NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Czerwony Staw Kieżmarski

Czerwony Staw Kieżmarski, w części literatury tatrzańskiej Czerwony Staw Kiezmarski (słow. Červené pleso, Kežmarské Červené pleso, niem. Roter See, Kesmarker Roter See, węg. Vörös-tó, Késmárki-tó) – staw położony w środkowej części Doliny Jagnięcej w słowackiej części Tatr Wysokich. Jeziorko leży na wysokości 1801 m n.p.m. Bardzo trudno określić jego wymiary, ponieważ ulegają one wyraźnym okresowym wahaniom. Według pomiarów TANAP z lat 60. XX wieku jego powierzchnia to 0,19 ha, długość 66 m, szerokość 35 m, głębokość 1,2 m. Szlaki turystyczne – obok stawu przebiega znakowany kolorem żółtym szlak turystyczny ze schroniska nad Zielonym Stawem Kieżmarskim na Jagnięcy Szczyt. Czas przejścia: 2:15 h, ↓ 1:35 h Przypisy Bibliografia Witold Henryk Paryski: Tatry Wysokie. Przewodnik taternicki. Część XXIII. Przełęcz Stolarczyka – Modra Ławka. Warszawa: Sport i Turystyka, 1983. ISBN 83-217-2472-8.
Kvačianska dolina

Kvačianská dolina je krasové údolí ve východní části Chočských vrchů na Slovensku. Údolí je chráněno jako národní přírodní rezervace, která leží v správních územích obcí Kvačany (katastrální území Dlhá Lúka a Kvačany) a Veľké Borové v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinském kraji. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1967 a jeho rozloha je 461,79 hektaru. Předmětem ochrany je průlomové údolí se zachovalými lesními a skalními společenstvy. Údolím protéká potok Kvačianka a vede jím červeně značená turistická trasa z Kvačan do Veľkého Borového nebo do Huty. V její horní části se v lokalitě Oblazy nacházejí dva vodní mlýny, které jsou technickými památkami. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kvačianska dolina na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kvačianska dolina na Wikimedia Commons
Квачянська долина

Квачянська долина (Kvačianska dolina) — природний заповідник в Словаччині; розташовується в окрузі Ліптовський Мікулаш — біля сіл Квачани і Вельке Борове. Протікає річка Квачянка. Охоронна територія заснована 1967 року; займає 462 га. Примітки
Prosiecka dolina

Prosiecka dolina je krasové údolí v Chočských vrších na Slovensku. Údolí je chráněno jako národní přírodní rezervace. Leží v katastrálním území obce Prosiek v okrese Liptovský Mikuláš v Žilinském kraji. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1967 a jeho rozloha je 341,73 hektaru. Předmětem ochrany je krasový reliéf, patnáct metrů vysoký vodopád v bočním údolí a pestrá společenstva s výskytem chráněných druhů rostlin a živočichů. Délka údolí je 3,5 km. Začíná na horských loukách Svoradu a vyúsťuje v blízkosti podhorské obce Prosiek. Geologie Z geologického hlediska jde o krasové kaňonovité údolí potoka Prosiečanka. Dolina je tvořena vápenci a dolomity, podobně jako celé Chočské vrchy. Erozní činnost Prosiečanky vymodelovala typický krasový vzhled doliny, který se projevuje četnými skalními bradly a věžemi tvořenými z odolnějších vápenců. Typickým vnějším krasovým znakem jsou i četné soutěsky, zejména na začátku a v závěru doliny. V údolí se nachází několik vyvěraček a ponorů (zejména na Svoradě). Souvrství vápenců a dolomitů vytvářejí ideální podmínky pro vznik jeskyní, z nichž je nejznámější Prosiecká jeskyně. Rostlinstvo Flóra Prosiecké doliny je typická pro vápencové podloží. Z hlediska vegetace patří do bukové oblasti s četnými bukovými lesy a jedlovými bučinami. Členitý reliéf v kombinaci se silným zahloubením a častými teplotními inverzemi způsobily udržení se chladnomilných až alpinských druhů rostlin jako reliktních společenstev. Příkladem je výskyt plesnivce alpského. Tento jev se nazývá inverze rostlin. Turistika Prosiecka dolina bývá považována za nejkrásnější dolinu zejména pro krasové útvary a pestrost rostlinstva. Čtenáři časopisu Krásy Slovenska ji označili za nejkrásnější dolinu Slovenska. Mezi největší lákadla patří vodopád v závěru doliny, ke kterému se dá dostat z rozcestí Vidová po žebřících vedoucích po skalách v tiesňavě. Dolinou vede naučná stezka, na které jsou instalovány početné informační tabule popisující její charakteristiky. Stezka začíná v obci Prosiek a vede po modré turistické značce napříč celou dolinou. Pod bradlem Kubín odbočuje k žebříkům směrem na louky Svoradu, odkud možné dále pokračovat po: modré značce dále přes Sekané na Veľké Borové a podél potoka Borovianka na Horný mlyn, kde se připojuje zelená značka a pokračuje do Kvačianské doliny, kde se připojí na červenou značku vedoucí do obce Kvačany. zelené značce – doprava na Prosečné (1372 m), odkud pokračuje přes sedlo Ostruky k Hornému mlynu, kde se napojí na modrou značku, která pokračuje do Kvačianské doliny, která má podobný charakter jako Prosiecka dolina. zelené značce – doleva přes sedlo Rovné na Heliaš (Heliašská priepasť), potom pokračovat přes sedlo Pravnáč až do obce Liptovská Anna. Zelený chodník lze použít jako alternativní cestu z Liptovské kotliny (Liptovské Anny) přes Svorad do Kvačianské doliny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Prosiecka dolina na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Prosiecka dolina na Wikimedia Commons
Просецька долина

Просецька долина (Prosiecka dolina) — природний заповідник в Словаччині; розташовується в окрузі Ліптовський Мікулаш — біля села Просіек. Охоронна територія заснована 1967 року; займає 3,42 км². Протікає потік Просічанка. Примітки
Palau d'Estiu de l'Arquebisbe

El Palau d'Estiu de l'Arquebisbe (en eslovac: etný arcibiskupský palác) és un palau a Bratislava on es troben oficines del govern d'Eslovàquia (l'Oficina de Govern de la República Eslovaca).> El palau restaurat amb un jardí anglès és inaccessible al públic. Va ser originalment, al segle xvii, una residència d'estiu del renaixement per als arquebisbes de Esztergom (ja que havia estat ocupat per l'Imperi Otomà el 1543, els arquebisbes es van assentar a Bratislava). L'escultor barroc Georg Rafael Donner va tenir un estudi en el jardí del palau durant gairebé 10 anys. Referències
Letní arcibiskupský palác

Letní arcibiskupský palác v Bratislavě je barokní palác, někdejší letní sídlo ostřihomských arcibiskupů v hlavním městě Slovenska. Historie Palácový park nazývaný "Bratislavská zaharada (německy Preßburger Garten, maďarsky Posoni kert) založený arcibiskupem Jiřím Lippayem. V letech 1761–1765 původně renesanční letní sídlo ostřihomských arcibiskupů přestavěl architekt Franz Anton Hillebrandt do jeho pozdější barokní podoby. V zahradě paláce měl téměř 10 let svoji dílnu rakouský barokní sochař Georg Raphael Donner. Zahradu původně zdobilo mnoho různých soch, ale většina z nich se ztratila v 19. století, když byla v paláci dočasně umístěna vojenská nemocnice. Dnes v tomto paláci sídlí Úřad vlády Slovenské republiky. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Letný arcibiskupský palác na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Letní arcibiskupský palác na Wikimedia Commons
Erzbischöfliches Sommerpalais (Bratislava)

Das Erzbischöfliche Sommerpalais (slowakisch Letný arcibiskupský palác) ist ein Barockbau in Bratislava. Es ist der Amtssitz des slowakischen Premierministers und liegt nördlich der Altstadt in der Nähe des Palais Grassalkovich, auf der Westseite des Freiheitsplatzes. Geschichte Das Palais wurde 1614 durch den Primas Ferenc Forgách als dreiflügeliger Renaissance-Sommersitz des ungarischen Erzbischofs errichtet, da Gran im Jahre 1543 durch die Osmanen besetzt worden war. Der österreichische Architekt Franz Anton Hillebrandt baute das Gebäude in den Jahren 1761 bis 1765 in ein Barockpalais mit Rokoko-Dekorationen und Zäunen um. Im Garten des Hauses hatte der Wiener Bildhauer Georg Raphael Donner seine Werkstatt. Nach der Rückverlegung des Erzbischofssitzes von Pressburg nach Gran verwahrloste das Palais mit dem Palaisgarten und vielen Dekorationen und Statuen zusehends, ab 1859 wurde es dann bis 1939 als Krankenhaus verwendet. Danach folgte ein Umbau zum Außenministerium der Ersten Slowakischen Republik und nach dem Ende des Zweiten Weltkrieges war es der Sitz der Regierung der Slowakischen Sozialistischen Republik. Seit den 1990er Jahren ist das renovierte Palais mit englischem Park Sitz des slowakischen Premierministers. Weblinks Geschichte des Palais auf der slowakischen Regierungsseite (slowakisch)
Palacio Arzobispal de Verano

El Palacio de Verano del Arzobispo (en eslovaco: Letný arcibiskupský palác) es un edificio en Bratislava que albergaba la residencia del arzobispo de la ciudad. Actualmente es la sede del Gobierno de Eslovaquia.​ El palacio, de estilo renacentista, fue originalmente en el siglo XVII la residencia de verano de los arzobispos de Esztergom (dado que Esztergom había sido ocupada por el Imperio Otomano en 1543, los arzobispos tenían su sede en Bratislava). El escultor barroco Georg Raphael Donner tuvo un estudio en el jardín del palacio durante casi 10 años. Véase también Palacio Arquitectura del Renacimiento Referencias
Palazzo arcivescovile d'estate

Il Palazzo arcivescovile d'estate (in slovacco: Letný arcibiskupský palác) è un palazzo barocco di Bratislava, oggi sede del governo slovacco. Storia All'inizio del XVII secolo l'arcivescovo di Strigonio Ferenc Forgách comprò dai cittadini locali un terreno e vi fece impiantare un giardino. Nell'anno 1614 circa ne fece la residenza arcivescovile. L'arcivescovo György Lippay Zombori ordinò la costruzione di un nuovo edificio, che si protrasse dal 1642 al 1666. Negli anni dal 1761 al 1765, per ordine dell'arcivescovo Ferenc Barkóczy, l'architetto Franz Anton Hillebrandt trasformò l'originaria residenza estiva rinascimentale in un palazzo tardo-barocco. Nel complesso si è conservato il giardino voluto dall'arcivescovo György Lippay Zombori. Nel giardino del palazzo ebbe per quasi dieci anni il suo laboratorio il famoso scultore barocco austriaco Georg Rafael Donner. Il giardino originariamente ospitava molte statue, ma la maggior parte di esse andò perduta nel XIX secolo, quando il palazzo fu adibito provvisoriamente a ospedale militare. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Palazzo arcivescovile d'estate Collegamenti esterni (SK) Scheda del palazzo su www.pamiatky.sk (SK) Storia del palazzo su www.vlada.gov.sk
Letni pałac arcybiskupi w Bratysławie

Letni pałac arcybiskupi (słow. Letný arcibiskupský palác) w Bratysławie – powstał jako renesansowa budowla w XVI wieku. Był letnią rezydencją arcybiskupów Esztergom, którzy przed turecką okupacją schronili się na terenach Górnych Węgier. Położony jest na Starym Mieście na placu Námestie Slobody 2899/1, w pobliżu Pałacu Prezydenckiego, obecnie siedziba słowackiego rządu. W latach 1761–1765 austriacki architekt Franz Anton Hillebrandt rozbudował go w stylu barokowym. Przez kilka lat swój warsztat miał tutaj rzeźbiarz Georg Raphael Donner. Wygląd i wystrój ogrodu pałacowego pochodzi z XIX wieku, kiedy to pałac pełnił m.in. funkcję szpitala wojskowego (w latach 1859–1939; arcybiskupi Esztergomu powrócili do siedziby swojej diecezji). Niektóre rzeźby ogrodowe zaginęły lub stoją w innych miejscach – rzeźba św. Jana stoi na dziedzińcu drugiego pałacu arcybiskupiego w Bratysławie, z kolei rzeźba atlantów znajduje się w austriackiej przygranicznej miejscowości Kittsee. W okresie Pierwszej Republiki Słowackiej (1939–1945) w pałacu znajdowało się Ministerstwo Spraw Zagranicznych i w tym też czasie wyburzono część bocznych budynków, a sam główny budynek mocno przebudowano; obecnie pozostało wewnątrz niewiele oryginalnych elementów, a najlepiej zachowana jest pałacowa kaplica. Po wojnie umieszczono w nim siedzibę rządu Słowackiej Republiki Socjalistycznej. Obecnie, po renowacji budynku oraz ogrodu (ogród angielski), mieści się tu siedziba słowackiej Rady Ministrów. Linki zewnętrzne Historia budynku. www-8.vlada.gov.sk. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-04-07)]. (ang.).
Павлице

Павлице (на словашки: Pavlice) е село в окръг Търнава, Търнавски край, западна Словакия. Населението му е 535 души. Разположено е на 127 m надморска височина, на 16 km южно от град Търнава. Площта му е 7,63 km². Кмет на селото е Даниела Майак Цедулова. Население Източници
Pavlice (okres Trnava)

Pavlice jsou obec na Slovensku v okrese Trnava. Nachází se v severní části Podunajské nížiny asi 15 km od města Trnava. Zajímavosti římskokatolický kostel svatého Mikuláše z roku 1692. Osobnosti Anton Rašla (1911 – 2007), slovenský vojenský prokurátor a právník, poslanec Slovenské národní rady Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pavlice na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pavlice na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Pavlice (Slowakei)

Pavlice (bis 1948 slowakisch „Páldy“; deutsch Pald, ungarisch Páld) ist eine Gemeinde im Westen der Slowakei mit 535 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2024). Sie gehört zum Okres Trnava, einem Teil des Trnavský kraj. Geographie Die Gemeinde befindet sich am Ostrand des Hügelland Trnavská pahorkatina, einem Teil des slowakischen Donautieflands am Flüsschen Gidra. Das Gemeindegebiet ist flach, entwaldet und von fruchtbaren Schwarzböden bedeckt. Das Ortszentrum liegt auf einer Höhe von 127 m n.m. und ist 19 Kilometer von Trnava entfernt. Nachbargemeinden sind Voderady im Norden, Majcichov im Nordosten, Abrahám im Osten, Pusté Úľany im Süden, Veľký Grob im Westen. Geschichte Pavlice wurde zum ersten Mal 1266 als terra Pauli schriftlich erwähnt. Im Mittelalter gehörte die Ortschaft, ebenso wie umliegende Güter, zu den Tyrnauer Klarissen, ansonsten wechselte der Ort relativ oft Gutsbesitzer. 1828 zählte man 60 Häuser und 433 Einwohner, die vorwiegend von der Landwirtschaft lebten. Bis 1918 gehörte der im Komitat Pressburg liegende Ort zum Königreich Ungarn und kam danach zur Tschechoslowakei beziehungsweise heute Slowakei. Von 1974 bis 1990 war Pavlice Teil von Voderady. Bevölkerung Nach der Volkszählung 2011 wohnten in Pavlice 519 Einwohner, davon 503 Slowaken, jeweils zwei Magyaren, Tschechen und Ukrainer sowie ein Russine. Neun Einwohner machten diesbezüglich keine Angabe. 468 Einwohner bekannten sich zur römisch-katholischen Kirche, drei Einwohner zur griechisch-katholischen Kirche, zwei Einwohner zur evangelischen Kirche A. B. und ein Einwohner zur orthodoxen Kirche; ein Einwohner bekannte sich zu einer anderen Konfession. 19 Einwohner waren konfessionslos und bei 25 Einwohnern wurde die Konfession nicht ermittelt. Bauwerke römisch-katholische Nikolauskirche aus dem Jahr 1643 Einzelnachweise Weblinks Eintrag auf e-obce.sk (slowakisch)
Pavlice, Trnava District

Pavlice (Hungarian: Páld) is a village and municipality of Trnava District in the Trnava region of Slovakia. Population It has a population of 525 people (31 December 2025). Ethnicity In year 2021 was 544 people by ethnicity 528 as Slovak, 9 as Not found out, 5 as Czech, 4 as Other, 3 as Ukrainian, 2 as Russian, 2 as Hungarian, 1 as Rusyn, 1 as Romanian, 1 as Austrian and 1 as German. Note on population: The difference values of population numbers in the table "Population statistic" and in the sections "Ethnicity" & "Religion" is caused by the use of various statistical methods. Religion In year 2021 was 544 people by religion 430 from Roman Catholic Church, 96 from None, 7 from Not found out, 6 from Greek Catholic Church, 3 from Evangelical Church, 1 from Eastern Orthodox Church and 1 from Other. References
Pavlice (Trnava)

Pavlice es un municipio del distrito de Trnava en la región de Trnava, Eslovaquia, con una población estimada a final del año 2025 de 525 habitantes.​ Se encuentra ubicado en el centro de la región, cerca del río Váh (cuenca hidrográfica del Danubio) y de la frontera con la región de Bratislava.​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pavlice.
Pavlice (Trnava)

Pavlice jest selo u Okrugu Trnava u Slovačkoj. Godine 2025. imalo je 525 stanovnika i površinu 7,62 km2. Stanovništvo Etnička pripadnost Pri popisu stanovništva 2021. godine stanovništvo se moglo izjasniti pripadnicima jedne ili dviju narodnosti. Od 544 stanovnika bilo ih je tako 528 slovačke, 9 neutvrđene, 5 češke, 4 inih, 3 ukrajinske, 2 ruske, 2 mađarske, 1 rusinske, 1 rumunjske, 1 austrijske i 1 njemačke narodnosti. Religija Pri popisu stanovništva 2021. godine 544 stanovnika izjavilo je sljedeće vjerske pripadnosti: 430 Rimokatolička Crkva, 96 bez vjerske pripadnosti, 7 neutvrđeno, 6 Grkokatolička Crkva, 3 Evangelistička Crkva, 1 Pravoslavna Crkva i 1 razno. Izvori
Páld

Páld (szlovákul Pavlice) község Szlovákiában, a Nagyszombati kerületben, a Nagyszombati járásban. Fekvése Nagyszombattól 14 km-re délre található. Története 1266-ban említik először. Vályi András szerint „PÁLD. Magyar falu Hont Vármegyében, földes Ura a’ Religyiói Kintstár, az előtt a’ Nagyszombati Szent Klára Szűzeinek birtokok vala, lakosai katolikusok, fekszik Vödrödhöz közel, mellynek filiája, határjában vagyon jó szőlő hegye, legelője elég, fája tüzre van, de épűletre nints, második osztálybéli.” Fényes Elek szerint „Páld, tót falu, Poson vgyében, a Gidra patakjánál, Puszta-Födémeshez 1/2 óra. Táplál 421 kath. lakost. Határa bő, termékeny; rétje kétszer kaszálható; legelője elég; az uraság juhnyája szép. Ut. p. Cseklész.” A trianoni békeszerződésig Pozsony vármegye Nagyszombati járásához tartozott. Népessége 1910-ben 568, túlnyomórészt szlovák lakosa volt. 2001-ben 485 lakosából 479 szlovák volt. 2011-ben 519 lakosából 503 szlovák. Nevezetességei Szent Miklós tiszteletére szentelt római katolikus temploma 1692-ben épült. Külső hivatkozások Hivatalos oldal Községinfó Páld Szlovákia térképén E-obce.sk Archiválva 2007. december 5-i dátummal a Wayback Machine-ben Jegyzetek Források Čambálová: Pavlice (1266-1996)
Pavlice

Pavlice este o comună slovacă, aflată în districtul Trnava din regiunea Trnava. Localitatea se află la altitudinea de 127 m deasupra n.m., se întinde pe o suprafață de 7,63 km2 și în 2017 număra 569 de locuitori. Istoric Localitatea Pavlice este atestată documentar din 1266. Demografie Note Legături externe Site web oficial Materiale media legate de Pavlice la Wikimedia Commons
Павлице (Трнава)

Павлице (слч. Pavlice) насељено је мјесто са административним статусом сеоске општине (слч. obec) у округу Трнава, у Трнавском крају, Словачка Република. Становништво Према подацима о броју становника из 2025. године насеље је имало 525 становника. Етничка припадност Према попису из 2021. у насељу је живело 544 људи, од чега су по етничкој припадности изјаснили: 528 као Словац, 9 као непознато, 5 као Чех, 4 као различите, 3 као Украјинац, 2 као Рус, 2 као Мађар, 1 као Русин, 1 као Румун, 1 као Аустријан и 1 као Нијемац. Религија У години 2021. је било 544 људи по вероисповести: 430 Латинска црква, 96 Без верске припадности, 7 Неоткривено, 6 Гркокатолицизам, 3 Словачка евангеличка црква аугзбуршке вероисповести, 1 Православна црква и 1 Друго. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт (језик: словачки)
Павлиці (округ Трнава)

Павлиці (словац. Pavlice) — село, громада округу Трнава, Трнавський край. Кадастрова площа громади — 7.63 км². Населення 547 осіб (станом на 31 грудня 2020 року). Історія Павлиці згадуються 1266 року. Географія Протікає річка Ронава. Населення Примітки Посилання www.pavlice.sk — офіційний сайт громади Pavlice - …. e-obce.sk (словац.). :
Dlhé oko

Dlhé oko (polsky Długie Oko) je nepatrné a pravděpodobně nestálé pleso v horní části Dlhej kotliny ve Veľké Studené dolině. Leží trochu na západ od Dlouhého plesa ve Vysokých Tatrách. Nemá žádný turistický význam. Jeho název je odvozen od blízkého Dlouhého plesa. Toto bezejmenné pleso uvádějí v polské Velké tatranské encyklopedii autoři Zofia Radwańska-Paryski, Witold Henryk Paryski. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dlhé oko na slovenské Wikipedii. Externí odkazy (polsky) Wielka Encyklopedia Tatrzańska (WET), Długi Staw Staroleśny Poloha na turistické mapě
Długie Oko

Długie Oko (słow. Dlhé oko) – niewielki, okresowy stawek położony na wysokości ok. 1990 m n.p.m. znajdujący się w Dolinie Staroleśnej w słowackiej części Tatr Wysokich. Długie Oko leży w górnych partiach Długiej Kotliny, nieco na zachód od dużo większego Długiego Stawu Staroleśnego. Długie Oko jest jednym z 27 Staroleśnych Stawów rozmieszczonych w obrębie Doliny Staroleśnej. W pobliżu Długiego Oka nie przebiegają żadne znakowane szlaki turystyczne. Nazewnictwo Długiego Oka wywodzi się bezpośrednio od Długiego Stawu Staroleśnego. Bibliografia Witold Henryk Paryski: Tatry Wysokie cz. XIV Wyd. XI. Warszawa: Sklep Podróżnika, 1993. Zofia Radwańska-Paryska, Witold Henryk Paryski: Wielka encyklopedia tatrzańska. Poronin: Wydawnictwo Górskie, 2004. ISBN 83-7104-009-1. Jarosław Januszewski, Grzegorz Głazek, Witold Fedorowicz-Jackowski: Tatry i Podtatrze, atlas satelitarny 1:15 000. Warszawa: GEOSYSTEMS Polska Sp. z o.o., 2005. ISBN 83-909352-2-8.
Knola

Knola je chráněný areál v katastrálních území města Spišská Nová Ves a obce Mlynky v okrese Spišská Nová Ves v Košickém kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1996 a jeho rozloha je 220,02 hektaru. Předmětem ochrany je komplex holí, rašeliništních pramenišť, skal, pozůstatků původních lesů v okolí hory Velká Knola ve Volovských vrších. Na lokalitě se vyskytuje tetřev hlušec (Tetrao urogallus). Reference
Grupa Knoli

Grupa Knoli (słow. podcelok Knola) – grupa górska w zachodniej części Gór Wołowskich w Łańcuchu Rudaw Słowackich. Najwyższym szczytem grupy jest Babiná (1278 m n.p.m.). Położenie i podział Centralnym elementem grupy jest masyw Wielkiej Knoli (1266 m n.p.m.), który na północnym zachodzie poprzez przełęcz Pukanec łączy się z grupą Havranie vrchy. Na wschodzie masyw Knoli przez przełęcz Grajnár przechodzi w pasemko Pálenicy, które ograniczone na południu doliną Hnilca, a na północy głęboką doliną Żelaznego Potoku, opada ku wschodowi w widły tych dwóch cieków wodnych. Na południe od masywu Wielkiej Knoli, oddzielona od niego przełomem Hnilca, piętrzy się masywna Babiná – najwyższy szczyt grupy, od którego przez Smrečinkę (1266 m n.p.m.) i Stromiš (1173 m n.p.m.) długie i rozczłonkowane grzbiety schodzą na zachód i południe ku dolinie Slanej. Na południowym wschodzie od Smrečinki wybiegający od niej grzbiet (główny wododział Gór Wołowskich) przez przełęcz Súľová przechodzi w grupę Złotego Stołu. Turystyka Wszystkie wymienione wyżej główne szczyty i przełęcze grupy Knoli są dostępne znakowanymi szlakami turystycznymi. Przez siodełko grzbietu pod Smrečinką (sedlo Smrečinka, 1215 m n.p.m.) i przez przełęcz Súľovą przechodzi czerwono znakowany Szlak Bohaterów Słowackiego Powstania Narodowego (słow. Cesta hrdinov SNP). Bibliografia Ďurček Jozef a kolektív: Slovenské rudohorie. Volovské vrchy a Čierna hora. Turistický sprievodca ČSSR č. 30, wyd. Šport, slovenské telovýchovné vydavateľstvo, Bratislava 1988. Slovenský raj. Turistická mapa 1:50 000, wyd. VKÚ Harmanec, 1995, ISBN 80-85510-90-1.