NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kysuce Protected Landscape Area

Kysuce Protected Landscape Area (Slovak: Chránená krajinná oblasť Kysuce) is one of the 14 protected landscape areas in Slovakia. It is made of two separate parts, the Javorníky mountains in the west, and Kysucké Beskydy mountains in the east, in north-western Slovakia. It is situated in the Čadca and Kysucké Nové Mesto districts, within the Kysuce region. It borders three other protected areas: the Beskydy Protected Landscape Area in the Czech Republic, Żywiec Landscape Park in Poland and Horná Orava Protected Landscape Area in Slovakia. History The park was created on 23 May 1984. Protected areas declared before include Čierna Lutiša (1972), Veľká Rača (1976), Veľký Javorník (1967), and Vychylovské skálie (1983). Geography, geology and biology More than half of the PLA's territory is covered by forests. Geologically, it is made of low-resistant sandstone layers. Due to the Vlach colonization, the area has a mosaic character, with alternating hamlets with original folk architecture, meadows, fields and forests. Curiosities of the region include crude oil spring near Korňa and mysterious sandstone balls. The area is near the westernmost border of area of great predators of Slovakia, such as the wolf, bear and lynx. A Carpathian endemic species living in the area is the Carpathian newt. Attractions Attractions in the park include the Vychylovka (part of Nová Bystrica) switchback forest railway and Kysuce open-air museum. References External links Kysuce PLA at Slovakia.travel Official Kysuce PLA website from the State Nature Conservancy of the Slovak Republic (in Slovak)
Beschermd Landschapsgebied Kysuce

Beschermd Landschapsgebied Kysuce (Slowaaks: Chránená krajinná oblasť Kysuce) is een beschermd landschapsgebied in Slowakije. Het werd opgericht in 1984 en is 654,62 vierkante kilometer groot. Het bestaat uit bossen en bergen in de Beskiden. Externe link Officiële website
Заштићено подручје Кисућа

Заштићено подручје Кисућа (слч. Chránená krajinná oblasť Kysuce) налази се на северозападу Словачке и формирано је 1984. године на простору планина Јаворники и Кисућка врховина. Обухвата површину од 65.462 ha на којој се налази 22 посебно заштићених резервата. Пре њеног формирања, тринаест резервата су се већ налазили под заштитом државе: Вељки Јаворник (1967), Буковски прамењ (1973), Чиерна Лутиша (1972), Вељке Остре (1973), Војтовски прамењ (1973), Вихиловске прахи (1973), Клокочовске стене (1973), Корњански ропни прамењ (1973), Оходницки прамењ (1973), Вељка Рача (1976), Зајачкова лука (1979), Мали Полом (1981), Вихиловске стене (1983). Једна од специфичности ове области су камене лопте непознатог порекла. У питању су лоптасте формације, од пешчара и конгломерата, чији пречник достиже и до 260cm, а јављају се на две одвојене локације које су заштићене као резервати Мегонки и Клокочовске стене. Резерват Корњански ропни прамењ обухвата природни извор сирове нафте, из кога повремено избија и природни гас (са високом концентрацијом метана), док је село Вихиловка познато по туристичкој прузи уског колосека и музеју традиционалне сеоске архитектуре. Види још Национални паркови у Словачкој Заштићена подручја у Словачкој Чадца Жилина Референце
Chráněná krajinná oblast Dunajské luhy

Chráněná krajinná oblast Dunajské luhy je jedna ze čtrnácti chráněných krajinných oblastí na Slovensku. Oblast sestává z pěti samostatných částí Podunajské nížiny, které se táhnou od Bratislavy jihovýchodně ve směru toku Dunaje až ke hranicím s Maďarskem k Velkolélskému ostrovu v okrese Komárno. Její největší částí je Žitný ostrov, což je i největší říční ostrov v Evropě. Oblast se rozkládá na území tří slovenských krajů, Bratislavského, Trnavského a Nitrianskeho, a to na katastrálních územích Baka, Bodíky, Číčov, Čunovo, Dobrohošť, Gabčíkovo, Hamuliakovo, Kalinkovo, Klížska Nemá, Kľúčovec, Kyselica, Medveďov, Mliečno, Nové Košariská, Podunajské Biskupice, Rohovce, Rusovce, Ružinov, Sap, Trávnik, Veľké Kosihy, Vojka nad Dunajom a Zlatná na Ostrove. Celkově má rozlohu 122,84 kilometrů čtverečních. V převážné většině jde o záplavová území, mokřady a různé vodní toky a vodní plochy (jezera, rybníky, vedlejší a slepá ramena řek). Nachází se zde různé druhy mokřadní a vlhkomilné flóry a fauny, včetně endemických druhů. Na území se nacházejí četné lužní lesy. Chráněná krajinná oblast se částečně překrývá s ptačí oblastí Dunajské luhy. Maloplošná zvláště chráněná území V chráněné krajinné oblasti se nachází následující maloplošná zvláště chráněná území: Národní přírodní rezervace Ostrov orliaka morského Číčovské mrtvé rameno Přírodní rezervace Zlatniansky luh Topoľové hony Gajc Kopáčský ostrov Foráš Přírodní památky Kráľovská lúka Panský diel Chráněné areály Poľovnícky les Bajdeľ Ostrovné lúčky (zahrnuje zrušené přírodní rezervace Dunajské ostrovy a Ostrovné lúčky) Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Chránená krajinná oblasť Dunajské luhy na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chráněná krajinná oblast Dunajské luhy na Wikimedia Commons
Beschermd Landschapsgebied Dunajské luhy

Beschermd Landschapsgebied Dunajské luhy (Slowaaks: Chránená krajinná oblasť Dunajské luhy) is een beschermd landschapsgebied in Slowakije. Het werd opgericht in 1998 en is 122,84 vierkante kilometer groot. Het bestaat uit moerassen en draslanden rond de Donau. Externe link Officiële website
Chráněná krajinná oblast Záhorie

Chráněná krajinná oblast Záhorie je nížinná chráněná krajinná oblast na Slovensku vyhlášená v roce 1988. Nachází se v regionu Záhoří na západním Slovensku. Rozloha chráněné oblasti je 275,22 km² a je rozdělena na dvě části, západní a severovýchodní. Západní část začíná u obce Kúty na severu, pokračuje podél hranice s Rakouskem u řeky Morava a končí u města Stupava na jihu. Severovýchodní část je ohraničena vojenským obvodem Záhorie na východě a na jihu. Zasahuje na území okresů Malacky, Myjava, Senica a Skalica. Předmětem ochrany jsou v severovýchodní části biotopy vázané na písek (borové lesy, přesypy), v jižní části jsou předmětem ochrany nivní louky a lužní lesy u řeky Moravy. Maloplošná zvláště chráněná území Národní přírodní rezervace Abrod Červený rybník Horný les Zelienka Přírodní rezervace Šmolzie Bogdalický vrch Jasenácke Vanišovec Chráněné areály Bahno Devínské jezero Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Chránená krajinná oblasť Záhorie na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chráněná krajinná oblast Záhorie na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Záhorie Protected Landscape Area

Záhorie Protected Landscape Area (Slovak: Chránená krajinná oblasť Záhorie) is the first lowland protected landscape area in Slovakia. It is located in the non-administrative Záhorie Region in West Slovakia. The Landscape Area protects 275.22 km² (106.26 mi²) and is divided into two separate parts – western and north-eastern. The western part starts near the village of Kúty in the north, follows the borders between Slovakia and Austria alongside the Morava River and ends near Stupava in the south. The north-eastern part is bordered by the Military District of Záhorie in the east and south. Geography, geology and ecology The western part of the Landscape Area is formed by the Morava River and mainly consists of vast riparian zones and floodplains. This area is well preserved because it had been a strictly prohibited border between the Eastern Bloc and the Western Bloc for 40 years, known as the Iron Curtain. The area contains the largest water-meadows in Slovakia. The riparian forests, mainly in Horný les and Dolný les, contain trees similar to the original old growth forests. A vast network of channels, wetlands and small lakes is spread in the riparian zones and floodplains. These rich and dynamic geographical features bring an extensive variety of flora and fauna. Plants are represented by, for example, large areas of Clematis integrifolia. The water habitat is dominantly occupied by animal groups such as crustaceans, molluscs, fish, amphibians and a lot of species of aquatic birds. The European beaver returned to this area from Austria, where it was reintroduced in the 1980s. The north-eastern part contains sand deposited by aeolian processes, which create dunes. Because of its location, this area is an important route for migrating birds. The contrast between colder lower areas and warm sand dunes creates a bright variety of species. The warm and dry areas are home to the antlion and hoopoe. The fir forests are home to insect predators, which serve as a feeding ground for the European nightjar, woodlark and bats. Tourism In the western part, the artificial levee alongside the Morava River and adjacent newly built biking trail contains boards and posters informing about wildlife and is also popular with hikers. The north-eastern part contains biking and hiking trails, offering unique sand dunes. Biking trails are interconnected with others outside the Landscape Area. See also Protected areas of Slovakia References Záhorie Protected Landscape Area at The Slovak Nature Conservancy (in Slovak) External links Záhorie Protected Landscape Area at Slovakia.travel
Ландшафтный заповедник Загорье

Ландшафтный заповедник «Загорье» - заповедник в западной Словакии (Загорье), расположенный вдоль Моравы на границе с Австрией. Примечания Ссылки Страница заповедника Страничка о заповеднике . Архивировано из оригинала 21 декабря 2007 года.
Ландшафтний заповідник Загір'я

Ландшафтний заповідник Загір'я (словац. Chránená krajinná oblasť Záhorie) — заповідник в західній частині Словаччини, що розташований уздовж річки Морава на кордоні з Австрією. Він знаходиться в неформальному адміністративному окрузі Загір'я в західній частині країни. Територія, що охороняється, складає 275.22 квадратних кілометрів і розділена на дві частини — західну і північно-східну. Західна частина починається в селі Кути на півночі, уздовж кордону з Австрією по річці Морава і закінчується недалеко від міста Ступава на півдні. Північний схід межує із Загорським військовим округом на сході і півдні. Протікає Шаштінський потік. Туризм У західній частині побудована штучна дамба вздовж річки Морава, по якій облаштований велосипедний маршрут. Маршрут містить дошки і плакати, що інформують про дику природу. Він має популярність серед туристів. Північно-східна частина містить велосипедні та пішохідні стежки, пропонуючи туристам краєвид на унікальні піщані дюни. Велосипедні маршрути взаємопов'язані з іншими, що розташовані поза ландшафтною зоною. Посилання Сторінка заповідника [Архівовано 6 лютого 2012 у Wayback Machine.] Сторінка про заповідник Chránená krajinná oblasť ZÁHORIE Správa CHKO Záhorie
Tőkési ág

A Tőkési ág (szlovákul Klátovské rameno) a Kis-Duna jobb oldali ága. Partján található két legnagyobb település Dunatőkés és Vásárút. Itt található az azonos nevű természeti rezervátum. Elhelyezkedése A Tőkési ág a Patonyi-réteknél ered és Nyárasdon folyik vissza a Kis-Dunába. Bevezető A Tőkési ágnak nincsen forrása, és nem is egy felszíni leágazás, hanem a talajvízből tör a felszínre Patonyi-rétek községnél, ezért vize nagyon tiszta. A víz több község rétjén, szántóföldjén vagy területén halad át halad át: Alsópatony, Dunatőkés, Felsővámos, Sikabony, Csallóközkürt, Vásárút, Nemeshódos, Nagyabony, Alsó és Felső Nyárasd. A Tőkési ág felső részén nem meghatározott a folyása, van ahol a föld alatt folyik. Sokszor egy-egy tavacska jelöli a folyását, gazdag vízinövényekkel. Ezt a tájformát főleg Csótfa környékén lehet tapasztalni. Mélysége változó: a néhány cm-től egészen az 5 méterig terjedhet. Tőkési ág nemzeti park Ezt a területet 1993-ban nyilvánították nemzeti parkká. A terület 306,4 hektáron védi a nyárfa, fűzfa és éger erdőket, a természetes eutróf és mezotróf állóvizek lebegő növényzetét és elmerült edényes növényeit, a sík kaszálóréteket és az ártéri tölgy-szil-kőris erdőket, valamint a gyertyános-tölgyeseket. Állatvilág A Tőkési ág környékén sok faj él. A sok faj közül néhány példa: vöröshasú unka (Bombina bombina), vidra (lutra lutra), bütykös hattyú (Cygnus olor), szürke gém (Ardea cinerea), eurázsiai szárcsa (Fulica atra), fehér gólya (Ciconia ciconia), törpegém (Ixobrychus minutus), darázsölyv (Pernis apivorus), jégmadár (Alcedo atthis), karvalyposzáta (Sylvia nisoria), szarvasbogár (Lucanus cervus), szivárványos ökle (Rhodeus sericeus amarus), réti csík (Misgurnus fossilis), széles durbincs (Gymnocephalus baloni), halványfoltú küllő (Gobio albipinnatus), vágó csík (Cobitis taenia), balin (Aspius aspius), leánykoncér (Rutilus pigus), csuka (Esox lucius), csapósügér (Perca fluviatilis), kárász (Carassius carassius), bodorka (Rutilus rutilus), menyhal (Lota lota), tavi béka (Rana ridibunda), kecskebéka (Rana esculenta) és még sok más állatfaj. A túzok (Otis tarda) egyedszáma növekszik. 32 faj az édesvízi puhatestűek. Kutatásokkal megállapították, hogy 80 madárfaj él itt, ebből 70 itt is fészkel. Ezen kívül még 102 rovarfajnak ad otthont a Tőkési ág. Itt jellemezték a Dorytomus család eddig ismeretlen ágát. Állítólag máshol még nem látták ezt a családot. Növényvilág A Tőkési ág jellegzetes növényei a fekete nyár (Populus nigra), fehér nyár (Populus alba), törékeny fűz (Salix fragilis), fehér fűz (Salix alba), magas kőris (Fraxinus excelsior), mézgás éger (Alnus glutinosa), erdei iszalag (Clematis vitalba), csíkos kecskerágó (Euonymus europaeus), borostyán (Hedera helix), vízi lófark (Hippuris vulgaris), fehér tündérrózsa (Nymphaea alba), sárga vízitök (Nuphar lutea), kanadai átokhínár (Elodea canadensis), gyűrűs süllőhínár (Myriophyllum verticillatum), széleslevelű gyékény (Myriophyllum verticillatum). Nevének eredete Nevét valószínűleg lassú folyásán úszkáló tőkés récékről kapta. Építészeti érdekességek A Tőkési ág partján található a tőkési vízimalom. Itt a vizet összeszűkítették, így gyorsabb lett a folyása. Jegyzetek
Клатовський рукав

Клатовський рукав (словац. Klátovské rameno) — права притока Малого Дунаю, протікає в окрузі Дунайська Стреда. Довжина приблизно 31.3 км. Витік знаходиться в Дунайській рівниині.. Впадає Клатовський канал. Відділяється канал Ґабчіково-Топольники. Протікає територією сіл Орехова Потуонь; Дунайський Клатов; Горне Мито; Огради; Тргова Градська; Відрани; Вельке Благово і Топольники. Примітки Посилання Vodny tok 2020
Fintické svahy

Fintické svahy jsou přírodní rezervace v katastrálním území obce Fintice v okrese Prešov v Prešovském kraji na Slovensku. Území bylo vyhlášeno v roce 1980 a jeho rozloha je 41,33 hektaru. Předmětem jsou teplomilná rostlinná a živočišná společenstva v severní části Slanských vrchů. Rezervace je součástí stejnojmenné evropsky významné lokality s celkovou rozlohou 746,51 hektaru. Flora a fauna Kamenité svahy pohoří Stráže, které je tvořeno andezity, je místem výskytu suchomilných a teplomilných rostlin. Na vyhřátých svazích roste koniklec velkokvětý (Pulsatilla grandis), koniklec otevřený (Pulsatilla patens) a kosatec bezlistý (Iris aphylla). Z živočichů jsou chráněny ještěrka zední (Podarcis muralis), kuňka žlutobřichá (Bombina variegata), netopýr velkouchý (Myotis bechsteinii). Z hmyzu jsou to bělásek východní (Leptidea morsei), ohniváček černočárný (Lycaena dispar), modrásek bahenní (Maculinea nausithous), modrásek očkovaný (Maculinea teleius) a přástevník kostivalový (Euplagia quadripunctaria). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Fintické svahy na Wikimedia Commons
Rezerwat przyrody Fintické svahy

Rezerwat przyrody Fintické svahy (słow. Prírodná rezervácia Fintické svahy) – rezerwat przyrody w pn.-wsch. Słowacji. Położenie Rezerwat leży w niewielkiej grupie wzgórz wulkanicznego pochodzenia, zwanej Stráže. Znajduje się ona na pograniczu Gór Czerchowskich (na pn.) oraz Kotliny Koszyckiej (na pd.). Według części geografów słowackich grupa ta stanowi pd.-wsch. „zakończenie” mezoregionu Spišsko-šarišské medzihorie, natomiast z punktu widzenia podobieństw geomorfologicznych stanowi raczej pn.-zach. kraniec Gór Slańskich. Rezerwat obejmuje pas pd.-zach. stoków wydłużonego wzgórza zwanego Kapušiansky hradný vrch, na którego pd.-wsch. krańcu znajdują się ruiny Zamku Kapušiany. Rezerwat położony jest w całości w granicach wsi Fintice w powiecie Preszów w kraju preszowskim, ok. 1,5 km na pn.-wsch. od centrum tej wsi i ok. 7 km na pn.wsch. od Preszowa. Charakterystyka Wzgórze Kapušiansky hradný vrch budują głównie skały andezytowe, co związane jest z wulkanicznym pochodzeniem całej grupy. Rezerwat obejmuje wąski pas terenów długości ok. 2,3 km, ciągnący się wzdłuż pd.-zach. stoków wzgórza. Podłoże, usytuowanie i ekspozycja terenu zadecydowały o utworzeniu się specyficznego mikroklimatu, w którym rozwinęły się oryginalne zespoły ciepłolubnej i sucholubnej flory i fauny. Jest to najbardziej na północ wysunięte miejsce występowania takich zbiorowisk we wschodniej Słowacji. Flora Znaczną część terenu rezerwatu pokrywają ciepłolubne, świetliste lasy dębowe. Na otwartych miejscach o południowej i południowo-zachodniej wystawie dominują zespoły płytkich gleb silikatowych z kostrzewą nibydalmacką i pięciornikiem piaskowym. Rosną w nich liczne gatunki subpanońskie, w tym również takie rzadkie gatunki jak kosaciec bezlistny var. hungarica i sasanka wielkokwiatowa. Godne uwagi jest występowanie sasanki otwartej, której niezbyt liczna populacja wyznacza wschodnią granicę występowania tego gatunku na Słowacji. Z rzadka notowany jest obuwik pospolity. Na skalnych półkach i w szczelinach ścian rozwijają się interesujące zespoły roślinności naskalnej. Charakterystyczne jest rozproszone występowanie derenia jadalnego. Fauna Spośród fauny wyróżniają się ptaki, w tym m.in.: dzięcioł czarny, orlik krzykliwy, trzmielojad zwyczajny, puchacz zwyczajny, puszczyk uralski (jako relikt epoki lodowcowej) czy bocian czarny. W sezonowych młakach leśnych występuje m.in. kumak górski, a na nagrzanych andezytowych ścianach jaszczurka murowa. Z owadów liczne są motyle, m.in. czerwończyk nieparek, czerwończyk fioletek, krasopani hera i wietek morsei. Historia Utworzony rozporządzeniem Ministerstwa Kultury Słowackiej Republiki Socjalistycznej nr 3489/80-32 z dnia 31 maja 1980 r. W rezerwacie ustanowiono 4 stopień ochrony (w skali 5-stopniowej). Przedmiot ochrony Rezerwat utworzono w celu ochrony unikatowych zespołów ciepłolubnej flory i fauny w północnej części Gór Slańskich dla celów naukowo-badawczych, dydaktycznych oraz kulturalno-wychowawczych. Przypisy Bibliografia Informacja na portalu Severovýchod Slovenska [1] Informacja o rezerwacie na enviroportal.sk [2]
Pozsonypüspöki vasútállomás

Pozsonypüspöki vasútállomás (németül: Bischdorf Bahnhof, franciául: Gare de Podunajské Biskupice, angolul: Podunajské Biskupice railway station, csehül: Železniční stanice Podunajské Biskupice, szlovákul: Železničná stanica Podunajské Biskupice (vagy régebben: Biskupice pri Dunaji)) Pozsony Pozsonypüspöki városrészének vasútállomása, melyet a Železnice Slovenskej republiky (ŽSR) üzemeltet. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Pozsony–Komárom-vasútvonal Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak legközelebb: Pozsony-Vereknye Csölle További információk Pozsonypüspöki vasútállomás – Vasútállomások.hu
Podunajské Biskupice (stacja kolejowa)

Podunajské Biskupice – stacja kolejowa w Bratysławie, na Słowacji. Znajduje się w dzielnicy Podunajské Biskupice, zwanej dawniej Biskupice pri Dunaji. Znalazła się w granicach administracyjnych Bratysławy w 1971 roku, kiedy ostatni poszerzono obszar miasta. Podobnie jak inne stacje i przystanki kolejowe włączone w tym czasie, stacja nie zmieniał swojej dotychczasowej nazwy. Od stacji odchodzi bocznica kolejowa do rafinerii Slovnaft (grupa MOL). Linie kolejowe 131 Bratislava – Komárno Linki zewnętrzne Informacje o stacji vlaky.net
Čerenec

Čerenec je přírodní rezervace v katastrálním území obce Prašník v okrese Piešťany v Trnavském kraji na Slovensku Území bylo vyhlášeno v roce 1984 a jeho rozloha je 1,5 hektaru. Předmětem ochrany je pozůstatek lesostepních společenstev s výskytem koniklece velkokvětého (Pulsatilla grandis) a dalších vzácných druhů rostlin. Rezervace je součástí chráněné krajinné oblasti Malé Karpaty. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čerenec na Wikimedia Commons
Nationaltheater Košice

Das Nationaltheater Košice (slowakisch Národné divadlo Košice) ist das Haupttheater der zweitgrößten slowakischen Stadt Košice. Es besteht aus den Sparten Schauspiel, Oper und Ballett. Geschichte Das erste ständige Theater der Stadt entstand 1788 an der Stelle des mittelalterlichen Rathauses. In diesem Haus fanden 500 Zuschauer Platz. Zuerst wurde ausschließlich auf Deutsch gespielt, ab 1816 auch auf Ungarisch. Dieses Theatergebäude musste 1894 aus Sicherheitsgründen geschlossen werden. Das heutige Theatergebäude wurde 1897–1899 nach einem Projekt der ungarischen Architekten Adolf Láng und Antal Steinhardt gebaut und am 28. September 1899 feierlich eröffnet. Im Sinne der damaligen Kulturpolitik im ungarischen Teil von Österreich-Ungarn spielten hier nur ungarischsprachige Theatergesellschaften. Erst nach der Entstehung der Tschechoslowakei im Jahr 1918 kamen slowakische bzw. tschechische Schauspieler. Nach der Gründung des Slowakischen Nationaltheaters in Bratislava war die nationale Theatergesellschaft vor allem in den Sommermonaten in Košice zu Gast. 1924 wurde sie gegründet. Mit der Aufführung des Lustspiels Kocúrkovo von Ján Chalupka begann schließlich am 13. September 1924 der Betrieb des Ostslowakischen Nationaltheaters (slowakisch Východoslovenské národné divadlo). Der erste Direktor war der Tscheche Josef Hurt, der sich um die Gründung von Sparten Schauspiel und Operette verdient gemacht hatte. Das Ostslowakische Nationaltheater musste von Anfang an mit finanziellen Problemen kämpfen und stellte 1930 den Betrieb ein, sodass im Theatergebäude der Stadt in den Folgejahren nur noch saisonal Theatergesellschaften aus Olmütz und Bratislava spielten. Erst 1937 gelang die Gründung einer Filiale des Slowakischen Nationaltheaters in Košice. Mit der Eingliederung der Stadt in Horthys Ungarn nach dem Ersten Wiener Schiedsspruch endete auch diese Filiale. Nach der Wiederherstellung der Tschechoslowakei im Jahr 1945 entstand das neue Ostslowakische Nationaltheater unter der Leitung von Janko Borodáč. Neben Schauspiel baute man die Sparten Oper (inkl. Operette) und zuletzt auch Ballett auf. Die Schauspiel-Premiere feierte man am 15. September 1945 mit dem Spiel Marína Havranová von Ivan Stodola, die Opernsparte debütierte 1946 mit der Operette Polenblut von Oskar Nedbal. Ab der Saison 1946/47 hieß die Gesellschaft Nationaltheater in Košice (slowakisch Národné divadlo v Košiciach), ab 1955 Staatstheater in Košice (slowakisch Štátne divadlo v Košiciach). Das Theatergebäude wurde 1987–1994 umfassend saniert. In der Zeit der zweiten Regierung von Vladimír Mečiar versuchte man, das Staatstheater Košice (unter der Bezeichnung Janko-Borodáč-Theater) mit dem Jonáš-Záborský-Theater in Prešov zum Ostslowakischen Staatstheater zu fusionieren, das Projekt wurde aber 1999 beendet und das Theater kehrte zum vorherigen Namen zurück. Am 1. Mai 2023 wurde es nach jahrelangen Bestrebungen in Nationaltheater Košice umbenannt. Weblinks Offizielle Seite des Theaters (slowakisch, englisch) Einzelnachweise
National Theatre Košice

The National Theatre Košice (Slovak: Národné divadlo Košice) is situated in the centre of Košice, Slovakia. The representative building of the State Theatre was built in a Neo-baroque style according to projects of Adolf Lang during the years 1879–1899. The interior of the theatre is richly decorated with plaster ornaments. The stage is lyre-shaped. The ceiling of the building is decorated with scenes from William Shakespeare's plays Othello, Romeo and Juliet, King Lear and A Midsummer Night's Dream. References External links Official website of The National Theatre Košice