Duna Menti Múzeum

A komáromi Duna Menti Múzeum székhelye az észak-komáromi Nádor utcában található, az 1913-ban épült kultúrpalota épületében. A szlovákiai magyar kultúra egyik legfontosabb központja, egyben Szlovákia leggazdagabb római kori gyűjteményével is büszkélkedhet. 2002 és 2007 között a múzeum hivatalos magyar neve Magyar Kultúra és Duna Mente Múzeuma volt, 2007. október 29-én az intézményfenntartó Nyitrai kerület képviselőtestülete kivette nevéből a magyar kultúrára vonatkozó kifejezést. Története A múzeum ötletét a vármegye-székhelyen legelőször Rómer Flóris vetette fel, kezdeményezése azonban a vármegye vezetőségénél süket fülekre talált. A múzeumi gyűjtemény létrehozásának szükségessét sokan látták, elsősorban a római kori leletek környékbeli gazdag előfordulása végett. A Duna Menti Múzeum az 1886-os alapítástól kezdve egészen a második világháború végéig muzeális és művelő egyesületek keretében fejtette ki hatását. 1886 decemberében alapították A Komárom-vármegyei és Komárom városi Történeti és Régészeti Egyletet. Az egylet titkárának, Gyulai Rudolf bencés rendi tanárnak szerkesztésében jelentek meg az értesítők (1888-1893 között 6 évfolyam) és 1889-ben a gyűjteménykatalógus (Kalauz). Ezen kezdeményezés a 90-es évek közepén fokozatosan elsorvadt, végül Gyulai Rudolf is elhagyta a várost. Az egylet új A Komárom vármegyei és városi "Muzeum-Egyesület" néven 1900-ban éledt újjá. Az értesítői előbb Weszelovszky János (1901-1904 között 3 évfolyam), majd Alapi Gyula (1905-1910 között 6 évfolyam) titkárok szerkesztésében jelentek meg. 1911-ben a múzeum egyesületet egyesítik a Közmívelődési Egyesülettel és a Vármegyei Könyvtárral és létrejön a Jókai Mór nevét felvevő A Jókai Közmívelődési- és Muzeum Egyesület, mely a tevékenységét egészen 1947-ig fejtette ki a városban. Az egyesületi évkönyv Komárom névvel 1913-ban indult újra, Alapi főtitkár, egyben múzeum- és könyvtárigazgató szerkesztésében és 1916-ig amikor is a világháborús események miatt leállt a kiadása 4 évfolyamot ért meg. A múzeum gyűjteménye előbb a református kollégium nagytermében kapott szűkös helyet, majd 1897-ben a törvénykezési épület (törvényszéki palota) második emeletén került elhelyezésre, végül 1900 augusztusától a felújított Esterházy-pavilonban nyitotta meg kapuit. 1913 novemberében avatják fel a Kultúrpalotát és a következő év áprilisában nyitják meg benne a múzeum kiállításait, amely épület ma egészében a múzeum főépülete. A Szent András-templommal szemben álló Kultúrpalota helyén 1913-ig a bencés algimnázium (eredetileg 1749-ben emelt, majd 1861-ben újjáépített) épülete állt. 1908-ban a Király püspök utcában felépült a gimnázium ma is álló új épülete, így 5 év múlva a régit lebontották. Az épületet a Jókai Egyesület építtette jelentős állami támogatással, Hültl Dezső műegyetemi tanár tervei alapján. Alapkőletételére május 7-én, felavatására november 29-én került sor. Az Anglia-parkban levő Esterházy-pavilonból ide költözött a városi múzeum és 1914. április 2-án megnyílt az első állandó kiállítás. Az épület nagytermében 1914-1918 között a Vöröskereszt kisegítő hadkórháza működött. Az őszirózsás forradalom idején forradalmi gyűlések és előadások színhelye volt. A Jókai Egyesület 1919-ben kapta vissza az épületet. A két világháború közti időszakban pezsgő kulturális élet színhelye volt, számos hangversenynek, írói estnek, színielőadásnak adott otthont. 1925-ben az író születésének centenáriumán nyitották meg a Jókai kiállítást, 1936-ban pedig ez egyesület 25. évfordulójára a múzeum kiállításait újrarendezték és áprilisban megnyitották a felszabadult termekben a 48-as kiállítást és a Jókai emlékszobát. Entomológiai gyűjteményt legkésőbb 1934-ben, a besztercebányai Wachenhusen Antal hagyatékának Komáromban élő unokaöccse általi odaajándékozásával hozhattak létre. 1913-1936 között haláláig Alapy Gyula, 1936-1940 között pedig Szombathy Viktor igazgatta a múzeumot. A Jókai Egyesület múzeumi osztályának titkára Zombory György lett. Egy időben Nehéz Ferenc kezelte a múzeumi gyűjteményeket. Könyvtárát 1945-ig Baranyay József vezette. 1947-ben a Jókai Egyesületet feloszlatták, a Kultúrpalotát lefoglalták az állam javára, az épület a Matica slovenská tulajdonába került. 1949-ben újra megnyílt a múzeumi kiállítás (már Duna Menti Múzeum néven), 1951-ben pedig a Matica Slovenská megszüntetésével a Népművelési Otthon és a Járási Könyvtár költözött az épületbe. 1968 után csak a múzeum maradt az épületben. Az épületet felújították, 1970-ben pedig megnyílt az állandó régészeti, történeti és néprajzi kiállítás. 1991-ben Liszka József vezetésével megkezdte működését a múzeum Magyar Nemzetiségi Osztálya, mely 2002-ben a múzeum szervezetének kialakításával megszűnt. 2014-ben Élet a szavannákon címmel megnyílt az Afrika élővilágát bemutató kiállítás. A Duna mente élővilágát bemutató állandó kiállítás 2015-ben nyílt meg. 2023-ban megkezdődött a Kultúrpalota felújítása. A múzeum nagytermében rendszeresen tartanak hangversenyeket, az állandó képkiállítás legbecsesebb darabja a Feszty Árpád által Komárom vármegye megrendelésére 1896-ban festett Bánhidai csata című festmény, mely eredetileg a vármegyeháza nagytermét díszítette. Itt található a Jókai Egyesület 40 ezer kötetes könyvtára is. A múzeum főépületének falán 1990-ben Bartók Béla-emléktáblát (a zeneszerző 1924-ben tartott itt hangversenyt), 2000-ben Harmos Károly-emléktáblát (komáromi festő és grafikus, akinek művei a múzeumban is ki vannak állítva), illetve 2006-ban pedig Alapy Gyula emléktáblát adtak át. A múzeum szervezésében rendezik évente meg a Nec arte nec marte helytörténeti iskolai vetélkedőt. A múzeum mellett több mint 50 éve működik múzeumbaráti kör. A múzeum gyűjteményében található többek között a tatabányai Turul-emlékmű mintájául szolgáló keselyű, világháborús emléktábla, Jókai emléktárgyak, Feszty Árpád festményei, Harmos Károly grafikái, Schnitzer Ármin által ajándékozott éggömb, illetve sok más kőemlék között egy Jupiter Dolychenus-relief is Ószőnyből, amit Milch Ármin adományozott az egyletnek. A Jókai-szobor A múzeum előtt található Jókai Mórnak, Komárom híres szülöttének egész alakos ülőszobra, Berecz Gyula komáromi szobrászművész alkotása. A szoborállítás ötlete már rögtön az író halála után (1904) felmerült, a Komáromi Lapok felhívására 1906-ban indult meg rá a gyűjtés. Az összegyűjtött pénz azonban elúszott a hadikölcsönön, később pedig politikai okokból nem állíthattak szobrot. Végül 1936-ban a csehszlovák hatóságok engedélyezték az újabb gyűjtést, ezúttal egy év alatt összegyűlt a szükséges összeg. A Jókai Egyesület pályázatát Berecz Gyula pályaműve nyerte, aki korabeli öltözékben, mesemondóként mintázta meg Jókai alakját. A bronzszobrot Prágában öntötték, talapzatát Komáromi Viktor készítette haraszti mészkőből. Alapkőletétele 1937. június 20-án, ünnepélyes átadása pedig (melyen az akkori csehszlovák miniszterelnök, Milan Hodža is beszédet mondott) november 28-án volt. 1945 után ezt a szobrot is eltávolították, de a ledöntött szobrok közül elsőként, 1952-ben visszakerült eredeti helyére. A restaurálását Verba Imre végezte. Jegyzetek Források Alapi Gyula: A komáromi múzeum története (kézirat). MV SR - ŠA Nitra, pobočka Komárno, fond Jókaiho všeobecnovzdelávací a muzeálny spolok v Komárne (1886-1944), No. 474. 1911 A komáromvármegyei és városi Muzeum-Egyesület. Arch. Ért. 31, 86-87. Mikuláš Dušek 1957: 70 rokov Podunajského múzea v Komárne. Archeologické rozhledy IX, 838, 852-854. M. P. 1975: Régi ismerősünk, Jókai. A Hét 20/26, 3 Tok Béla 1977: Kilencvenéves a komárnói múzeum. Múzeumi Közlemények 1977/1-3, 103-124. 1978 Život 1978 september Kajtár József - Tok Béla 1979: 90 rokov komárňanského múzea. Spravodaj Oblastného podunajského múzea I, 7-25. Fehérváry Magda 1986: Százéves a komáromi múzeum. Honismeret 1986/6, 25. 1986 A komáromi múzeum száz éve. Martin. Mácza Mihály 1987: A jubiláló komáromi múzeum. Irodalmi Szemle 1987/2. 47–53. Tok Béla 1987-1988: A komáromi Jókai Egyesület (1912–1945) I-II. Irodalmi Szemle 30/10, 1081-1090; 31/1, 65-73. Bende István 1988: Öröme az örömszerzés. A Hét 33/38, 17. Mácza Mihály 1992: Komárom – történelmi séták a városban, 28–31. Eva Dénešová - Ľudovít Gráfel 1994: Rímske lapidárium. Pamiatky a múzeá 1994/4, 45. Gunda Klára 1995: Örökségünk - a komáromi történelmi könyvtár értékei. Iuxta Danubium 11, 22. Gáspár Tibor 1996: A révkomáromi múzeum 110 éve. Honismeret 24. Trugly Sándor 2003: Egy letűnt világ emlékei. Új Szó 2003. december 29. Mácza Mihály 2004: A komáromi múzeum története (1886–2003). A Veszprém Megyei Múzeumok Közleményei 23, 325-342. Szénássy Zoltán 2004: Jókairól száz év múltán. Honismeret 32/3, 18-26. Mácza Mihály 2005: Múzeumunk 1998-2004-ben. A Magyar Kultúra és Duna Mente Múzeuma 2005. évi Értesítője, 209-219. Mácza Mihály 2007: 120 éves a komáromi múzeum (1886-2006). A Magyar Kultúra és Duna Mente Múzeuma 2006. évi Értesítője, 71-104. Mácza Mihály 2011: 125 éves a komáromi múzeum (1886–2011). Limes 2011/1. Erik Hrnčiarik 2012: Katalóg VI - Rímske kostené výrobky v zbierke Podunajského múzea v Komárne. Komárno. ISBN 978-80-969785-6-4. Kovács Péter 2016: Feliratos oltár a révkomáromi múzeum lapidáriumában. Studia Epigraphica Pannonica VIII, 59-62. Ezen kívül Gyulai Rudolf (leltár), Weszelovszky János (1903. évi kiállítási leltár), Alapy Gyula (a Komárom vármegyei lelőhelyeket összesítette), Mikuláš Dušek és Zombory György (régészeti leltár) készített leírásokat a múzeumról és annak gyűjteményeiről. Az egyes gyűjteményekről külön feldolgozások és katalógusok is születtek. Számos régészeti lelet az egyleti időkből eltűnt, illetve azonosíthatatlan. Galéria Kapcsolódó személyek Alapy Gyula Baranyay Géza Bausz Teodorik Binder Pál Bíró Béla Bottay Kálmán Mikuláš Dušek Farkas Veronika Fehérváry Magda Gaál Ida Gyulai Rudolf Kajtár József Karle Sándor Klokner Loránd Konkoly Thege Miklós Liszka József L. Juhász Ilona Mácza Mihály Nagy Barna Nehéz Ferenc Pastorális Gábor Ratimorsky Piroska Alexander Reško Stollmann András Szendrey Imre Szijj Ferenc Szombathy Viktor Szuchy M. Emil Tok Béla Trugly Sándor Zombory György További információk A múzeum hivatalos weboldala Muzeum.sk bemutató videó