Ліптовський Мікулаш

Ліпто́вський Мі́кулаш (Ліпто́вски-Мі́кулаш; словац. Liptovský Mikuláš, , до 1952 р. словац. Liptovský Svätý Mikuláš, нім. Liptau-Sankt-Nikolaus, Sankt Nikolaus in der Liptau, угор. Liptószentmiklós) — місто, громада в окрузі Ліптовський Мікулаш, Жилінський край, центральна Словаччина. Розташоване між Високими Татрами та Низькими Татрами, на річці Ваг. Кадастрова площа громади — 69,968 км². Історія З другої половини X століття по 1918 рік місто було частиною Угорського королівства. Місто Мікулаш (угор. Liptószentmiklós) вперше згадується 1286 року в королівській справі короля Ладіслава IV. Перший письмовий запис зі згадкою про церкву Святого Мікулаша, яка мала стати основним елементом поселення, датується 1299 роком. Церква Святого Мікулаша є найстарішою спорудою міста. З XIV століття місто отримало велике економічне значення. З 1677 року воно стало центром Ліптову. У 1713 році тут був прилюдно страчений відомий «словацький Робін Гуд» Юрай Яношік (1688—1713). 1848 року в місті були підписані Вимоги Словацького Народу. У наші дні Ліптовський Мікулаш — важливий промисловий і туристичний центр північної Словаччини. Тут розташована Академія збройних сил, що названа на честь генерала Мілана Растіслава Штефаника (словац. Akadémia ozbrojených síl generála Milana Rastislava Štefánika). Географія Протікають річки: Андицький потік Брестовіна Іляновянка Лажтек Мутник Околічнянка Плоштинка Стошянка Місцевості Місто складається з наступних мікрорайонів (колишніх сіл, місцевостей ?): Пам'ятки культури палац «Враново» в міській частині Палудзка, де був увязнений легендарний опришок Юрай Яношік. будинок «Чорний орел» — колишній заїздний двір з гостинницею, пізніше служив як театральна сцена. Культурна пам'ятка національного значення, у якій відбуваються вистави картин сецесійний будинок Гімназії М. М. Годжі з 1914—1916 рр. Словацький музей охорони природи та печер музей Янка Краля Галерея Петра Богуня Храми костел св. Мікулаша з 1280 р. протестантський костел з 1783—1785 рр. костел св. Петра з Алкантари з 1476—1492 рр. синагога з 1842—1846 рр. Розваги Ліптовський Мікулаш є великим туристичним центром для прихильників активних видів спорту. Зимою сюди приїжджають шанувальники зимових видів спорту, влітку — любителі води та рибалки, яких приваблює водосховище Ліптовська Мара. Тут також розташований один з найкрасивіших та найбільших аквапарків Європи — аквапарк Татраландія. Спорт хокейний клуб МХК 32 Ліптовський Мікулаш виступає в Словацькій Екстралізі. спортивний ареал слаломного каякінгу на р. Ваг, із спортивним клубом «KTK Дукла Ліптовський Мікулаш» футбольний клуб «МФК Татран Ліптовський Мікулаш» виступає в І. словацькій футбольній лізі. Міський громадський транспорт Автобусна станція розташована у безпосередній близькості від залізничного вокзалу на вулиці Штефанікова. Вона розділена на два посадкові острови з 16 посадковими пунктами та двома внутрішніми станціями. Частину території автостанції займають також автостоянка, стоянка таксі, автозаправна станція та стоянка автобусів ARRIVA Liorbus. У місті є 13 ліній атобусного громадського транспорту (станом на 13 грудня 2009 року). Наприклад, з Академії збройних сил до центру міста курсує автобус 5-ї лінії. З автостанції до аквапарку Татраландія у липні-серпні можливо дістатися автобусом 13-ї лінії. Поруч з містом проходить основна автострада Словаччини — D1. Залізничний вокзал — на головній залізниці, що поєднує міста Братислава та Кошиці. Найближчий міжнародний аеропорт розташований у місті Попрад. Населення У місті проживає 32 593 особи (2009 рік). Національний склад населення (за даними останнього перепису населення — 2001 року): словаки — 94,07 % цигани (роми) — 2,30 % чехи — 2,10 % угорці — 0,28 % русини — 0,05 % українці — 0,05 % поляки — 0,05 % німці — 0,04 % Склад населення за приналежністю до релігії станом на 2001 рік: римо-католики — 34,88 %, протестанти (еванєлики) — 26,85 %, греко-католики — 0,71 %, православні — 0,17 %, не вважають себе віруючими або не належать до жодної вищезгаданої церкви — 36,76 % Видатні постаті Янко Алексі — словацький письменник та публіцист; Міхал Мартікан — олімпійський чемпіон у слаломному каякінгу; Єргуш Бача — словацький хокеїст. Ян Левослав Белла — словацький композитор, диригент і педагог. Іван Стодола (1888—1977) — словацький лікар, письменник і драматург. Естер Шимерова-Мартинчекова (1909—2005) — словацький живописець, художник і художник-декоратор. Галерея Див. також ГАЕС Черні Ваг ГЕС-ГАЕС Липтовска Мара Галерея Петра Богуня Музей Янка Краля Примітки Посилання www.mikulas.sk — офіційний сайт громади (словац.) Liptovský Mikuláš - …. e-obce.sk (словац.). :