NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostel Panny Marie Sedmibolestné (Vajnory)

Kostel Panny Marie Sedmibolestné je farním kostelem v římskokatolické farnosti Bratislava – Vajnory. Stojí v městské části Vajnory v Bratislavě, v okrese Bratislava III. Je chráněn jako národní kulturní památka. Výstavba kostela bývá kladena do období let 1270–1279, ale podle archeologického výzkumu z roku 2008 byl založen až ve 14. století. Původní zasvěcení není jisté, ale v historických pramenech se uvádí zasvěcení Panně Marii a svatému Ladislavovi. Od roku 1968 je opět zasvěcen Madoně, a to Panně Marii Sedmibolestné. Jedná se o jednolodní stavbu s polygonální uzavřeným kněžištěm, které je zaklenuto gotickou žebrovou klenbou. V letech 1771–1779 byl kostel barokně upravena zvětšen výstavbou nové lodi, která je zaklenuta sedmi poli tzv. pruské klenby. Věž s jehlancovou střechou má v hladkých polích trupu střílny. Sanktuárium kostela je vyzdobeno kompozicemi nástěnných maleb – ornamenty vajnorských žen. Hlavní oltář pochází z konce 19. století. Areál kostela je obehnán hradební zdí. Kromě kostela jsou v obci i kaple svatého Jana Nepomuckého, svatého Urbana a svatého Vendelína a socha svatého Floriána. Vzácnou vajnorskou relikvií je Vajnorská Madona – soška z dubového dřeva pocházející z počátku 14. století. V pravé ruce drží vladařské jablko, v levé Ježíška. Byla objevena na půdě kostela svatého Ladislava v roce 1941, v letech 1943–1967 stála na konzole lodi kostela klarisek v Bratislavě. Dnes je ve sbírkách Městského muzea v Bratislavě a replika je na Místním úřadě ve Vajnorech. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol Sedembolestnej Panny Márie (Vajnory) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie Sedmibolestné na Wikimedia Commons
Kostel svatého Ducha (Nitra)

Kostel svatého Ducha (slovensky Kostol Svätého Ducha) je evangelický kostel v Nitře. Základní kámen byl položen na Vánoce v roce 1995. Kostel byl vysvěcen dne 11. června 2000 (Svatodušní neděle). Stavba vznikla podle návrhu Ing. arch. Ľubomíra Závodného a Ing. arch. Juraje Polyáka. Komplex kostela se skládá ze tří funkčně samostatných, ale stavebně propojených celků. Střední část tvoří elipsovitá chrámová loď s chórem, plná světla a s dřevěným stropem, evokujícím trup. Prostoru dominuje šest metrů vysoký bronzový kříž s otiskem těla ukřižovaného Ježíše Krista a ve středu lodi je umístěna křtitelnice, obě díla od akad. sochaře Milana Lukáče. Chrámová loď je z velké části orientována svými okny směrem do ulice. Z levého boku se na chrámovou loď připojují společenská místnost, kuchyň a skladové prostory. Kostel díky svému charakteristickému architektonickému řešení byl v roce 2001 nominován na prestižní cenu Dušana Jurkoviče, která se uděluje v oblasti architektury. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol Svätého Ducha (Nitra) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Svatého Ducha (Nitra) na Wikimedia Commons
Kostel Všech svatých (Humenné)

Kostel Všech svatých je významná sakrální stavba ze 14. století nacházející se v centru města Humenné na severovýchodě Slovenska. Bývalý františkánský klášter, dnes farní kostel Všech svatých, je nejvýchodněji položená gotická stavba na Slovensku a jedna z nejvýchodnějších v Evropě mimo cihlové gotiky. Jde o Národní kulturní památku Slovenské republiky. Součástí výzdoby kostela jsou vitrážová okna akademického malíře Mikuláše Klimčáka, rodáka z Humenného. V kostele jsou umístěny i ostatky svatého Bonifáce, které dostal humenský pán Zikmund II. Druget darem od papeže v roce 1677. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Všech svatých na Wikimedia Commons Informace na geocaching.com Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol Všetkých svätých (Humenné) na slovenské Wikipedii.
Kostel svaté Anny (Trnava)

Kostel svaté Anny v Trnavě je s spolu s klášterem pozdně barokní stavbou postavenou kongregací sester voršilek, které přišly do Trnavy na podnět arcibiskupa Imricha Esterháziho v roce 1724. Jednolodní kostel má eliptický půdorys a čtvercový presbytář. V cínové truhle pod oltářem Panny Marie je uložena část ostatků svatých košických mučedníků. Křídla klášterní budovy se nacházela po obou stranách kostela. Západní křídlo bylo v roce 1942 zbouráno a na jeho místě postavena budova dívčího gymnázia. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätej Anny (Trnava) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Anny na Wikimedia Commons
Kościół św. Anny w Trnawie

Kościół św. Anny w Trnawie (słow. kostol sv. Anny v Trnave) – XVIII-wieczny kościół obrządku rzymskokatolickiego w Trnawie w zachodniej Słowacji, pierwotnie klasztorny zakonu urszulanek. Położenie Kościół mieści się przy ul. Hviezdoslavovej, na wschód od placu św. Trójcy (słow. Trojičné námestie), w samym centrum historycznego starego miasta Trnawy. Historia Urszulanki zostały sprowadzone do Trnawy w 1724 r. z inicjatywy biskupa Emeryka Esterházy'ego (1663–1745), późniejszego arcybiskupa ostrzyhomskiego i prymasa Węgier. Już w 1730 r. rozpoczęły budowę kościoła, która trwała aż do roku 1776. Za patronkę świątyni przyjęły św. Annę, matkę Panny Marii. Po dwóch stronach świątyni powstały dwa skrzydła zabudowań klasztornych. Koszty budowy i wyposażenia były pokrywane z wiana wnoszonego przez wstępujące do zakonu nowicjuszki oraz z datków donatorów. Wielkim dobroczyńcą świątyni i klasztoru była cesarzowa Maria Teresa Habsburg, która często odwiedzała urszulanki w Trnawie. Architektura Kościół murowany, późnobarokowy. Jednonawowy, o rzadko spotykanym na Słowacji eliptycznym rzucie nawy, z czworobocznym prezbiterium. Fasada wtopiona w zabudowę ulicy, trójosiowa, trzy rzędy otworów okiennych z wejściem pośrodku najniższej kondygnacji rozdzielone szerokimi pilastrami. Fasada zamknięta wydatnym gzymsem, nad którym fronton o wolutowych krawędziach, zwieńczony czworoboczna wieżą, nakrytą barokowym, baniastym hełmem z latarnią. W ołtarzu głównym obraz autorstwa Jozefa Zanussiego, przedstawiający św. Annę z Marią Panną. W nawie kościoła inny obraz Zanussiego, przedstawiający Chrystusa na Górze Oliwnej. Po zach. stronie nawy, pod ołtarzem Marii Panny, cynowa trumna, kryjąca szczątki tzw. męczenników koszyckich, które pierwotnie spoczywały w miejscowym klasztorze klarysek. Zachodnie skrzydło klasztoru urszulanek zostało zburzone w 1942 r. Na jego miejscu wzniesiono budynek żeńskiego gimnazjum św. Anieli Merici (słow. gymnázium sv. Angely Merici). Od 1963 r. kościół znajduje się w wykazie Narodowych zabytków kultury Republiki Słowackiej (słow. Národná kultúrna pamiatka SR). Bibliografia Ondrušová Klára, Tomovičová Marta: Trnava. Historické pamiatky, wyd. Mesto Trnava, 2010, brak ISBN.
Kostel svaté Anny (Šenkvice)

Kostel svaté Anny je farní kostel římskokatolické farnosti Šenkvice. Stojí v centrální části Šenkvic v okrese Pezinok v Bratislavském kraji na Slovensku. Farnost patří do bratislavské arcidiecéze. Areál kostela je chráněn jako národní kulturní památka. Historie První zmínky o šenkvickém kostele pocházejí z roku 1390, kdy vikář ostřihomského arcibiskupa Leonarda de Pensauro vzpomíná farnost Šenkvice pod dobovým názvem Sankawych. Jeho vznik se předpokládá kolem roku 1350. Absence zpráv o vesnici mezi lety 1462 až 1557 potvrzuje domněnky o opuštění území. Noví osadníci z okolí chorvatské Kostajnice, kteří byli vyhnáni nájezdy Turků, začali stavět na zbytcích starého nový kostel. Následně se Šenkvice staly v roce 1584 farností. V letech 1614–1619 a 1662 jsou doloženy renesanční přestavby kostela. Při druhé z nich byla postavena nová loď a původní upravena na presbytář se sakristií. Nejspíše ve stejné době vzniklo také opevnění kostela, jehož smyslem byla ochrana obyvatel před náhlými vojenskými přepady. Kostel byl vysvěcen čanádským biskupem a zasvěcen Svaté Anně až 3. dubna 1672. Během následujících let se na jeho vzhledu změnilo jen vybavení kostela, když přibyly varhany a byly vyrobeny nové mešní pomůcky a roucha. V roce 1766 kostel vyhořel a v roce 1783 byl obnoven do dnešní podoby. Stavební podoba Jednolodní kostel má pravoúhlý presbytář a hranolovou věž na protější straně. Fasády jsou členěné lizénovými rámci a půlkruhově ukončenými okny s kamenným ostěním. Sedlovou střechu nese krokvový hambalkový krov. Loď je zaklenuta třemi poli valené klenby s lunetami, které dosedají na hlavice představených pilířů. Presbytář je oddělen vítězným obloukem a sklenut dvojicí polí valené klenby. Na zadní část kněžiště navazuje sakristie s třemi poli křížové klenby. V západní části lodi se nachází portál do podvěží, odkud vede schodiště do věže a do prostoru nad sakristií, který mohl v době ohrožení sloužit jako byt faráře. Střechu věže tvoří osmiboká helmice. Dochované opevnění má obdélníkový půdorys s nárožními baštami. Zděnou hradbu prolamují četné střílny přístupné z úrovně terénu. Střílny jsou tvořené výklenkem na vnitřní straně zdi, z něhož do předpolí hradby směřují tři paprskovitě rozmístěné otvory. Nárožní bašty jsou dovnitř otevřené, hradbu mírně převyšují a obsahují druhé obranné podlaží. Na vnější straně hradbu zdobí cihlová soklová římsa a cimbuří se štítkovou atikou ve tvaru vlaštovčích ocasů. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätej Anny (Šenkvice) na slovenské Wikipedii. Literatura DUBOVSKÝ, Ján Milan; LANČARIČ, Henrich; ŽÁKOVÁ, Ľubomíra. Šenkvice. Šenkvice: Obecní úřad Šenkvice, 1994. 220 s. ISBN 80-967129-2-6. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel sv. Anny na Wikimedia Commons Farnost Šenkvice
Kostel svaté Markéty (Lamač)

Kostel svaté Markéty je kostel, který se nachází v bratislavské městské části Lamač. Historie Byl postaven v letech 1947 až 1951 podle plánů architekta Milana Harminca. Architektonicky je podobný dalším kostelům z poválečného období, např. v obcích Terchová nebo Novoť na Oravě. Na průčelí je mozaikový obraz sv. Markéty uherské od akademického malíře Ernesta Zmetáka. Postaven byl na místě staršího kostela ze 16. století, který velikostí již nevyhovoval potřebám farnosti. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätej Margity (Lamač) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Margity na Wikimedia Commons Oficiální stránka farnosti
Kostel svaté Máří Magdaleny (Rusovce)

Kostel svaté Máří Magdalény je římskokatolický farní kostel v městské části Bratislavy Rusovcích v okrese Bratislava V. Kostel byl postaven ve stylu raného baroka v roce 1662. V roce 1758 vyhořel. Kostel tvoří jednolodní stavba s věží a presbytářem s polygonálním závěrem. Loď je zastřešena sedlovou střechou, věž má jednoduchou pyramidální střechu. Nad vstupním portálem se nachází tympanon s erby Zichyů a socha patronky kostela. Erb Štěpána Zichyho a jeho manželky Magdalény Amade souvisí s donátorstvím Zichyů jakož i se skutečností, že až do začátku 20. století jim kostel sloužil jako rodinná hrobka. Erb Štěpána a Magdalény se nachází i na hlavním oltáři. Kostel je zajímavý i svým interiérem. Hlavní oltář pochází z druhé poloviny 17. století a představuje sloupový typ oltáře s ústředním obrazem Ukřižovaného a klečící Máří Magdalénou. Dva boční renesančně barokní oltáře zasvěcené sv. Karlovi Boromejskému a Zvěstování Panny Marie pocházejí stejně ze dne 17. století. Ze stejného období pocházejí i renesančně barokní kazatelna a křtitelnice. Varhany z roku 1857 jsou vyzdobeny erby Felixe Zichy-Ferrarisia a jeho manželky Emílie von Reichenbach-Lessonitz, kteří vlastnili zámeček od roku 1851. Okna presbytáře s vitrážemi jsou darem rusovských donátorů. Jsou na nich zachyceny postavy světců – sv. Tomáše apoštola, sv. Alžběty Uherské a sv. Štěpána. Před hlavním vchodem do kostela stojí morový sloup z roku 1719 na památku morové epidemie z roku 1713 zasvěcený sv. Antonínovi. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätej Márie Magdalény (Rusovce) na slovenské Wikipedii. Literatura Juraj Hradský, Jozef Mallinerits, Rusovce, Oroszvár, Karlburg, Vydavatelství Marenčin PT, Bratislava 2007 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Marie Magdalény na Wikimedia Commons
Kostel svatého Františka z Assisi (Karlova Ves)

Kostel svatého Františka z Assisi je římskokatolický kostel v bratislavské městské části Karlova Ves stojící na Náměstí sv. Františka 4. Patří pod karloveskou farnost minoritů – menších bratří konventuálů. Má kapacitu kolem 250 osob. Kostel byl posvěcen 9. března 2002 biskupem Janem Sokolem. Nad oltářem je zavěšen kříž sv. Damiána. Vedle Kostela se nachází klášter minoritů. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Františka z Assisi (Karlova Ves) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Františka z Assisi na Wikimedia Commons
Kostel svatého Havla (Turany)

Kostel svatého Havla v Turanech je římskokatolický kostel a kulturní památka Slovenské republiky. Kostel stojí v centru obce na vyvýšeném místě. Před kostelem je zvonice, v níž se nacházejí dva zvony. Charakteristika Kostel byl postaven na počátku 14. století (pravděpodobně rok 1300 – 1304) v gotickém stylu a později byl doplněn renesančními prvky. Kostel byl do současnosti mnohokrát přestavován a opravován. Kolem kostela je postavena zeď, která je z husitských dob. Na oltáři se nacházely vzácné staré malby a fresky, které však ztratily na hodnotě neboť je v minulosti někdo neodborně přemaloval. V roce 1636 při požáru shořel vzácný oltář sv. Kateřiny. V letech 1636 – 1639 byl kostel renovován. Koncem 20. století prošel kostel důkladnou rekonstrukcí. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Gála (Turany) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Havla na Wikimedia Commons Kostel na stránkách obce Www.apsida.sk - profil kostela
Kościół św. Gawła w Turanach

Kościół św. Gawła (słow. Kostol svätého Gála) – gotycka, rzymskokatolicka świątynia parafialna znajdująca się w słowackim mieście Turany. Historia Kościół wzniesiono w 1300 lub 1304 roku na miejsku świątyni z roku 1157. W czasach husyckich kościół otoczono kamiennym murem. W pożarze z 1636 zniszczony został gotycki ołtarz. Pożary niszczyły budynek również w 1708 i 1796 roku, w 1942 kościół wyremontowano. Świątynia, otaczający ją cmentarz, dzwonnica i kamienny mur są wpisane na listę zabytków. Architektura Świątynia gotycka, jednonawowa, długa na 18,6 m i szeroka na 9,5 m. Budynek stoi na lekkim wzniesieniu, doświetlają go ostrołukowe okna. Nawa przykryta jest drewnianym stropem z 1942 roku. Wieża z zegarem przykryta jest niewysokim dachem namiotowym, dawniej wieńczył ją hełm cebulasty. Wnętrze zdobi gotycki ołtarz szafiasty, przewieziony na tratwie z terenów diecezji spiskiej. Na jego szczycie ustawiono barokową figurę Matki Bożej Wniebowziętej adorowanej przez dwa anioły. Ołtarz sygnowany jest imieniem Vincentius. Organy pochodzą z 1950 roku. Przed kościołem ustawiono dzwonnicę z dwoma dzwonami. Galeria Przypisy
Kostel svatého Martina (Jarok)

Kostel svatého Martina je barokní stavba z 18. století a byl prohlášen za národní kulturní památku. Nachází se v obci Jarok ležící 10 km jihozápadně od Nitry. První zmínka pochází z roku 1601. V ostřihomském misálu se zmiňuje, že tento kostel, stojící na starém hřbitově, je malý, opuštěný a ve špatném stavu. Prvním knězem v kostele byl Pavol Férerváry v letech 1708 – 1709. Jeho místo zaujal v letech 1709 – 1712 Ján Baltazár Magin, známý jako autor první politické obhajoby slovenského národa v Uhersku. Dodnes se v kostele nachází jeho pamětní tabule. V letech 1712 – 1738 působil v Jarku jako kněz Karol Orlay. Jeho zásluhou a pomocí tehdejšího nitranského biskupa Ladislava Erdődyho byl postaven nový kostel, v letech 1718 – 1723. Původní stavba měla postavenou sakristii a představenou věž, ve které se nacházely tři menší zvony. Největší z nich byl během 1. světové války roztaven na zbrojařské účely, přesněji v roce 1916. První renovace kostela se konala v letech 1784 – 1789, kdy byl vybudován hlavní oltář sv. Martina, stejně tak i oba boční oltáře, sv. Karla Boromejského a sv. Jana Nepomuckého. Kazatelna a mramorová křtitelnice přibyly na konci 18. století. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Martina (Jarok) na slovenské Wikipedii.
Kostel svatého Martina (Vrbové)

Kostel sv. Martina se nachází ve městě Vrbové. Tento římskokatolický kostel je zasvěcen sv. Martinovi biskupovi vyznavači. Byl dobudován v roce 1397 jako farní. Původní gotický kostel se svatyní trojbokého závěru a představěnou věží se zachoval ve zdivu, sloupech hlavní (střední) lodě a ve věži. V 17. století byl kostel barokizován, byla provedena nová klenba a později přistavěna boční severní loď. V 18. století přistavěna jižní loď. Vnější zdivo jižní a západní strany je hladké, na svatyni a na severním průčelí jsou opěrné pilíře. Klenba svatyně je lunetová se štukovou ozdobou, hlavní a jižní loď má křížovou klenbu, klenba severní lodi je valená. Představěná gotická věž má v přízemí goticky lomený vchod. Zde je i vchod do krypty. Nový hlavní oltář má uprostřed sochu sv. Martina, po stranách apoštolů sv. Petra a sv. Pavla. Kazatelna s plastikami sv. evangelistů a reliéfy církevních učitelů je ze začátku 18. století. Na vedlejším pilíři je tabule na památku mešních nadací tit. biskupa Pavla Forgáče (1736). V závěru severní lodi je oltář Sedmibolestné Panny Marie. V jižní lodi je oltář Božského Srdce a na sloupu oltář Srdce Panny Marie. V kostele jsou rozmístěny zastavení křížové cesty, kříž a sochy. Užívaný boční vchod vede do jižní lodi, kde jsou umístěny varhany (1947). Kostel v letech 1612–1662 sloužil nekatolíkům. Vedle kostela je věž, vybudovaná v roce 1835 na místě původní gotické. Stará osada s nálezy z paleolitu, neolitu a z doby bronzové má první písemnou zprávu z roku 1390 (Orbo). Od roku 1397 je doložena fara. V roce 1437 udělil král Zikmund obci městské výsady. Farní matriky jsou vedeny od roku 1699. Farská škola známá již v 16. století, za tureckého pustošení v roce 1599 zničena, obnovena jako římskokatolická lidová škola v roce 1752. Kondochium od konce 18. století. Do farnosti patří Šípkové a Prašník. Na faře je pamětní tabule Jána Baltazara Magina. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Martina (Vrbové) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Martina na Wikimedia Commons
Kostel svatého Martina (Šurany)

Kostel sv. Martina se nachází v Šuranech, v městské části Nitriansky Hrádok, který je mimo jiné znám i nálezem Hrádocké venuše. Původní stavba tohoto kostela pochází z 18. století. V roce 1967 byla postavena nová věž a v roce 2000 byla provedena rozsáhlá rekonstrukce a přestavba celé budovy. Svým atypickým vzhledem se zařadila mezi zajímavosti blízkého regionu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Martina (Šurany) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel sv. Martina na Wikimedia Commons
Kostel svatého Michaela archanděla (Karlova Ves)

Kostel svatého Michaεla archanděla je římskokatolický kostel v Karlově Vsi v Bratislavě. Na sklonku 18. století byla v Karlově Vsi postavena pozdně zděná kaple sv. Jana Nepomuckého. Šlo o malý jednolodní sakrální prostor s polokruhovou apsidou. Na průčelí kaple byly plastiky sv. Petra a sv. Pavla. Kaple měla vestavěnou dřevěnou věžičku. Při kapli byl umístěn i obecní hřbitov. V roce 1935 kapli Jana Nepomuckého rozšířili, zmodernizovali a zasvětili sv. Michaεlu archandělovi. Jednolodní kostelík má půlkruhovou apsidu zaklenutou konchou, která je postavena na římse a na pilastrech se stylizovanými hlavicemi. Původní loď kaple i přístavba nové prostornější lodě mají železobetonový plochý strop. Na západní straně je vestavěná věžička s jehlancovou střechou. Patří pod Karloveskou farnost minoritů – menších bratří konventuálů. Má kapacitu kolem 100 osob. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Michala Archanjela (Karlova Ves) na slovenské Wikipedii. Související články Kostel svatého Františka z Assisi (Karlova Ves) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Michaela Archanděla na Wikimedia Commons Model Kostela
Kostel svatého Michaela archanděla (Čunovo)

Kostel svatého Michaela Archanděla v Čunovo, národní kulturní památka, je datován do druhé poloviny 18. století a je charakterizován jako pozdně barokní stavba s barokním a klasicistním mobiliářem . Objekt prošel v minulosti několika úpravami, které se dotkly tak jeho exteriéru, tak interiéru. Ani při jednom ze stavebních zásahů však nebyl proveden architektonicko-historický výzkum, který by blíže vyhodnotil jeho stavební vývoj a stejně nedošlo ani k hlubšímu zhodnocení mobiliáře, který během úprav ztratil své původní hodnoty. Alespoň k částečnému rozšíření poznatků o objektu došlo až v souvislosti s pracemi na památce v roce 2006. Na základě vyhodnocení nálezové situace a sond z roku 2006 je třeba korigovat dosavadní názory na dobu vzniku kostela sv. Michaela. Podle struktury zdiv a jejich pojiv je zřejmé, že objekt nebyl postaven v jedné, ale v minimálně dvou stavebních etapách. Z první stavební etapy se zachovaly kamenné zdi, které tvořily severní a jižní obvodová zeď svatyně. Že tyto zdi skutečně i původně vyčlenily svatyni, svědčí nálezy dvou nik na severní i jižní stěně, které byly navíc zdobeny malbou po jejich obvodu a které se s největší pravděpodobností využívaly jako pastoforium a nika na odkládání liturgických předmětů. Kromě těchto zdí se svou skladbou k nim blíží i část západní zdi lodi, v místě nasazení věže, které může být také pozůstatkem starší stavby. Skladba zdiva je kombinací kamenného kvádrového zdiva s lomovým kamenem a cihlami. Druhou stavební etapu představuje v cihle postavená loď a pravděpodobně i věž objektu, segmentový závěr svatyně a všechny klenby. Do stejné fáze je třeba zařadit i sakristii a dnešní zpovědní místnost, napojenou na svatyni z jihu. V cihelném zdivu se nacházejí stejné kvádry, jaké byly použity při výstavbě prvotních zdí svatyně a které byly znovu použity po rozebrání rozhodujících částí staršího kostela. Datovací prvky stavební etapy se omezují na niky bez výraznějšího slohového zařazení a z tohoto důvodu je možné vycházet při datování pouze zpětným postupem a odvinout se od barokní přestavby v druhé polovině 18. století. Podle nevelkého počtu nátěrů na prvotních zdech i zhodnocení zlomků barevné výzdoby je možné zařadit první stavební etapu do období renesance – do první poloviny 17., nanejvýš druhé poloviny 16. století, návazně na příchod chorvatských přistěhovalců. Výstavbu prvního kostela je možné řadit do období výstavby nedalekého Rusovského kostela sv. Víta a to i na základě podobné stavební technologie. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Michala Archanjela (Čunovo) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svatého Michaela Archanděla na Wikimedia Commons Http://www.nataku.webdesigners.sk/project/cunovo-church/history-sk.doc