Sliač

Sliač (maďarsky Szliács, německy Sliatsch) je lázeňské město na středním Slovensku, v Banskobystrickém kraji v okrese Zvolen. Známé jsou zdejší lázně a také mezinárodní letiště, jediné na středním Slovensku. Název Jméno Sliač souvisí se slovem slatina „minerální pramen, kyselka“. Historie Archeologické nálezy z oblasti jsou datovány do 5. až 9. století. První písemná zmínka o městě je z roku 1250 (týká se osady Hájniky). Dnešní město vzniklo sloučením doposud samostatných obcí Hájniky a Rybáre s lázeňským střediskem Sliač v roce 1959 a tato obec byla povýšená na město v roce 1969. V době okupace Československa sovětskými vojsky (v letech 1968–1991) byla ve Sliači a v jeho okolí dislokovaná sovětská vojska. V červnu 2016 slovenský prezident Andrej Kiska odhalil ve městě památník odsunu sovětských vojsk, první svého druhu na Slovensku. Hájniky První písemná zmínka o osadě je z roku 1250, kdy je zmiňována latinsky jako Villa Custodum silvarum. V místech osady Hájniky žili Slované již v 6. století. Od 14. století náležela vesnice hradu Zvolen. V letech 1582–1657 byla součástí Osmanské říše. V této době byla roku 1626 poškozena požárem. Z obyvatelů se stali kalvíni, katolická farnost byla obnovena až v roce 1675. K dalšímu požáru došlo v roce 1876. Roku 1910 ve vesnici žilo 696 obyvatel, (maďarská menšina, slovenská většina). Do roku 1919 byla obec součástí Zvolenské župy (okresu Zvolen), poté se stala součástí Československa. V noci ze 16. na 17. září 1944 zde bylo partyzány zavražděno 11 nebo 12 lidí. Rybáre První zmínka o osadě pochází z roku 1249, kdy byla nazývána maďarsky Halasz (tj. „rybář“). Byla součástí opevnění města Zvolen. V letech 1582–1668 byla součástí Osmanské říše. Obyvatelé se živili především pěstováním chmelu a chovem hovězího dobytka. Roku 1910 ve vesnici žilo 671 obyvatel, (maďarská menšina, slovenská většina). Do roku 1919 byla obec součástí Zvolenské župy (okresu Zvolen), poté se stala součástí Československa. Sliač Zatímco vesnice Hájniky a Rybáre se nacházejí na pravém břehu řeky, lázeňské středisko Sliač leží na břehu levém. Lázně jsou na tomto místě známy od 13. století. Přírodní poměry Město leží devatenáct kilometrů od Banské Bystrice a šest kilometrů od Zvolenu v údolí řeky Hron, přes kterou zde vede most. Dostupné je po železnici spojující Zvolen s Bratislavou. Do správního území města zasahují části národní přírodní rezervace Mláčik a chráněného areálu Arboretum Borová hora. Obyvatelstvo V roce 2001 žilo ve městě 4667 obyvatel, z toho 4485 Slováků. Pamětihodnosti gotický katolický kostel sv. Mikuláše ze 13. století kaple sv. Hildegardy z roku 1855 šlechtický dům ze 16. století impozantní klasicistický lázeňský dům z 19. století luteránský kostel z roku 2003 dvoupatrový kaštel Lázeňství Sliač je známé lázeňské centrum pro léčbu civilizačních chorob. Probíhá zde léčba srdečně-cévních chorob, chorob pohybového aparátu, onkologických a gynekologických chorob a postcovidového syndromu. V desátých letech 21. století byly zdejší lázně posledními lázněmi na Slovensku, jejichž většinovým akcionářem byl stát. V roce 2009 skončily v účetní ztrátě až 1,3 milionů eur a v roce 2012 přes 800 tisíc eur. Aby odvrátil hrozící konkurz, navýšil v červnu 2006 Fond národního majetku základní jmění společnosti o 1,5 milionů eur a svůj podíl zvýšil z 67 na 72,5 %. Partnerství Od roku 2004 je partnerským městem české Přibyslavi. Smlouva o spolupráci byla podepsána dne 25. června 2004 primátorem města Stanislavem Koreněm a přibyslavským starostou Janem Štefáčkem při účasti přibyslavské delegace na oslavách 760. výročí první písemné zmínky a 35. výročí udělení statutu města. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Sliač na esperantské Wikipedii a Masaker v Hájnikoch na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sliač na Wikimedia Commons Slovníkové heslo Sliač ve Wikislovníku (slovensky) Oficiální stránky města Sliač na Facebooku