NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Zohor

Zohor je naseljeno mjesto u okrugu Malacky u Bratislavskom kraju u Slovačkoj. Stanovništvo Prema podatcima o broju stanovnika iz 2025. godine naselje je imalo 3846 stanovnika. Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 3448 stanovnika bilo ih je tako 3169 slovačke, 242 neutvrđene, 29 češke, 28 romske, 10 mađarske, 10 inih, 8 ukrajinske, 7 rusinske, 7 njemačke, 4 ruske, 3 poljske, 2 talijanske, 2 srpske, 2 moravske, 2 albanske, 1 šleske, 1 austrijske, 1 francuske i 1 hrvatske narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 3448 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 2275 Rimokatolička Crkva, 805 bez vjerske pripadnosti, 249 neutvrđeno, 36 Evangelistička Crkva, 20 Grkokatolička Crkva, 12 ad hoc pokreti, 10 Pravoslavna Crkva, 8 Kršćanski zborovi u Slovačkoj, 6 ostale i neprecizno određene kršćanske crkve, 5 Jehovini svjedoci, 4 poganstvo i prirodni duhovnost, 4 Islam, 4 Budizam, 3 Kalvinistička, 3 razno, 2 Bratska crkva, 1 Evangelistička metodistička Crkva i 1 Crkva Isusa Krista svetaca posljednjih dana. Izvori Vanjske poveznice Službena stranica naselja (sl.)
Zohor

Zohor – gmina (obec) w powiecie Malacky, w kraju bratysławskim, w zachodniej Słowacji. Historia Obszar miejscowości był zamieszkany już w epoce brązu. Pierwsze wzmianki o wsi pochodzą z 1314 roku, kiedy Karol I Robert zatwierdził przejęcie majątku przez Ottona z Telespruna – w tym wsi rybackiej Sahur (Zohor). W połowie XVI wieku Zohor zasiedlili Chorwaci. Od 1466 r. używana jest współczesna nazwa miejscowości – Zohor. Znane osoby z Zohoru Albín Brunovský Przypisy
Zohor

Zohor este o comună slovacă, aflată în districtul Malacky din regiunea Bratislava. Localitatea se află la altitudinea de 146 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 21,13 km2 și în 2017 număra 3.312 locuitori. Istoric Localitatea Zohor este atestată documentar din 1314. Demografie Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Zohor la Wikimedia Commons
Зохор

Зохор (слч. Zohor) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Малацки, у Братиславском крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 3846 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 3448 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 3169 као Словац, 242 као непознато, 29 као Чех, 28 као Ром, 10 као Мађар, 10 као различите, 8 као Украјинац, 7 као Русин, 7 као Нијемац, 4 као Рус, 3 као Пољак, 2 као Италијан, 2 као Срб, 2 као Морављан, 2 као Албанац, 1 као Шлезијац, 1 као Аустријан, 1 као Француз и 1 као Хрват. Религија У години 2021. је било 3448 људи по вероисповести: 2275 Латинска црква, 805 Без верске припадности, 249 Неоткривено, 36 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 20 Гркокатолицизам, 12 Ад хок покрети, 10 Православна црква, 8 Хришћанске цркве у Словачкој, 6 Друге и неодређене хришћанске цркве, 5 Јеховини сведоци, 4 Паганизам и духовност природе, 4 Ислам, 4 Будизам, 3 Калвинизам, 3 Друго, 2 Црква браће, 1 Уједињена методистичка црква и 1 Црква Исуса Христа светаца последњих дана. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт (језик: словачки)
Зогор

Зогор (словац. Zohor) — село, громада округу Малацки, Братиславський край, південно-західна Словаччина, регіон Загоріє. Кадастрова площа громади — 21,13 км². Населення 3 330 осіб (станом на 31 грудня 2017 року). Географія Протікають Ступавський потік і Зогорський канал. Історія Зогор згадується в 1314 році. Населення Примітки Посилання www.obeczohor.sk — офіційний сайт громади Zohor - …. e-obce.sk (словац.). :
Chrám Panny Marie Matky Církve

Chrám Panny Marie Matky Církve se nachází na vrchu Živčáková v blízkosti slovenských obcí Korňa a Turzovka, na území obce Korňa. Jeho stavba započala v roce 2008, dokončen a slavnostně vysvěcen byl za účasti biskupů ze Slovenska, Čech a Ukrajiny a asi 15 000 poutníků 4. října 2015. Popis Loď nového kostela pojme asi 3 tisíce lidí, dalších 150 věřících pak kaple sv. Josefa. Součástí stavby jsou obytné prostory pro kněze a noclehárny pro poutníky. Zvonice slouží zároveň jako vyhlídková věž. Jsou v ní zavěšeny čtyři zvony, jejichž tvůrcem je akademický sochař Josef Tkadlec z Halenkova. Historie Základní kámen kostela byl slavnostně posvěcen 19. října 2008, a stavba tak byla oficiálně zahájena. Dne 29. května 2011 byl posvěcen kříž, koruna Panny Marie a zvon nového chrámu. Stavba kostela a pastoračního centra si vyžádala asi 3,1 milionu eur (zhruba 84 mil. korun). Podstatnou část sumy tvořily příspěvky věřících. Část financí pochází ze sponzorských darů, podílelo se i slovenské Ministerstvo financí (částkou 11 000 eur, asi 300 tis. korun). Část peněz pochází z dosud nesplaceného úvěru. Související články Zjevení Panny Marie v Turzovce Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Panny Marie, Matky Církve na Wikimedia Commons Turzovka-Živčáková, oficiální stránky poutního místa
Kostel svatého Ladislava (Nitra)

Kostel svatého Ladislava náleží k souboru objektů na Piaristické ulici v Nitře. Komplex se skládá z kostela, kláštera a gymnázia. Řadí se mezi jednu z nejvýraznějších dominant města. Historie Základní kámen kostela položili členové řehole piaristů dne 9. června 1701. Výstavba komplexu pokračovala pomalu, neboť se stavba realizovala během stavovského povstání Františka II. Rákócziho A také byla výstavba poznamenána požáry. Pouze konvikt se podařilo postavit do roku 1714. Téměř hotový klášterní kostel byl zničen požárem v roce 1716. Nový kostel se dvěma věžemi se začal budovat v letech 1742 – 1748 podle projektu Kristiána Morvaea. Vysvěcen byl v roce 1789. Architektura Chrámová loď rozděluje vnitřní nádvoří kláštera na dvě části. Nacházejí se zde kaple otevřené do prostoru lodi. V kostelní věži jsou umístěny čtyři zvony. V interiéru se nachází oltář baldachýnového typu. Výzdobu oltáře navrhl rakouský sochař Martin Vögerle. V kostele je ještě kromě hlavního oltáře dalších šest párových bočních oltářů. Piarističtí umělci zde zanechali stopu v podobě pruských kleneb, které nesou pozdně barokní nástěnné malby. Později byly doplněny o další freskovou výzdobu s motivy z dějin Nitry. Nástěnné malby dále zobrazují příchod svatých Cyrila a Metoděje na Velkou Moravu, Pribinův kostel a svěcení prvních tří slovenských biskupů v Nitře. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kostol svätého Ladislava (Nitra) na slovenské Wikipedii. Literatura VALENT, Štefan. Nitra (Turistický sprievodca). Banská Bystrica :AB-ART Press, 1992. ISBN 978-80-900433-1-2. S. 25. LACIKA, Ján. Poznávame Slovensko, Nitra a okolie. Bratislava: DAJAMA, 2003. ISBN 80-88975-53-0. S. 65. – 66. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel sv. Ladislava na Wikimedia Commons
Kościół św. Władysława w Nitrze

Kościół św. Władysława w Nitrze – zabytkowy kościół klasztorny zakonu pijarów. Znajduje się na ulicy Piaristická na Dolnym Mieście w Nitrze. Kościół św. Władysława jest największym kościołem w Nitrze, miejscem święceń trzech pierwszych biskupów Słowacji. Historia W 1701 zakon pijarów rozpoczął w Nitrze budowę klasztoru. Kamień węgielny pod budowę położył biskup L. Maťašovski 9 czerwca 1701 roku. Jako pierwszy postawiono klasztor, następnie budynek gimnazjum. W chwili, gdy kaplica klasztorna stała się za mała na potrzeby zakonu, podjęto decyzję o budowie kościoła. Stawianie świątyni rozpoczęto w 1742. W 1759 zabudowania klasztorne i kościół zniszczył pożar, ale zaraz przystąpiono do dalszej budowy. W latach 1759–1763 wybudowano wieże. Kościół konsekrowano 20 września 1789. Architektura i wyposażenie Kościół zlokalizowany został na dziedzińcu, pośrodku zabudowań klasztornych, z fasadą od strony ulicy. Wybudowany jest w stylu wczesnobarokowym. Jest to świątynia jednonawowa z dwiema wieżami w fasadzie. Po stronie południowej znajduje się zakrystia, a nad nią oratorium (obecnie biblioteka). Pod kościołem jest krypta – miejsce pochówków zakonników i znamienitych mieszkańców miasta. Wieże o wysokości 52,5 m zwieńczono miedzianymi hełmami. Elewacje ozdabia bogaty detal architektoniczny: pilastry jońskie, gzymsy, obramienia okienne. Ściany wewnętrzne pierwotnie ozdobione były malowidłami przedstawiającymi ważne wydarzenia z historii Węgier, a także związanymi z życiem św. Szczepana, św. Emeryka, św. Elżbiety i św. Małgorzaty. W latach 1940–1941 wnętrze kościoła na nowo wymalowano. Nową polichromię wykonał malarz z Nitry Edmund Massányi. Przedstawia ona historię chrześcijaństwa w Nitrze. Ołtarz główny, fundacji hrabiego Antala Grassalkovicha I, pochodzi z 1750 roku. W nim umieszczony jest obraz przedstawiający patrona kościoła św. Władysława. Ołtarz ozdabiają rzeźby przedstawiające św. Józefa i św. Ignacego Loyolę. Dekorację rzeźbiarską ołtarza wykonał Martin Vogerl. Oprócz ołtarza głównego w kościele znajduje się drewniany ołtarz boczny Serca Jezusowego oraz sześć ołtarzy w nawie. Pozostałe elementy wyposażenia to: ambona z XVII wieku, złocone organy z ok. 1800, dzieło organisty z Trnawy, Valentína Arnolda. Organy posiadają trzy manuały i 39 rejestrów Droga Krzyżowa z 1942 roku, dzwony umieszczone są w wieży południowej. Są to trzy dzwony z 1928 roku ("św. Władysław", "św. Karol Boromeusz" i "św. Józef") oraz jeden z 2011 ("św. Michał"). Przypisy
Dálniční most nad potokem Lodina

Dálniční most nad potokem Lodina je most na Slovensku. S výškou 59 metrů byl do dokončení mostu Valy na dálnici D3 nejvyšším mostem na Slovensku. Most vybudovala společnost Eurovia v letech 2012–2015, v rámci stavby II. úseku D1 Jánovce–Jablonov, projektovala ho společnost Stráský, Hustý a partneři, s. r. o. Je to komorový most se šesti poli, jejichž rozpětí činí 44,8 + 4 × 65 + 54,8 metrů. Je společný pro oba směry dálnice a zajišťuje přemostění hlubokého údolí potoka Lodina. Délka mostu činí 367 metrů. Z konstrukčního hlediska jde o zajímavost zejména v tom smyslu, že most nebyl budován najednou na celou šířku, ale postupně. Nejprve se pomocí těžké horní výsuvné skruže BERD vybudoval po polích jen 6,5 metru široký a 2,6–4,0 metru vysoký komorový nosník, na nějž se zavěsily prefabrikované jedenáctimetrové vzpěry. Následně se příčný řez pevně spojil. Stejná technologie byla na Slovensku poprvé uplatněna při výstavbě viaduktu přes údolí potoka Hosťová na R1, budovaná mezi roky 2009 a 2011 (tento byl ale o asi čtyři metry užší). Poté se podobnou technologií kromě mostu přes potok Lodina postavily ještě další tři mosty. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Most na diaľnici nad potokom Lodina na slovenské Wikipedii. Související články Dálnice D1 (Slovensko) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu most dálnice D1 přes potok Lodina ve Spišském Hrhově na Wikimedia Commons
Talbrücke Spišský Hrhov

Die Talbrücke Spišský Hrhov (vom Betreiber offiziell als Most nad potokom Lodina a cestou I/18 (slowakisch) bezeichnet, wörtlich „Brücke über dem Bach Lodina und der Straße I/18“) ist eine Autobahnbrücke der Diaľnica D1 in der Ostslowakei, bei Autobahnkilometer 355,2. Sie überquert mit einer Länge von 367 m das Tal des Baches Lodina sowie die Cesta I. triedy 18 (I/18) nördlich von Spišský Hrhov und ist 58 m hoch. Während der Bauphase trug die Bezeichnung der Brücke SO 216-00, die slowakische Brückennummer ist M9719. Die Brücke entstand als Teil des Bauabschnittes Jánovce–Jablonov, 2. Abschnitt der D1. Sie ist eine Spannbetonbrücke und hat sechs Spannen (49,8 + 4 × 65,0 + 54,8 m). Der Bau begann im Juni 2012 und die fertiggestellte Brücke wurde am 30. November 2015 dem Verkehr freigegeben. Einzelnachweise Weblinks Talbrücke Spišský Hrhov. In: Structurae
Renesanční zvonice v Popradě

Renesanční zvonice v Popradu je významná historická památka, nacházející se na náměstí sv. Egídia v Popradu. Stavba je součástí unikátního historického souboru spišských renesančních zvonic. Stavba, která spolu s vedle stojícím Kostelem svatého Egídia dodnes tvoří charakteristickou dominantu hlavního popradského náměstí, je v pořadí druhou zvonicí, která vznikla na stejném místě. Původně zde vznikla zvonice nejprve v roce 1592. V blízkosti farního kostela postavil Ulrich Materer, stavitel z nedalekého Kežmarku, zvonici, která v původní podobě vydržela sedmdesát let. V roce 1663 ji do téměř dnešní podoby nechal přestavět Georgius Exoticus. Tuto událost dokládal latinský nápis na zvonici, který se našel při její obnově v roce 1924 (dnes však neexistuje). Podle tohoto nápisu výstavba probíhala od června do srpna 1663. Třípodlažní stavba má na všech stranách hladkou fasádu. Přitom ještě do 50. let 20. století věž obsahovala nárožní bosáž, která byla v uvedeném období odstraněna, stejně jako sgrafitová výzdoba. Zdi ve výši třetího podlaží mají na všech stranách okna – na severní a jižní dvoudílná a na východní a západní třídílná. Stavba je ukončena atikou, tvořenou pravidelně se opakujícími sloupky s polooblouky a volutami, a po celém obvodu obíhajícím slepou arkaturou. V ní se v minulosti nacházely malby evangelistů, apoštolů a alegorických postav. Původně zvonice měla tři zvony původem ze 17. století. V roce 1844 ji však zachvátil velký požár, při kterém se zvony poničily. Toto datum na svém těle nese i jediný současný zvon, pocházející až z konce 19. století. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Renesančná zvonica v Poprade na slovenské Wikipedii. Literatura M. Haviarová, T. Haviar, Spišské renesančné zvonice, Vydavateľstvo Matice slovenskej, Martin, 2011, ISBN 978-80-8115-054-8 J. Gašpar a kol., Poprad, história mesta na starých pohľadniciach, Mesto Poprad, 2006, ISBN 80-969381-8-5 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Renesanční zvonice v Popradě na Wikimedia Commons
Jardí zoològic de Bratislava

El Jardí zoològic de Bratislava (en eslovac: Zoologická záhrada Bratislava) és un zoològic de 96 hectàrees a la ciutat de Bratislava, Eslovàquia, al barri de Karlova Veus. Es troba en el bosc dels Petits Carpats. Segons dades de 2007, el zoològic compta amb una superfície de 96 hectàrees (240 acres), i és la llar de 958 exemplars de 167 espècies d'animals. En 2006, el zoològic va rebre 203.000 visitants. Història Una proposta per construir un zoològic a Bratislava va aparèixer per primera vegada el 1948, dues alternatives es van plantejar per a la ubicació del parc zoològic: Železná studienka al Parc forestal de Bratislava i la Vall Mlynská. Aquesta última va ser triada com el lloc per al nou zoològic, a pesar que estava planejat inicialment usar-ho com un parc cultural en la riba del riu Danubi. Referències
Zoologická zahrada Bratislava

Bratislavská zoologická zahrada je zoologická zahrada v Bratislavě. Nachází se v Mlynské dolině, která administrativně patří k městské části Karlova Ves. Historie První plány na založení zoologické zahrady v Bratislavě se objevily roku 1948. V roce 1949 byla vybrána pro její umístění Mlýnská dolina; zahradě bylo vyhrazeno nejdříve 9 hektarů, s možností rozšíření až na 90 ha. Roku 1959 se začalo s výstavbou. Zoo byla oficiálně otevřena 9. května 1960. V letech 1981 až 1985 byly zničeny dvě třetiny areálu kvůli výstavbě kanalizačního potrubí a dálničního přivaděče. Roku 2003 byla poblíž zoo zahájena výstavba posledního úseku dálnice D2 a tunelu Sitina což si vynutilo přemístění vstupu do areálu. Současnost Zoo v současnosti chová 169 druhů zvířat. Její nynější rozloha je 96 hektarů. Kuriozitou byl pokus o umělé oplodnění nosorožčí samice Ady. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bratislavská zoologická zahrada na Wikimedia Commons (slovensky) Oficiální stránky
Zoologischer Garten Bratislava

f Der Zoologische Garten Bratislava (slowakisch Bratislavská zoologická záhrada) ist ein Zoo in Bratislava. Er ist 96 Hektar groß und liegt im Stadtbezirk Karlova Ves in einem Wald an den Ausläufern der Kleinen Karpaten. Im Jahr 2007 zählte er über 1300 Tiere, die zu 152 verschiedenen Arten gehörten. Erste Vorschläge zur Errichtung eines Zoos in Bratislava wurden 1948 gemacht. Zwei mögliche Standorte standen zur Auswahl, Železná studienka (Eisenbrünnl) im Pressburger Waldpark und Mlynská dolina (Mühlthal) in Karlova Ves. Die Wahl fiel schließlich auf Mlynská dolina. 1959 begannen die Bauarbeiten, die offizielle Eröffnung erfolgte am 9. Mai 1960. Seither musste die Fläche des Zoos zweimal markant verkleinert werden. 1981 bis 1985 wurde die Fläche wegen der Errichtung einer Kläranlage und eines Autobahnzubringers reduziert. 2003 musste der Eingang verlegt werden, um Platz für die Bauarbeiten am Sitina-Tunnel der Autobahn D2 zu schaffen. Im Jahr 2006 zählte der Zoo 203.000 Besucher. Weblinks Offizielle Website (slowakisch) Einzelnachweise
Jardín zoológico de Bratislava

El Jardín zoológico de Bratislava (en eslovaco: Zoologická záhrada Bratislava) es un zoológico de 96 hectáreas (240 acres) en la ciudad de Bratislava, Eslovaquia, en el barrio de Karlova Ves. Se encuentra en el bosque de los pequeños Cárpatos. Según datos de 2007, el zoológico cuenta con una superficie de 96 hectáreas (240 acres), y es el hogar de 1.307 ejemplares de 152 especies de animales. En 2006, el zoológico recibió 203.000 visitantes.​ Una propuesta para establecer un zoológico de Bratislava apareció por primera vez en 1948, dos alternativas se plantearon para la ubicación del parque zoológico: Železná studienka en el Parque forestal de Bratislava y el Valle Mlynská. Este último fue elegido como el lugar para el nuevo zoológico, a pesar de que estaba planeado inicialmente usarlo como un parque cultural en la orilla del río Danubio. Véase también Jardín zoológico Anexo:Jardines zoológicos Referencias
Zoo de Bratislava

Le Zoo de Bratislava (slovaque : Bratislavská zoologická záhrada) a été créé le 9 mai 1960. Actuellement[Quand ?], le zoo a une superficie de 96 ha, dont seulement 35 sont exploités, avec 147 espèces et 617 individus. Notes et références Liens externes Site officiel Portail du tourisme Portail de la zoologie Portail de Bratislava
Ogród zoologiczny w Bratysławie

Ogród zoologiczny w Bratysławie (słow. Bratislavská zoologická záhrada) – ogród zoologiczny w Bratysławie na Słowacji. Znajduje się w Dolinie Młyńskiej (Mlynská dolina), należącej administracyjnie do dzielnicy Karlova Ves. Pierwsze plany otwarcia ogrodu powstały już w 1948 roku, jednak ogród otwarto dopiero 9 maja 1960. W zoo mieszka 983 zwierząt z 157 gatunków. Powierzchnia ogrodu wynosi 96 ha, przy czym część udostępniona zwiedzającym obejmuje 35 ha. Linki zewnętrzne Oficjalna strona zoo
Братиславский зоопарк

Братиславский зоопарк (словац. Zoologická záhrada Bratislava) — зоопарк в районе Братиславы Карлова Вес, расположен в лесу на склонах Малых Карпат. Первые предложения о создании зоопарка в Братиславе датируются 1948 годом. В качестве мест предлагались Братиславский лесопарк и Млынская долина, которую и выбрали, хотя сперва там планировался парк культуры. Строительство зоопарка началось в 1959 году, а 9 мая 1960 года состоялось официальное открытие. Сначала зоопарк располагался на площади около 9 га, сегодня площадь составляет 96 га, на которой в 2006 году обитали 1396 животных 174 видов. В 2006 году в Братиславском зоопарке побывало 203 тыс. посетителей. Ссылки (словац.)Официальный сайт Братиславского зоопарка Архивная копия от 1 марта 2010 на Wayback Machine Примечания
Братиславський зоопарк

Братиславський зоопарк (словац. Zoologická záhrada Bratislava) — зоопарк в районі Братислави Карлова Вес, розташований в лісі на схилах Малих Карпат. Перші пропозиції про створення зоопарку в Братиславі датуються 1948 роком. Як місця пропонувалися Братиславський лісопарк та Млинська долина, яку й вибрали, хоча спершу там планувався парк культури. Будівництво зоопарку почалось в 1959 році, а 9 травня 1960 року відбулось офіційне відкриття. Спочатку зоопарк розташовувався на площі близько 9 га, сьогодні площа складає 96 га, на якій в 2006 році мешкали 1396 тварин 174 видів. В 2006 році в Братиславському зоопарку побувало 203 тис. відвідувачів. Примітки Посилання (словац.)Офіційний сайт Братиславського зоопарку [Архівовано 1 березня 2010 у Wayback Machine.]
Veľký Biel

Veľký Biel, do roku 1948 Maďarský Bél (maďarsky Magyarbél), je obec na Slovensku v okrese Senec. Leží cca 2 km jihozápadně od Sence. Žije zde přibližně 3 100 obyvatel. Při sčítání lidu v roce 2011 zde žilo 65,76 osob slovenské národnosti a 30,47 osob maďarské národnosti. Části obce Veľký Biel Malý Biel Historie První písemná zmínka o obci pochází z roku 1209. V roce 1960 byla obec sloučena s obcí Malý Biel, která se tak stala částí obce Veľký Biel. První písemné zmínky o obcí Malý Biel pocházejí z roku 1323. Historické názvy obce Malý Biel byly Minor Beel a Németbél. Pamětihodností Barokní zámek – architekt: Anton Erhard Martinelli. Doprava Nedaleko obce vede slovenská dálnice D1. Přes obec vede železniční trať Bratislava–Štúrovo – v obci je zastávka. Partnerská obec Szany, Maďarsko Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Veľký Biel na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Veľký Biel na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Veľký Biel

Veľký Biel (bis 1948 slowakisch „Maďarský Bél“; deutsch Ungarisch-Biel, ungarisch Magyarbél) ist eine Gemeinde in der Westslowakei. Der Ort wurde 1209 zum ersten Mal schriftlich erwähnt. Zur Gemeinde gehört der 1960 eingemeindete Ort Malý Biel (deutsch Deutsch-Biel). Bis 1918 gehörte die Gemeinde zum Königreich Ungarn und kam dann zur neu entstandenen Tschechoslowakei. Durch den Ersten Wiener Schiedsspruch kam sie von 1938 bis 1945 kurzzeitig wieder zu Ungarn. Bevölkerung Kultur Einzelnachweise
Veľký Biel

Veľký Biel (Hungarian: Magyarbél) is a village and municipality in western Slovakia in Senec District in the Bratislava Region. Etymology The name comes from Slavic beľ (bělь): whiteness, "glistening place" - mud, swam (compare i.e. with Old Polish biel or Russian biľ /dialect/). 1294 Beel, 1335 Magyarbel (hu: "Hungarian Bel"), now Veľký Biel. 1323 Minor Beel, 1335 Nemethbel (hu: "German Bel"), now Malý Biel - a part of Veľký Bieľ. History In historical records the village was first mentioned in 1209. Geography The municipality lies at an altitude of 126 metres (413 ft) and covers an area of 10.16 km2 (3.92 sq mi) (2025). Population It has a population of 3074 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 2975 people by ethnicity 2261 as Slovak, 607 as Hungarian, 203 as Not found out, 27 as Czech, 9 as German, 9 as Other, 7 as Ukrainian, 6 as Russian, 4 as Romani, 4 as Rusyn, 3 as Polish, 3 as French, 3 as Albanian, 2 as Italian, 2 as Romanian, 2 as Croatian, 2 as English, 1 as Vietnamese, 1 as Serbian, 1 as Greek and 1 as Bulgarian. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 2975 people by religion 1638 from Roman Catholic Church, 894 from None, 204 from Not found out, 99 from Evangelical Church, 52 from Greek Catholic Church, 13 from Other, 10 from Eastern Orthodox Church, 9 from Calvinist Church, 9 from Christian Congregations in Slovakia, 7 from Old Catholic Church, 5 from Other and not ascertained christian church, 5 from Islam, 5 from United Methodist Church, 5 from Buddhism, 5 from Baptists Church, 5 from Ad hoc movements, 4 from Apostolic Church, 2 from Jewish community, 2 from Paganism and natural spirituality, 1 from Church of the Brethren and 1 from Church of Jesus Christ of Latter-day Saints. References External links/Sources Media related to Veľký Biel at Wikimedia Commons Official page https://web.archive.org/web/20070513023228/http://www.statistics.sk/mosmis/eng/run.html
Veľký Biel

Veľký Biel es un municipio del distrito de Senec en la región de Bratislava, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 3074 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sureste de la región, en el valle del río Morava y cerca de la frontera con la región de región de Trnava y con Austria.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Veľký Biel.