NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pálffyho palác (Hviezdoslavovo náměstí)

Pálffyho palác je městský palác a Národní kulturní památka Slovenské republiky vedená pod identifikačním číslem 101-37 / 1, která se nachází na Hviezdoslavově náměstí v Bratislavě v městské části Staré Město pod číslem 18. Charakteristika Palác byl postaven v letech 1884–1885 v novobarokním slohu a sloužil hraběti Janu Pálffymu, který byl jedním z nejbohatších mužů v Uhersku, milovníkem umění a vášnivým sběratelem výtvarných děl a uměleckých předmětů. Své bratislavské přepychové sídlo si nechal vybudovat v zadní části Pálffyho paláce obráceného do Panské ulice (identifikační číslo NKP 101-37 / 2). Autorem projektu byl bratislavský rodák Viktor Rumpelmayer. Dnes v tomto městském paláci sídlí Vysoká škola výtvarných umění. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pálfiho palác (Hviezdoslavovo námestie) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pálfiho palác na Wikimedia Commons
Selecký potok (přírodní památka)

Selecký potok je přírodní památka v katastrálních územích obcí Selec a Trenčianske Stankovce v okrese Trenčín v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1984 a jeho rozloha je 4,53 hektaru. Předmětem ochrany je zachovalý fragment podhorského potoka, jeho přítoků a bohaté břehové porosty. Reference
Beckovská skalka

Beckovská skalka je přírodní památka v katastrálním území obce Beckov v okrese Nové Mesto nad Váhom v Trenčínském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1983 a jeho rozloha je 0,39 hektaru. Předmětem ochrany vápencová skalka, která vystupuje z nivy Váhu. Skalní útvar je pozůstatkem druhohorní obalové série Považského Inovce. Reference
Slopy

Slopy jsou přírodní rezervace v katastrálním území obce Dobrá Voda, okres Trnava v Trnavském kraji. Vyhlášena byla v roce 1993 a její rozloha je 153,87 hektaru. Předmětem ochrany je krasové údolí v Brezovských Karpatech, budované triaskými vápenci a dolomity s výskytem krasových pramenů. Na ně jsou vázaná pestrá lesní společenstva prvního až čtvrtého vegetačního stupně s bukem, dubem, javorem a lípou. Na skalách jsou patrné povrchové krasové formy jako škrapy a krasové jámy. Součástí chráněného území je zřícenina hradu Dobrá Voda. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Malé Karpaty. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Slopy na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Slopy na Wikimedia Commons
Ľubovniansky skanzen

Ľuboveňský skanzen (slovensky Ľubovniansky skanzen) je národopisná expozice v přírodě ve Staré Ľubovni, která představuje kulturní hodnoty etnicky smíšeného regionu severovýchodní Spiše a severozápadního Šariše, kde po staletí vedle sebe žili Slováci, Němci, Rusíni, Goralé a Židé. Svým charakterem představuje jedinečnou různorodost života v této oblasti. Součástí expozice je 32 obytných a hospodářských staveb a řeckokatolický dřevěný chrám svatého Michaela archanděla z Matysové z roku 1833. Galerie Odkazy Reference Literatura ZUSKINOVÁ, Iveta. Skanzeny. Bratislava: DAJAMA, 2008. 110 s. ISBN 978-80-89226-58-0. (slovensky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ľubovniansky skanzen na Wikimedia Commons Oficiální stránky Drevený kostol Matysová
Skansen w Starej Lubowli

Skansen w Starej Lubowli (Skansen Lubowniański, Skansen w Starej Lubovni) – skansen, muzeum architektury ludowej na otwartym powietrzu, w mieście Lubowla (Stara Lubowla), założony w 1956 r. we wschodniej części Słowacji. Na terenie skansenu znajdują się obiekty budownictwa sakralnego (cerkiew greckokatolicka), domy mieszkalne, budynki gospodarcze i warsztatowe (kuźnia, młyn, warsztat stolarski), a także budynek szkolny. Zabytki Cerkiew greckokatolicka p.w. św. Michała Archanioła z Matysovej, drewniana z 1833 r. Dom mieszkalny ze wsi Velky Lipnik, zrębowy, trójdzielny z 1922 r. Sezonowe budynki polaniarskie z Litmanovej Sypaniec (spichlerz) z Veľkej Lesnej na Zamagurzu Spiskim Dom bogatego rolnika – wójta z Veľkej Lesnej z 1909 r. Dom pasterza z Litmanowej z 1921 r. Zagroda chłopska z Údola z I. poł. XX w. (dom, stajnia, stodoła i spichlerz) Dom rodzinny z Údola z 1947 r. z ekspozycją przedstawiająca wnętrze szkoły Stolarnia (wybudowany na wzór oryginału z 1928 r.) z wyposażeniem warsztatowym Dom z Jarabiny (Jarzębina), zrębowy na wysokiej kamiennej podmurówce, z 1930 r. Dom mieszkalny z Jakubian z 1938 r. Budynek gospodarczy z Ruskiej Woli z 1945 r. z ekspozycją belek stropowych Dom mieszkalny z Kremnej z początku XX w. Zagroda bezrolnego chłopa z Kamienki, z XIX w. Kaplica p.w. św. Józefa (kopia obiektu z 1730 r. z Gniazd) Kuźnia Bartolomeja Sekeráka z Torysy, z XIX w. Młyn z Sulina z bogatym wyposażeniem technicznym Galeria Przypisy
Sommerhus

Et sommerhus eller fritidshus er en feriebolig, som findes i mange forskellige udformninger. Et sommerhus i Danmark er som regel bygget af træ, men kan også være bygget af andre materialer. Der er stor forskel på komforten i sommerhuse, helt fra luksussommerhuse med egen pool over mellemklassen med sauna og spa til det helt enkle. Som regel er komforten dog væsentlig bedre end i et kolonihavehus. Mange sommerhuse bliver udlejet det meste af tiden, eksempelvis via online booking, men nogle anvender selv sommerhuset som weekendbolig. Historie Historien bag feriehuset starter i 1700-tallet, hvor de rigeste bygger store landsteder. Vi skal helt frem til 1800-tallet før nogle kunstnere, primært kunstmalere, opdager, at der er et helt særligt lys ved Skagen og i Nordsjælland. Kunstnerne blev således igangsættere for feriehusbyggeriet, og både kunstnere og det bedre borgerskab opførte feriehuse til eget brug. Fra Hornbæk og Skagen bredtes feriehuskulturen til resten af landet, og i 1920'erne fik den almindelige arbejder ret til 2 ugers ferie. Denne ret satte ekstra gang i feriehusbyggeriet, og der blev siden 1930'erne opført rigtig mange feriehuse mange steder i landet. Feriehusene var af meget forskellig kvalitet, og tit var det blot primitive hytter på et stykke jord. Regler for sommerhuse Reglerne for fritidshuse afhænger af, om det er beliggende i sommerhusområde eller by- og landzone: Sommerhusområde Benyttelse Fritidshuse beliggende i sommerhusområder. Reglerne om benyttelse af husene er reguleret af planloven, som bl.a. fastsætter, at et sommerhus ikke må anvendes til overnatning i perioden fra 1. november til 28./29. februar. Undtaget herfra er dog kortvarige ferieophold og ophold af pensionister, der har ejet ejendommen i 1 år. Bygning Bygningsreglementet for småhuse fastsætter bestemmelser for, hvordan et sommerhus skal/må bygges. Sommerhuses etageareal må maksimalt udgøre 15% af grundens areal, medmindre andet er fastsat i lokalplan. By- eller landzone Benyttelse Anvendelse af fritidshuse i by- og landzone er reguleret i bygge- og zonetilladelser. Bygning Der er ikke specielle regler for fritidshuse i by- og landzone. Forbehold Danmark har ved tiltrædelsen af EF, og senere ved tiltrædelsen af EU, taget forbehold på sommerhusområdet. Hvis man ikke har fast bopæl i Danmark, og heller ikke tidligere har boet i Danmark i sammenlagt fem år, skal man have Justitsministeriets tilladelse til at erhverve fast ejendom (gælder også folk med dansk statsborgerskab). Er betingelserne i hovedreglen ikke opfyldt får man kun lov til at købe et sommerhus i Danmark, hvis man har en ganske særlig stærk tilknytning, enten til nær familie her i landet eller til ejendommen. Udlejning Reglerne for udlejning af fritidshuse er ikke afhængig af om huset ligger i by-/landzone eller sommerhusområde. Se også Feriehus Sommerhusudlejning Hytte Skur Campingvogn – "mobil hytte/småhus" Skurvogn – mobilt skur Referencer Eksterne henvisninger Politikens sommerhuse fra konkurrencen om billige sommerhuse 1912
Ferienhaus

Unter einem Ferienhaus versteht man im Allgemeinen ein Haus, in dem Gäste gegen Bezahlung für einen bestimmten Zeitraum ihren Urlaub verbringen können. Teilweise wird ein solches Haus ausschließlich für die temporäre Vermietung an Gäste betrieben, häufig wird es auch allein zu diesem Zweck gebaut. Manche Familien besitzen aber auch ein Ferienhaus zur Selbstnutzung (Wochenendhaus, Sommerhaus), zum Beispiel in landschaftlich reizvollen Gegenden. Tourismus Anders als in großen Hotelanlagen oder Ferienparks können Urlauber in einem regional eingebetteten Ferienhaus leichter Land und Leute kennenlernen. Oft werden Ferienhäuser in landestypischer Bauweise erstellt, beispielsweise als Bädervilla an der Ostsee, Reethus in Norddeutschland, Almhütte im Alpenraum, Finnhütte in Teilen Mitteleuropas, Finca in Spanien, Stuga oder Torp in Schweden, Hytte in Norwegen, Mökki in Finnland, als Forsthäuser, Chalet, Cottage, Datsche oder Trulli, sowie Chata in Tschechien und der Slowakei. In der gehobenen Hotellerie spricht man auch von Villa. Diese Ferienhäuser einer Hotelanlage haben meist denselben Service wie die Zimmer, aber mehr Privatsphäre. In vielen europäischen Urlaubsregionen, besonders während der Hochsaison, werden Ferienhäuser nur wochenweise vermietet, wobei als Anreisetag oft der Samstag gilt; dies gilt insbesondere für Ferienhäuser in Urlaubsanlagen. Zu den Mietkosten, die meist pro Tag oder pro Woche kalkuliert werden, kamen früher meist Nebenkosten für Endreinigung, Wasser und Strom, inzwischen ist aber gesetzlich geregelt, dass Endpreise angegeben werden müssen (Kosten für Bettwäsche und Handtücher können separat abgerechnet werden, nur bei 4-Sterne-Häusern müssen auch diese Kosten bereits im Preis enthalten sein). Die Vermietung kann über einen Reiseveranstalter, ein Reisebüro, lokale Vermittlungsagenturen oder direkt beim Vermieter erfolgen. Zudem geben viele Fremdenverkehrsämter jährliche Unterkunftsverzeichnisse heraus. In den vergangenen Jahren hat sich die Ferienhausvermietung mehr und mehr ins Internet verlagert, wo Online-Vermittler und Ferienhausportale ihre Dienste anbieten. Hier kann zwischen Anzeigenportalen, in denen Ferienhausbesitzer ihre Häuser selbst einstellen, Veranstaltern, die die Hausbesitzer selbst betreuen und eigene Bewertungssysteme für ihre Häuser haben, und Vermittlungsplattformen, die Häuser verschiedener Anbieter vermitteln, unterschieden werden. In Einzelfällen vermieten auch Eigentümer der Werke berühmter Architekten ihre Häuser an zahlende Übernachtungsgäste. In den Vereinigten Staaten gilt dies etwa für einige Wohnhäuser, die Frank Lloyd Wright entworfen hat, wie z. B. das Louis Penfield House. Siehe auch Camping Chalet Datsche Ferienwohnrecht, Ferienwohnung Fremdenverkehr Novasol Stuga (Ferienhaus) Literatur Reto Gadola (Hrsg.) Architektur der Sehnsucht. 20 Schweizer Ferienhäuser aus dem 20. Jahrhundert. gta Verlag, Zürich 2013. ISBN 978-3-85676-322-0 Weblinks Literatur von und über Ferienhaus im Katalog der Deutschen Nationalbibliothek Einzelnachweise
Casă de vacanță

Casa de vacanță este o locuință ocupată temporar, ca reședință secundară, destinată odihnei și recreerii. În România, construirea caselor de vacanță se autorizează, la cererea persoanelor fizice și a agenților economici, numai pe terenurile aflate în proprietatea acestora sau concesionate în condițiile legii, în zonele stabilite prin documentațiile de urbanism și amenajare a teritoriului, aprobate potrivit legii. Note Vezi și Domiciliu (drept civil)
Homoľa

Homoľa je přírodní rezervace v katastrálním území obce Telgárt v okrese Brezno v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 2023 a jeho rozloha je 22,19 hektaru. Předmětem ochrany jsou bukové a jedlo-bukové lesy, karbonátové skalní stěny a jeskyně se sintrovou výzdobou. V chráněném území se vyskytují například kuňka žlutobřichá (Bombina variegata), netopýr velký (Myotis myotis), netopýr černý (Barbastella barbastellus) a vrápenec malý (Rhinolophus hipposideros). Reference
Jüdischer Friedhof (Bardejov)

Der Jüdische Friedhof in Bardejov, einer Stadt im Nordosten der Slowakei, liegt am nordöstlichen Rand des Ortes. Auf dem Friedhof befinden sich 1288 Gräber aus dem späten 18. bis 20. Jahrhundert. Bis zum Beginn des 21. Jahrhunderts waren die Gräber überwuchert und viele Grabsteine umgefallen. 2005 begannen Renovierungsarbeiten, die 2009 abgeschlossen wurden. Seitdem wird er gepflegt. Ein kleines, steinernes Mausoleum (Ohel) von Mosche Halberstam (1848–1903) sowie seiner Frau und seinem Sohn steht auf dem Friedhof. Mosche Halberstam gehörte zu der von Chaim Halberstam gegründeten chassidischen Dynastie aus Nowy Sącz. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Slowakei Alte Synagoge (Bardejov) Chevra-Bikur-Cholim-Synagoge Einzelnachweise Weblinks
Jüdischer Friedhof (Michalovce)

Der Jüdische Friedhof von Michalovce, einer Stadt ganz im Osten der Slowakei, liegt an einem Hang direkt an der Straße P. O. Hviezdoslavova, die nach Norden führt. Der jüdische Friedhof wird gepflegt. Er ist von einer zwei Meter hohen Mauer umgeben. Er stammt vermutlich aus der Mitte des 19. Jahrhunderts. Insgesamt sind nahezu 1650 Grabsteine vorhanden; der älteste aufgefundene ist von 1879 und der jüngste von 2017. Im Michalovcer Stadtteil Stráňany gibt es einen weiteren jüdischen Friedhof. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Slowakei Weblinks Einzelnachweise
Kostel Nanebevzetí Panny Marie (Prievidza)

Kostel Nanebevzetí Panny Marie v Prievidzy je filiální kostel v římskokatolické farnosti Prievidza město. Stojí na návrší na východním okraji města. Postaven byl ve druhé polovině 13. století a je chráněn jako národní kulturní památka. Historie Nejstarší stavbou v místech kostela bylo pravěké hradiště. Původně pozdně románský kostel z doby okolo roku 1260 stál snad na předpolí blíže neznámého prievidzského hradu. Když hrad ve 14. století zanikl, stal se kostel součástí benediktýnského kláštera, od roku 1427 obývaného karmelitány. O tři roky později provinciál řádu získal odpustkové privilegium pro návštěvníky kostela v klášteře svatého Kříže a zahájil tak tradici poutí. Stavební podoba Z románské fáze kostela pochází věž a dvě románská okna na jižní straně kostela. Karmelitáni starý kostel goticky přestavěli a k jeho severní straně připojili klášterní budovu. Dokladem je existence zazděného vstupu v severní straně věže. Kněžiště kostela má křížovou žebrovou klenbu ze začátku 15. století. Navazuje na ni loď s renesanční hřebínkovou klenbou. V západním průčelí lodi stoji hranolová věž. Ze dvou stran k ní přiléhají kaple svatého Jana Nepomuckého s gotickou křížovou klenbou a mladší kaple svatého Michala z roku 1767. V průběhu 17. století byl kostel opatřen renesančním, částečně dochovaným opevněním, jehož hradba vymezovala polygonální prostor. Ve zlomech zdi před ni předstupovaly patrové pětiboké věže (pět věží se dochovalo) s trámovými stropy. Přízemí věží bylo směrem dovnitř otevřené klenebním pásem. Jejich obranu umožňovaly úzké klíčové střílny pro ruční palné zbraně. Vnější strany věží byly omítnuté a zdobené malovanou kvádrovou bosáží. Zařízení Barokní hlavní oltář je ambitový a pochází z první čtvrtiny 18. století. Jeho součástí je gotická socha Madony z druhé poloviny 15. století. Gotického stáří je také mříž eucharistického svatostánku. Boční oltáře jsou z konce 17. a počátku 18. století. Lavice pochází z roku 1988, ale jsou kopiemi starších z roku 1840. Větší zvon s vyobrazením Nanebevzetí Panny Marie ve věži váží 143,5 kg a pochází z roku 1932. Menší nese obraz svatého Josefa a váží sto kilogramů. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nanebevzetí Panny Marie na Wikimedia Commons
Kościół Wniebowzięcia Marii Panny w Prievidzy

Kościół Wniebowzięcia Marii Panny (słow. Kostol Nanebovzatia Panny Márie) – kościół obrządku rzymskokatolickiego w Prievidzy na Słowacji. Obecnie farny (parafia Prievidza mesto), należy do dekanatu Prievidza w diecezji bańskobystrzyckiej. Najstarszy z kościołów tego miasta, uznany za narodowy zabytek kultury (słow. Národná kultúrna pamiatka). Położenie Znajduje się na tzw. Mariánskom vŕšku, nieznacznym wzniesieniu, dominującym od wschodu nad dzisiejszym centrum miasta. Wzniesienie to wznosi się na wysokość ok. 30 m ponad poziom Rynku (dzis. Námestie slobody). Od kościoła św. Bartłomieja wiedzie doń Mariánska ulica. Historia Na wzniesieniu, o którym mowa, znajdowało się pierwotnie ufortyfikowane grodzisko, pod którym – jako podgrodzie – powstała późniejsza Prievidza, wspominana w 1113 r. Świadczą o tym zachowane do dziś pozostałości murowanych baszt i murów obronnych. Kościół, jak to było wówczas w zwyczaju, stanowił integralną – a może i dominującą – część tego zespołu. Był jedyną świątynią w Prievidzy, dopóki z końcem XIV w. nie zbudowano – w centrum tworzącego się miasta – nowej świątyni, czyli wspomnianego wyżej kościoła św. Bartłomieja. Nowy rozdział w dziejach kościoła na Mariánskom vŕšku otwarli karmelici, którzy przybyli tu krótko po tym, jak Prievidza uzyskała w 1383 r. status wolnego miasta królewskiego. Zakonnicy ok. 1400 r. rozpoczęli w pobliżu świątyni budowę klasztoru, a do wznoszenia jego murów użyli zapewne materiału pochodzącego z rozbiórki części dawnych fortyfikacji. Rozbudowali również w stylu gotyckim sam kościół. Baszty dawnych umocnień zostały przebudowane na kaplice. W związku z tym, że w połowie XVIII w. kościół stał się popularnym celem pielgrzymek, powstały przy nich charakterystyczne otwarte konfesjonały. Budowla klasztoru nie zachowała się do naszych czasów. O jego zaniku właściwie nie wiemy nic – ostatnia wzmianka pochodzi z 1529 r. Przypuszcza się, że został on zniszczony (rozebrany) celowo ok. roku 1560. Architektura Kościół wzniesiony został ok. 1260 r., pierwotnie w stylu romańskim. Murowany, jednonawowy, po przebudowie z zewnątrz opięty przyporami. W osi czworoboczna wieża, nakryta barokowym hełmem. Wyposażenie wnętrza barokowe; z dawnego zachowała się jedynie gotycka figura Najświętszej Marii Panny z Dzieciątkiem z drugiej połowy XV w. Bibliografia Králik Ivan, Školna Peter, Štrba Ján i in.: Kremnické vrchy. Vtáčnik. Turistický sprievodca ČSSR, wyd. Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1989; Vtáčnik. Horná Nitra. Turistická mapa 1:50 000, 4 wydanie, VKÚ Harmanec 2010, ISBN 978-80-8042-516-6; Zlatá prievidzská cesta – turistický sprievodca, b. aut,. Prievidza 2005, ISBN 80-969316-5-2, s. 43-48.
Jüdischer Friedhof (Dunajská Streda)

Der Jüdische Friedhof von Dunajská Streda, einer Stadt im Süden der Slowakei, ist in einem sehr guten, gepflegten Zustand. Er stammt mindestens aus dem 18. Jahrhundert und ist von einem Zaun umgeben. Er wird noch genutzt. Auf dem jüdischen Friedhof sind mehr als 2500 Grabsteine vorhanden; der älteste ist von 1755 und der jüngste von 2021. Auf dem Gelände befindet sich auch eine Gedenkstätte für die Opfer des Holocaust. Siehe auch Liste jüdischer Friedhöfe in der Slowakei Weblinks Center for Jewish Art; viele Bilder. Einzelnachweise
Fernsehturm Bratislava

Der Fernsehturm Bratislava (slowakisch Televízna veža na Kamzíku) ist ein 200 Meter hoher Stahlbetonturm, der sich auf 433 m n.m. auf dem Berg Kamzík (deutsch Gemsenberg) befindet. Der Fernsehturm Bratislava wurde nach den Plänen der Architekten Stanislav Májek, Jakub Tomašák, Juraj Kozák, Milan Jurica und Ján Privitzer 1975 fertiggestellt und hat die Form einer Doppelpyramide, ähnlich einem Blaw-Knox-Sendeturm. Neben Fernsehsendern werden mehrere slowakische Hörfunkprogramme mit zumeist hoher Sendeleistung ausgestrahlt. Die slowakischen Radiosender sind bis nach Wien problemlos zu empfangen. Wie bei vielen großen Sendetürmen gibt es auch in diesem Turm in 68 Metern Höhe ein Restaurant. Ein Teil davon ist als Drehbühne mit 360° Rundumsicht, auf die Karpaten, Bratislava (Pressburg), die Donau und über die Grenzen nach Ungarn, Österreich und Tschechien angelegt. Der Sender wird für den Betrieb von DVB-T aufgerüstet. Ausblicke vom Fernsehturm Die Drehbühne mit dem Restaurant wurde 2010 geschlossen. Seit 2011 befinden sich im Fernsehturm wieder zwei Restaurants. Ausgestrahlte Programme Hörfunk Fernsehen analog Die vollständige Einstellung des analogen Fernsehens in der Slowakei fand am 31. Dezember 2012 statt. Fernsehen DVB-T Weblinks Englische Seite des Senderbetreibers Fernsehturm Bratislava. In: Structurae Einzelnachweise
Kamzík TV Tower

The Kamzík TV Tower is a 196-metre (643 ft) tall television transmission tower in the Koliba area of Bratislava, the capital of Slovakia. The tower sits 437 m (1,434 ft) above sea level on the Kamzík hill, part of the Little Carpathians, overlooking much of the city. The tower lies within the territory of the Bratislava Forest Park. It was constructed in 1975, replacing a previous transmission tower. The tower was designed by architects Stanislav Májek, Jakub Tomašák, Juraj Kozák, Milan Jurica and Ján Privitzer. The tower has a public observation deck. In conditions of good visibility, Austria, Hungary and the Czech Republic are visible from the tower. Restaurant The VEŽA restaurant closed in 2010. The restaurant's chefs and staff moved to the West Restaurant at the Best Western West Hotel about 100 m (330 ft) down the tower approach road. In 2011, a new restaurant named Altitude opened with an updated interior, serving Mediterranean cuisine. The restaurant is divided into an observation cafe bar, another restaurant, Brasseria, on one floor and the main restaurant on the floor below with rotating tables which provide a 360-degree panoramic view. FM radio Television DVB-T See also List of towers References External links Kamzík TV Tower at skyscraperpage.com Kamzík TV Tower images at flickr http://www.solideurope.sk/TV_stanice.htm http://www.radia.sk/vysielace/4_bratislava-kamzik.html
Torre de televisión de Kamzík

La Torre de TV de Kamzík​ (en eslovaco: Televízna veža na Kamzíku) es una torre de radiodifusión de 196 metros (643 pies) de la altura en la zona de Koliba de Bratislava, capital de Eslovaquia. Se encuentra a 437 m (1.421 pies) m s. n. m. en el cerro Kamzík, parte de los Pequeños Cárpatos, con vista a gran parte de la ciudad. La torre se encuentra en el territorio del Parque Forestal de Bratislava. Fue construida en 1975, en sustitución de una antigua torre de transmisión. La torre fue construida según el proyecto de los arquitectos Stanislav Majek, Jakub Tomasak, Juraj Kozak, Milan Jurica y Ján Privitzer. Véase también Torre Edificio Arquitectura Referencias
Tour de télévision du Kamzík

La tour de télévision du Kamzík (en slovaque : Televízna veža na Kamzíku) est un émetteur de télévision situé à Bratislava, la capitale de la Slovaquie. Cette structure culminant à 194 mètres (199,9 mètres en comptant l'antenne qui la surmonte) doit son nom au mont Kamzík, une colline de 433 mètres dominant l'agglomération. Édifice atypique construit de 1964 à 1974 par les architectes Stanislav Májek, Jakub Tomašák, Juraj Kozák, Milan Jurica et Ján Privitzer, la tour du Kamzík abrite par ailleurs un restaurant panoramique, le « Reštaurácia Veža », et une plate-forme d'observation. Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Bratislava
Wieża telewizyjna Kamzík

Wieża telewizyjna Kamzík – 200-metrowa wieża telewizyjna w Kolibie (dzielnica Nové Mesto), w Bratysławie, stolicy Słowacji. Znajduje się na wysokości 433 m n.p.m. na wzgórzu Kamzík, części Małych Karpat, z widokiem na dużą część miasta. Wieża znajduje się na terytorium Bratysławskiego parku leśnego. Została zbudowana w 1975 roku, zastępując starą wieżę. Wieża została zbudowana według projektu architekta Stanislava Májka, Jakuba Tomašáka, Juraja Kozaka, Milana Juricy i Jána Privitzera. DVB-T Przypisy