NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cvernovka (Bratislava)

Cvernovka je lidový název továrny na nitě a niťové produkty v bratislavské městské části Ružinov v bloku ulic Trnavská, Záhradnícka, Miletičova a Jégého. Oficiální názvy byly: Bratislavská cvernová továrna (1900–1957), Závody Mezinárodního dne žen, s. p. (1957–1990), BCT – Bratislavská cvernová továrna, akciová společnost (od roku 1991). Vyrábět nitě začala v roce 1901, výroba byla ukončena v roce 2004. Továrna tvoří komplex budov s typickou tovární architekturou počátku 20. století. Poté, co byla zastavena výroba nití, bylo rozhodnuto, že komplex bude zrekonstruován a bude sloužit k bydlení. Stará přádelna z roku 1908 má být zachována a obnovena, plánuje se nastavit z 5 na 8 nadzemních podlaží, tři nejvyšší mají být ustúpené. Také se počítá s výstavbou dvou výškových budov, 34-podlažní s výškou 109 metrů a 25-podlažní s výškou 84 metrů. V blízkosti lokality jsou postaveny i další dvě výškové budovy, a to Jégého alej a Residence Tower (107 m). Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Cvernovka na Wikimedia Commons Bývalá Cvernovka bude sloužit na rezidenční bydlení Archivováno 5. 6. 2020 na Wayback Machine. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Cvernovka (Bratislava) na slovenské Wikipedii.
Divadlo Jonáše Záborského

Divadlo Jonáše Záborského (slovensky Divadlo Jonáša Záborského) je profesionální divadlo v Prešově patřící do zřizovatelské působnosti Prešovského samosprávného kraje. Vzniklo v roce 1944. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Divadlo Jonáša Záborského na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Divadlo Jonáša Záborského na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Andrej Bagar Theatre

The Andrej Bagar Theatre (Slovak: Divadlo Andreja Bagara) is a theatre located in Nitra, Slovakia. It opened in 1949. The theatre was known as Nitrianske krajové divadlo (Nitra Region Theatre) and Krajové divadlo Nitra (Regional Theatre Nitra) before being named after actor Andrej Bagar in 1979. Various productions from the theatre have been recognised in the annual DOSKY Awards. The director of the theatre from 2001 was Ján Greššo, until being succeeded by Jaroslav Dóczy in 2016. References External links Official website (in Slovak)
Teatr im. Andreja Bagara

Teatr im. Andreja Bagara (słow. Divadlo Andreja Bagara) – teatr zlokalizowany w Nitrze na Słowacji. Został otwarty w 1949 r. Dawniej był znany pod nazwami Nitrianske krajové divadlo i Krajové divadlo Nitra; od 1979 r. nosi imię aktora Andreja Bagara. Przypisy Linki zewnętrzne Strona internetowa (słow.)
Театр Андрія Баґара

Театр Андрія Баґара — Словацький театр в місті Нітра. У Нітрі він працює з 1949 року, названий в честь Андрія Баґара в з 1979 року. З 1992 року він грає в новій будівлі, яке вважається одним з найсучасніших театральних будівель в Словацькій Республіці. Історія театру Перший театр був побудований в 1883 році з потужністю 360 місць. Будівля стоїть на поверхні поточного театру і служив Нітрянскій громадськості до його руйнування авіабомбою в роки Другої світової війни. Цим супроводжувалась наснага для відновлення професійної сцени театру в місті. Була створена в будівлі Національний будинок, а також тренажерний зал Сокіл. Для театральних цілей оброблена ділянка служила з грудня 1949 року — повних 61 років. В даний час, ця будівля має старий театр. У 1979 році обласний театр Нітра названо в честь Андрія Баґара — провідного організатора театрального життя в Словаччині, актора, режисера і педагога.
Dominant

Dominant je výšková budova v bratislavské městské části Petržalka na Náměstí hraničářů. Je to polyfunkční objekt, který tvoří propojené čtyři části. Nejvyšší budova komplexu má 20 pater, ostatní mají 5, 6 a 7 pater. Objekt má dvě podzemní podlaží, kde se nachází podzemní parkoviště, garáže a serverovna. V prostorách podzemního parkoviště se nachází moderní datové centrum SHC III, dále v prvním a druhém podlaží jsou kancelářské a obchodní prostory, ve vyšších podlažích byty. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dominant (budova) na slovenské Wikipedii. Související články Seznam nejvyšších budov v Bratislavě Externí odkazy Oficiální stránky
Dunitová skalka

Dunitová skalka je přírodní rezervace v katastrálním území obce Sedlice v okrese Prešov v Prešovském kraji na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno roku 1964 a jeho rozloha je 0,35 hektaru. Lokalita leží v nadmořské výšce 500 metrů. Její význam spočívá ve výskytu vzácné horniny dunit (Peridotit – hlubinná vyvřelá hornina obsahující převážně olivín, malé množství pyroxenu, amfibolu, biotitu, augitu, magnetitu a jiné), s typickými hadcovými rostlinnými společenstvími. Roku 2011 byla na lokalitě zřízena naučná stezka. Historie Podle místního, šarišského názvosloví, oblast této lokality místní poznají především jako „Kamena“ – charakterizující tento kamenný kopec. První zdokumentovaná zmínka o této lokalitě sahá do roku 1869, kdy v rámci výzkumu a geologického mapování vykonal první vědecký výzkum významný slovenský geolog Dionýz Štúr. V pozdějším období se výzkumu věnoval Bohuslav Cambel. Přírodní poměry Přírodní rezervace Dunitová skalka je výjimečná díky své geologické stavbě. Její plošná výměra je 0,35 ha. Pro její území platí 4. stupeň územní ochrany. Ochranné pásmo přírodní rezervace je 100 m široký pás území okolo vnější hranice přírodní rezervace a platí v něm 3. stupeň ochrany. Významná je výskytem dunitu – na olivín bohatého peridotitu, na mnohých místech serpentizovaného. Dunit je typickou horninou zemského pláště a je znám především z oceánských oblastí. Dunitové těleso o rozměru asi 350–400 × 500–600 metrů a hloubce asi 100–150 metrů leží v paleogenních sedimentech a představuje zřejmě sklouznutý olistolit ve vnitrokarpatské paleogenní pánvi. Na takové podloží, tvořené ultrabazickými horninami, se vážou specifické rostlinné druhy – serpentinofyty. V přírodní rezervaci rostou dva nejvzácnější druhy těchto rostlin a to sleziník hadcový (Asplenium cuneifolium) a sleziník nepravý (Asplenium adulterinum). Dále tu byl zjištěn výskyt osladiče obecného (Polypodium vulgare). Všechny tyto kapradiny rostou ve štěrbinách skal vystupující hadcové horniny. Zánik této specifické flóry by mohla způsobit sukcese borovice v chráněném území. Naučná stezka Naučná stezka, otevřená roku 2011 má osm stanovišť. Její převýšení je asi 70 metrů a délka 2 300 až 2 400 metrů. Stezka prochází územím přírodní rezervace, které je i územím evropského významu. Návštěvníci lokality se smí pohybovat jen po vyznačené trase a nesmí se zde sbírat lesní plody, rostliny, živočichy a horniny. Po trase jsou umístěné panely. Panel č. 1 obsahuje základní údaje, panel č. 2 všeobecné údaje o obci Sedlice, panel č. 3 je věnován ochraně přírody, panel č. 4 je věnován botanice krajiny, panel č. 5 přibližuje okolní krajinu, panel č. 6 je zaměřen na zoologii a les, panel č. 7 přibližuje geologii území a panel č. 8 poděkování návštěvníkům. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dunitová skalka na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dunitová skalka na Wikimedia Commons
Elektrárna Piešťany

Elektrárna Piešťany (slovensky Elektráreň Piešťany, původně Elektrárňa Piešťany) je bývalá obecní dieselová elektrárna na Staniční ulici č. 51 v Piešťanech. Budova postavená podle anonymního projektu, byla dána do užívání v roce 1906. Skládá se ze dvou částí: výrobní haly a později přistavěné transformátorovny. Převládající sloh je historismus. Její charakteristickým exteriérovým znakem je cihlové, režné zdivo. Pozoruhodným vnitřním prostorem byla velká hala s galerií, vybavená důmyslným strojním a přístrojovým inventářem. Když přestala elektrárna plnit své původní poslání, byla prohlášena za technickou památku. V Ústředním seznamu památek je vedena pod popisným číslem 2334. Prostor budovy elektrárny a přilehlého pozemku o rozloze 4 412 m² jsou majetkem Západoslovenské energetiky, které jej v budoucnu plánují využít pro kulturně-vzdělávací účely. V roce 1946 po znárodnění elektrárny bylo její vybavení rozprodáno a elektrárna ponechána svému osudu. Po více než půlstoletí zapomnění se v roce 2008 rozhodl vlastník budovy Západoslovenská energetika vypsat architektonickou soutěž pro studenty Slovenské technické univerzity, aby navrhli novou koncepci opravy budovy pro její nový účel. Budova slouží jako polyfunkční prostor pro semináře, výstavy, koncerty. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Elektráreň Piešťany na slovenské Wikipedii. Literatura Bolerázsky, Andrej. Obecná elektráreň v Piešťanoch – príspevok k 100. výročiu vzniku piešťanskej elektrárne 1906 – 2006. In: Balneologický spravodajca – vlastivedný zborník Balneologického múzea 2003 – 2007. Red. M. Pekárová – A. Bolerázsky – V. Krupa. Piešťany : TTSK, BM, PMS, 2008, s. 103 – 116. ISBN 978-80-89155-10-1 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Elektrárna Piešťany na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Elipsion

Elipsion je dům z let 2000–2002 u Slunečních jezer v Senci na ulici Rybářská 23. Architektem je Ivan Matušík, s nímž spolupracovali Jozef Pavelčák, Ján Bustin a František Šuppa. Investorem byli Xénia a Martin Lettrichovi. Dodavatelem stavby byly firmy Montzvar Stará Ľubovňa a Dachstav Malacky. Idea Celková koncepce domu prozrazuje inspiraci designem letadla či lodě. Jejich funkčnost determinuje i estetiku. Úzkou spjatost se slovenskou lidovou architekturou prozrazuje půdorys domu a čistě vybílený interiér. Konstrukce Úzká parcela poblíž Slunečních jezer předurčila jednotraktovou koncepci domu. Konstrukční základ domu vytvořilo sedm nosných eliptických žeber z ocelového T profilu, které v sobě integrují do jednoho stavebního korpusu všechny horizontální i vertikální konstrukce. Obal domu sestává z podélných a příčných fošen s tepelnou izolací a z dvouplášťové dřevěné skořápky. Obě čela elipsovitého segmentu jsou zasklena a z vnější strany ukončena plátěnou výplní. Část vnitřních prostor je oddělená transparentními dělicími posuvnými stěnami. Interiér Do interiéru se vstupuje z východní strany, přes zádveří a zasklené dveře se lze dostat přímo do společenské části domu. Oproti vstupu je umístěno wc a prostor pro kotel, který vytápí pomocí podlahového topení celý objekt. Všechny povrchy stěn pokrývá bílá tapeta na bázi plastu. Obývací pokoj s kuchyní a s jídelnou tvoří jeden prostor. Kuchyni tvoří jen spodní zásuvné kontejnerové skříňky. Po levé straně kuchyňské linky je malá spižírna, po pravé straně je průběžná chodba, kterou z vnější strany lemují skříňky. Společenskou část domu s krbem dělí od okolního prostředí zasklená stěna s výhledem na hlavní přístup k domu. Na západní straně domu se nachází terasa v létě zastřešená speciální textilií. Průběžná chodba vede kolem šatníku, koupelny (s vanou, umyvadlem, sprchovým koutem) a dětských pokojů, které jsou odděleny od chodby systémem posuvných dveří, do ložnice. Pracovna je situována na severovýchod. V celém domě je na ploše 100 m² jednotná kamenná dlažba ze spišského travertinu. Dům kromě zasklených vertikálních stěn s okolím "komunikuje" i prostřednictvím střešních oken. Ocenění Dům získal v roce 2002 slovenskou Cenu Dušana Jurkoviče. V roce 2003 získal slovenskou cenu za architekturu CE∙ZA∙AR a byl nominován na evropskou Cenu Miese van der Rohe. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Elipsion na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Velux - House Elipsion EU Mies Awards - Elipsion, House at Sunny Lakes[nedostupný zdroj] Web umenia - Rodinný dom Xénie a Martina Lettrichovcov na Rybárskej ceste 23 v Senci. Cena za architektúru CE∙ZA∙AR Cena Dušana Jurkoviče na slovenské Wikipedii
Erdődyho palác (Godrova)

Erdődyho palác je čtyřpodlažní neogotický dům na Godrově ulici č. 2 v Bratislavě v Starém Městě. Byl postaven mezi lety 1880 a 1900. Nachází se v nároží uličního bloku a je chráněn i s přilehlou zelení. V době svého vzniku sloužil pravděpodobně jako obytný činžovní dům. Má kompaktní bokový půdorys. Jeho autor se inspiroval pravděpodobně anglickou tudorovskou gotikou. Dnes je bytovým domem, zeleň před palácem byla vyvlastněna pro účely zastávky trolejbusu, ta byla později přesunuta o dva domy níže na ul. Palisády. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Erdődyho palác (Godrova) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Erdődyho palác na Wikimedia Commons
Esterházyho palác (Kapitulská)

Esterházyho palác je čtyřkřídlý palác v Bratislavě na Kapitulské ulici v Starém Městě. Palác byl postaven v první polovině 17. století v pozdněrenesančním stylu. Do současnosti se přední křídlo paláce nezachovalo a zbytek stavby je ve velmi špatném stavu. Na dvoře hraběte Esterházyho jistý čas působil hudební skladatel Joseph Haydn, který v tomto paláci poprvé dirigoval své hudební dílo La Canterina. V minulosti se ruiny paláce používaly i jako kulisy při natáčení filmových scén válkou zničených domů. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Esterháziho palác (Kapitulská) na slovenské Wikipedii.
Europalace

Europalace je polyfunkční budova a druhá nejvyšší budova v Žilině. Nachází se na sídlišti Vlčince, na ulici Vysokoškoláků, z druhé strany je Obchodní ulice. Poloha budovy na návrší zajišťuje její viditelnost ze širokého okolí Žiliny. V dolní části budovy jsou obchodní prostory, věž je využívána jako obytný soubor. Budova poskytuje 106 převážně luxusních bytů a podzemní parkoviště pro bydlící a i návštěvníky obchodní galerie na přízemí. Konstrukce Stavbu realizovala developerská společnost SSIM na základě projektu architekta Michala Diviše. Budova se skládá ze tří bloků, blok A (věž), blok B a polyfunkční blok C. Statiku budovy na její průčelí zajišťují masivní sloupy. Konstrukční systém budovy je deskový. Má 22 pater a výšku 72 metrů. Výkopové práce na budově začaly v březnu 2007 a měla být původně dokončena již v roce 2009. Hrubá stavba byla dokončena na konci roku 2009. V roce 2010 byla budova zkolaudována. Kritika Europalace vzhledem k tomu, že se nachází na sídlišti, kde jsou běžně 11 podlažní bytové domy, nevyvolala takový odpor obyvatel jako budova Amfiteater, která byla postavena mezi rodinnými domy v městské části Bôrik. Otázkou je dostavba Europalace II, která měla již probíhat, ale v současnosti je pozastavena. Tato část měla obsahovat pouze komerční prostory bez bytů, tedy přístavba obchodního centra ke stávající budově. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Europalace na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Europalace na Wikimedia Commons Fotografie z průběhu výstavby
Evangelický kostel (Východná)

Evangelický kostel ve Východné byl projektován a realizován v první polovině 20. století, konkrétně v letech 1926 – 1927. Jeho autorem je přední představitel slovenské architektury 20. století, pravděpodobně nejproduktivnější slovenský architekt, Milan Michal Harminc (1869 – 1964). Historie Kořeny kostela sahají ke konci 16. století, kdy vznikl sbor a v časech protireformace zanikl, ale evangelíci chodili do artikulárního kostela v Hybech. Po tolerančním patentu se sbor obnovil jako Filia Hýb a osamostatnil se v roce 1799. Architektura V architektuře sakrálních staveb dvacátých let se stabilizovaly formy, které jen málo modifikovaly historicky ustálené řešení. M. M. Harminc s oblibou používal tyto stabilizované schémata a vytvořil množství úspěšně přijímaných a standardně kvalitních sakrálních staveb. Architekt vyhověl žádosti sboru a vytvořil návrh, který novogotickému romanticky chápanému interiéru přiřadil exteriér se štíty náznakově příčné lodi, která patřila k obvyklému prostorovému řešení. Romantické vyznění dosáhl prvky moderny – tvary kružeb lomených oken a jednoduchou jehlancovou formou věže. Nízko umístěná okna dobře prosvětlovaly vnitřní prostor, který tak dostal přívětivější podobu. Sloupy nesou obíhající zděnou emporu a vysoké žebrové klenby. Kostel je pozoruhodnou symbiózou romantismu a moderny. Oltář Je novogotického obrysu s křídly bez výzdoby a má vsazený obraz ukřižovaného Ježíše od Karla Prúnyiho. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Evanjelický kostol vo Východnej na slovenské Wikipedii. Literatura Dulla M., Moravčíková H .: Architektura Slovenska v 20. století, SLOVART, 2002, Braislava, s. 343. Krivošová J., Veselý D., Rúfus M., Tesák M .: Evanjelické kostely na Slovensku, Tranoscius, 2001, Liptovský Mikuláš, s. 238 a 239. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický a. v. kostel (Východná) na Wikimedia Commons
Fakulta sociálních a ekonomických věd Univerzity Komenského v Bratislavě

Fakulta sociálních a ekonomických věd Univerzity Komenského v Bratislavě (slovensky: Fakulta sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského v Bratislave, zkratka FSEV UK) je jedna ze třinácti fakult Univerzity Komenského v Bratislavě. Vznikla v roce 2002 a je nejmladší fakultou Univerzity Komenského. Studijní programy Bakalářské studium: sociálna antropológia aplikovaná ekonómia európske štúdia sociálna a pracovná psychológia mediamatika Navazující magisterské studium: sociálna antropológia aplikovaná ekonómia európske štúdia sociálna a pracovná psychológia verejná politika Doktorské studium: sociálna antropológia európske štúdiá a politiky sociálna a pracovná psychológia Pracoviště Ústav aplikovanej psychológie Ústav ekonómie Ústav európskych štúdií a medzinárodných vzťahov Ústav mediamatiky Ústav sociálnej antropológie Ústav verejnej politiky Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Fakulta sociálnych a ekonomických vied Univerzity Komenského v Bratislave na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Oficiální stránka
Faculty of Arts, Comenius University

The Faculty of Arts at Comenius University in Bratislava (Slovak: Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave) in Slovakia was founded in 1921 and has several academic departments. The Department of Journalism was formed in 1992 with a merger of three older departments. Its origins can be traced back to 1952, when it was named the Department of Newspapering and Librarianship. The chairman of the department is Ján Hacek, PhD. There is a total of more than 30 departments which include: Aesthetics, Archive Studies and Museology, Comparative Religious Studies, General History, Musicology, Philosophy and History of Philosophy, Psychology, Romance Studies, and Slavic Studies. Students in the British and American Studies Department started an English-language comedy troupe. See also Studia Academica Slovaca Comenius University References Further reading Martin Slobodník; Marta Glossová, eds. (2017). 95 rokov Filozofickej fakulty UK : Pohľad do dejín inštitúcie a jej akademickej obce [95 years of the Faculty of Arts of the Charles University: A look into the history of the institution and its academic community] (in Slovak). Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave. p. 556. ISBN 978-80-223-4390-9.
Facultad de Filosofía de la Universidad Comenius

La Facultad de Filosofía de la Universidad Comenius de Bratislava (en eslovaco: Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave) fue fundada en 1921 y contiene varios departamentos académicos. Estudios románicos El Departamento de Estudios Románicos (en eslovaco: Katedra romanistiky) en su forma actual existe desde 1991. Las lenguas romances aparecieron bajo el nombre común en 1957, cuando formaban parte del Departamento de Filología Románica y Arqueología Clásica. En 1962 se crea el Departamento de Filología Clásica, Románica y Semítica que, además de cambios coyunturales (Departamento de Filología Románica Moderna Departamento de Filología Románica, Departamento de Lengua y Literatura Francesa, Departamento de Filología Rumana, Española e Italiana duró hasta 1991.​ Periodismo El Departamento de Periodismo (en eslovaco: Katedra žurnalistiky) se formó en 1992 con la fusión de tres departamentos más antiguos.​ Alternativamente, se puede remontar a 1952 cuando fue nombrado Departamento de Periodismo y Biblioteconomía (en eslovaco: Katedra novinárstva a knihovníctva).​ El Presidente del Departamento de Periodismo es Ján Hacek, PhD. Referencias Otras lecturas Slobodník, Martin; Glossová, Marta (2017). 95 rokov Filozofickej fakulty UK : Pohľad do dejín inštitúcie a jej akademickej obce. Bratislava: Univerzita Komenského v Bratislave. p. 556. ISBN 978-80-223-4390-9.
Facoltà di Filosofia (Bratislava)

La Facoltà di Filosofia dell'Università Comenio di Bratislava (in slovacco Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave) è stata fondata nel 1921 e contiene diversi dipartimenti accademici. Dipartimento di Romanistica Il Dipartimento di Romanistica (slovacco: Katedra romanistiky) nella sua forma attuale esiste dal 1991. Nel 1957 i corsi di romanistica facevano parte del Dipartimento di Filologia romanza e Archeologia classica (slovacco: Katedra románskej filológie a klasickej archeológie). Nel 1962 è stato istituito il Dipartimento di Filologia classica, romanza e semitica (slovacco: Katedra klasickej, románskej a semitskej filológie) che, oltre ai cambiamenti circostanziali (Dipartimento di Filologia romanza moderna - slovacco: Katedra modernej románskej filológie; Dipartimento di filologia romanza - slovacco: Katedra románskej filológie; Dipartimento di Lingua e letteratura francese - slovacco: Katedra francúzskeho jazyka a literatúry; Dipartimento di filologia rumena, spagnola e italiana - slovacco: Katedra rumunskej, španielskej a talianskej filológie) è durato fino al 1991. Giornalismo Il Dipartimento di Giornalismo (slovacco: Katedra žurnalistiky) è stato costituito nel 1992 dalla fusione di tre dipartimenti più vecchi. In alternativa, può essere fatto risalire al 1952 quando fu nominato Dipartimento di Giornalismo e Bibliotechonomia (slovacco: Katedra novinárstva a knihovníctva). Il presidente del Dipartimento di Giornalismo è doc. Mgr. Ján Hacek, PhD. Note Bibliografia Martin Slobodník e Marta Glossová, 95 rokov Filozofickej fakulty UK : Pohľad do dejín inštitúcie a jej akademickej obce, Bratislava, Univerzita Komenského v Bratislave, 2017, p. 556, ISBN 978-80-223-4390-9. Voci correlate Studia Academica Slovaca Collegamenti esterni Sito ufficiale, su fphil.uniba.sk.
Wydział Filozoficzny Uniwersytetu Komeńskiego w Bratysławie

Wydział Filozoficzny Uniwersytetu Komeńskiego w Bratysławie (słow. Filozofická fakulta Univerzity Komenského v Bratislave) – wydział nauk humanistycznych i społecznych Uniwersytetu Komeńskiego z siedzibą w Bratysławie. Został założony w 1921 roku. W 2019 roku dziekanem wydziału został Marián Zouhar. Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona wydziału (słow. • ang.)