NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dobrá Niva (hrad)

Dobrá Niva je zřícenina hradu v podhůří pohoří Javorie na středním Slovensku nad obcí Podzámčok. Historie Hrad byl založen jako strážní hrad v polovině 13. století po vpádech Tatarů. První písemná zmínka pochází z roku 1305, kdy je pod názvem castrum Dobronya uveden jako centrum Dobronivského komitátu. V 15. století se dostal do vlastnictví uherských králů, ale už v roce 1500 jej vlastnil rod Verboczi. Ti jej ale nevlastnili dlouho, protože podporovali Jana Zápolského. Po jeho porážce byl zkonfiskován. V roce 1583 na hrad zaútočil fiľakovský beg, jehož útok se podařilo odvrátit za pomoci posil ze Zvolenu. Hrad však panstvo opustilo a zůstala zde vojenská posádka. V následujících letech se majitelé často měnili až v roce 1614 se dostal do vlastnictví Esterháziů, kteří jej vlastnili do roku 1805, kdy jej koupila královská komora. Hrad poté rychle pustl. Popis Přesná podoba není známa. Pravděpodobně součástí byl dvouposchoďový palác, věž a kamenné hradby. Obrana byla posílena zemním valem, příkopem a flankovacími baštami. Dnes z hradu zbylo pouze torzo. Odkazy Literatura PISOŇ, Štefan. Hrady, zámky a kaštiele na Slovensku. Martin: Osveta, 1977. S. 268–269. (slovensky) Související články Seznam hradů na Slovensku Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dobrá Niva na Wikimedia Commons Dobrá Niva na webu treking.cz Hrad Dobrá Niva, slovenskehrady.sk
Burg Döbring

Die Burg Döbring (deutsch auch Döbringer Burg genannt; slowakisch hrad Dobrá Niva oder Dobronivský hrad) ist die Ruine einer Höhenburg beim mittelslowakischen Ort Podzámčok im Okres Zvolen, drei Kilometer nördlich der Gemeinde Dobrá Niva (deutsch Döbring). Sie befindet sich auf einer Anhöhe nördlich von Podzámčok, am Übergang vom Gebirge Javorie in den südlich gelegenen Talkessel Pliešovská kotlina. Geschichte Die Burg wurde wahrscheinlich gegen Ende des 13. Jahrhunderts gebaut und sicherte einen alten Handelsweg zwischen den Städten Krupina (deutsch Karpfen) und Zvolen (deutsch Altsohl). Als wahrscheinlichster Bauherr wird einer von den Gespanen der Sohler Gespanschaft genannt. Sie wurde zum ersten Mal 1306 als castrum de Dobronya schriftlich erwähnt. Zeitweise gehörte sie dem Kleinkönigtum des Oligarchen Matthäus Csák, nach dessen Tod im Jahr 1321 fiel sie an die königliche Kammer. Von 1427 bis 1437 gehörte die Burg der zweiten Gemahlin von Sigismund von Luxemburg, Barbara von Cilli, und anschließend deren Tochter Elisabeth von Luxemburg. Im folgenden Bürgerkrieg um die ungarische Thronfolge wurde sie schwer beschädigt, wie einer 1455 ausgestellten Urkunde von Ladislaus Postumus zu entnehmen ist. Im Spätmittelalter und in der Renaissance wechselten sich mehrere Besitzer ab, bis die Burg 1614 zum Gut der Magnatenfamilie Esterházy wurde. Die Bedeutung der Burg wuchs in der zweiten Hälfte des 16. Jahrhunderts, als das Osmanische Reich angrenzende Gebiete besetzte. Die Osmanen beschränkten sich zumeist auf Plünderzüge des Döbringer Herrschaftsgebiets, 1583 organisierten aber die Beys der Sandschaks Szécsény und Fileck einen Feldzug gegen die Burg, der mit rechtzeitiger Hilfe des Sohler Kapitäns abgewehrt werden konnte. Danach war sie so baufällig, dass die Verwaltung in ein neues Gebäude unter der Burg umgzog, nur eine Garnison blieb zurück. Die Esterházys ließen die Anlage mehrmals restaurieren, darunter im Jahr 1731. Nach einer Beschreibung aus dem Jahr 1668 bestand die Burg aus einem zweistöckigen Burgpalas, zwei Toren, einer Bastei sowie starker Befestigung. 1805 erwarb der Staat die Burg für die Bergkammer und mangels Wartung begann sie zu verfallen. Die Dorfbewohner taten ihr Übriges, als sie die verlassene Anlage als Quelle von Baumaterialien für ihre Häuser nutzten. Heutiger Zustand Bis auf die konservierten Überreste des Palas’ ist von der ehemaligen Burg nichts übrig geblieben. Die Ruine ist heute Besitz der Gemeinde Podzámčok und frei zugänglich. 1996 wurden die Überreste unsachgemäß konserviert, sodass der noch erhaltene Rest den historischen Charakter verlor. Weblinks Eintrag auf hrady-zamky.sk (slowakisch) Eintrag auf pamiatkynaslovensku.sk (slowakisch)
Dobrá Niva Castle

Dobrá Niva Castle (Slovak: Dobronivský hrad) is the ruin of a Gothic castle located in the village of Podzámčok in the Banská Bystrica Region of Slovakia. History The castle was probably built after the Mongol invasion in the second half of the 13th century as a guard building on the old trade route south of Zvolen (known as the Via magna). It was mentioned in documents only in 1305–1306. It was the center of the Dobroniv royal estate until the 16th century. In the 15th century (1424–1486) it belonged to the queens. By the beginning of the 17th century the castle was in such a bad condition that the administration of the Dobroniv estate moved to a new building, which was built in the castle grounds in 1609. The castle changed owners several times during the Renaissance before becoming the property of the Esterházy family, who held it until it was purchased by the royal chancellery in 1805. It began to be abandoned by the beginning of the 18th century, and fell into disrepair. It remains as a preserved ruin. Exterior The castle consisted of a two-storey palace, a tower and stone walls. The outer fortification was earthen. The defense of the deep ditches and wide ramparts, which were arranged in a ring around the hill, was certainly strengthened by firing from the castle. However, no loopholes have been preserved that would indicate this. In the outer earthen fortification, which resembles the English type of motte castle, there are also traces of protrusions, as if of a flanking bastion. The description of the castle from 1668 describes the castle palace as a stone structure, protected by two gates, a bastion and strong fortifications. Findings During archaeological research at the castle between 2013–2014, numerous ceramic fragments, mainly Renaissance ceramics, tiles, metal and bone objects, animal bones, and melting crucibles were discovered at the castle. The finds also included a denarius of Sigismund of Luxembourg. A small cemetery in the castle grounds with several stone crosses, was found. It is assumed that the inhabitants of the castle are buried there, last living in the castle sometime in the late 17th or early 18th centuries. See also List of castles in Slovakia References External links Media related to Dobrá Niva Castle at Wikimedia Commons
Dogerské skaly

Dogerské skály jsou přírodní památka v katastrálním území města Ružomberok v Žilinském kraji na Slovensku. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1952 a jeho rozloha je 1,17 hektaru. Předmětem ochrany je odkryv jurského souvrství radiolaritového vývoje. Nachází se na pravé straně při vyústění Trlenské doliny od Bílého Potoka do nivy Revúce. Geologie Jde o typický hlubinný vývoj střední jury (tzv. dogger) v typickém radiolaritovém vývoji vápenců krížňanského příkrovu. Přírodní památka tvoří nevýrazné vápencové skalní stěny odkryté přirozenou erozí se zvrásněnými lavicemi radiolaritů. Umožňuje studium profilu, složení a zabarvení dogerských vrstev. Skály jsou zajímavé přítomností podmořského skluzu, takzvaného slumpingu. Šlo o diageneticky nezpevněné sedimentární vrstvy, které se deformovaly vlivem gravitačního skluzu na nakloněném mořském svahu. Na odkryvu lze sledovat i přítomnost vrásových puklin. Vzniklé ležaté vrásy byly následně překryty nadložními vrstvami. Půda je písčito-hlinitá, promíchaná štěrkem, mělká s kamením a vyčnívajícími bradly. Flora a fauna Ze živočišstva zde byly zjištěny více druhů plžů jako chondrina skalní, vřeténka lesklá, vřeténka proměnlivá či slimák načervenalý. Přírodní památka není příliš dotčena lidskou činností. Objekt a jeho okolí postupně zarůstá a je zakrýván lesním porostem. Přístup V současnosti v blízkosti skal neprochází žádná turisticky značená trasa, ale přírodní památka se nachází několik metrů od silnice, takže je bez problémů přístupná. Těsně pod skalami vyvěrá upravený pramen, který se nachází hned vedle silnice na Vlkolínec. Vyvěračka slouží turistům celoročně. Pramen je upraven a zakryt dřevěným přístřeškem. Proti prameni se nachází úkryt před deštěm a posezení pro návštěvníky. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dogerské skaly na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dogerské skaly na Wikimedia Commons
Hodruša Reservoir

Hodruša Reservoir (Slovak: Hodrušské jazero; also known as: Dolné Hodrušské jazero, Dolnohodrušské jazero, Dolnohodrušský tajch, Dolný Hodrušský tajchy) is a tajchy in the Štiavnické vrchy mountain range in the cadastral area of the village Hodruša-Hámre. Registered as one of the objects on the UNESCO World Cultural Heritage List within the Banská Štiavnica and its surroundings area. History The lake was created for the needs of Hodruša's mining, metallurgical, and processing activities after complaints about the decreasing flow of Hodrušský potok due to the diversion of rainwater from the Pohronie watershed to the Povodie Ipľa watershed via a channel system supplying the Vindšacht and Richňava tajches. Originally, an upgrade and enlargement of the Horný Hodrušský tajch was planned for these purposes. On 7 June 1743, an inspection of the condition was conducted for these purposes by Sámuel Mikoviny with adjunct Matej Zipser. Zipser convinced Mikovíny of the need to build a new, larger lake. The project was prepared promptly by Mikovíny, and preparations for construction began in the same month. A year later, the dam was already 14 meters high, but due to lack of funds, work was halted, and the tajch was put into operation. Simultaneously, reconstruction of the Horný Hodrušský tajch took place. The raising of the Dolný tajch dam by 9 meters to the designed water level was only completed in 1786. The lake was repaired several times, with failures in the outlet device occurring in 1786, and in 1960 repairs were made to the water spillway, while the dam tends to settle, which was addressed by additions and repairs in 1824, 1966, and 2008. Recent years Currently, the lake is managed by the Slovak Water Management Enterprise, its Povodie Hrona division. Until 1981, it was owned by Rudné bane š.p. Banská Bystrica. Its waters still supply the operational Slovenská Banská processing plant in Hodruša-Hámre, which extracts and processes gemstone and polymetallic ores at the Rozália mine. The lake is a popular spot for relaxation and swimming for locals and tourists from the wider area. Since the end of the 1960s, it has not undergone a major reconstruction - a planned reconstruction began in September 2013 and was to last 20 months. Hundreds of thousands of euros from EU funds were allocated for the reconstruction, but subsequent unexpected repairs cost more than two million euros from the state budget. The lake was refilled only in spring 2021. Technical parameters Dam crest elevation: 528 m Above sea level volume: 641,000 m³ Water area: 4.33 ha Dam crest length: 199 m Dam crest width: max. 5.7 m Dam height: 22 m Maximum depth: 21 m Source: References Sources Sborník konference Slovenského vodohospodářského podniku Štiavnické Bane 2003 in Zpravodaj p.2-4 / 2003 Vyd.Bevex Prievidza Lichner Marián Banská Štiavnica, svědectví času, Harmony, Banská Bystrica, 2002 Průvodce po technických památkách Banské Štiavnice a okolí, Harmony, Banská Bystrica, 2004
Dolná Mičiná (kaštel)

Dolná Mičiná je renesanční zámek ve stejnojmenné vesnici v okrese Banská Bystrica v Banskobystrickém kraji na Slovensku. Zámek je chráněn jako národní kulturní památka. Historie Zámek byl postaven koncem 16. století a během následujícího století probíhaly úpravy v pozdně renesančním slohu. Pozdně barokní úpravy jsou z konce 18. století. Po roce 1970 byla budova opravena a znovu zastřešena, ale zároveň byly zničeny historické omítky a plošné použití cementu znehodnotilo charakter budovy. Stavební podoba Zámek je dvoupatrová bloková stavba se čtyřmi nárožními okrouhlými věžemi a přistavěnou blokovou věží se schodištěm. Na hlavní fasádě mezi nárožními věžemi je dvouramenné schodiště umístěno v lodžiové arkádě. V jedné z místností je umístěn renesanční krb. V interiéru se zachovaly renesanční a barokní klenby se štukovými obrazci. Schodiště v patře vede do vestibulu, odkud je přístupný velký sál a dvojice obytných místností. Velký sál je klenutý valenou lunetovou klenbou, z nějž vedou vstupy do dvojic bočních obytných místností. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dolná Mičiná na Wikimedia Commons
Dolná Mičiná manor

Dolná Mičiná manor is a ruined manor house located in Dolná Mičiná in the Banská Bystrica Region of Slovakia. It was originally a castle that was rebuilt into a Renaissance manor. History The mansion was built in the second half of the 16th century on a Gothic foundation. It was probably a manor house, or rather a castle. In 1667, Tomáš Benický and his wife Katarína Mervaldová rebuilt it into its present form. The late Baroque modifications date from the end of the 18th century. Following World War II, the manor house was re-purposed as a grain and potato warehouse for the United Farmers' Cooperative in Dolná Mičina. After 1970, it was repaired and re-roofed. The most recent modifications are from the 1990s, when mainly the interior was modified. Following the modifications, the manor has been abandoned. Description Interior Renaissance and Baroque vaults with stucco patterns have been preserved. In the center of the layout is a vestibule with a barrel vault, from which the entrances to the side living rooms lead. Exterior A two-storey block building with four corner round towers and an attached block tower with a staircase. On the main facade between the corner towers there is a two-flight staircase located in the loggia arcade, dated by an inscription board in a cartouche to 1667. On the loggia on the first floor there is a late Renaissance fireplace dated to the same year. It is set into the shell of the corner tower. See also List of castles in Slovakia References External links Media related to Manor in Dolná Mičiná at Wikimedia Commons
Dreveník

Dreveník je travertinová kupa tvaru stolové hory v Hornádské kotlině a národní přírodní rezervace. Nachází se na hranicích okresů Spišská Nová Ves a Levoča v katastrálních územích obcí Spišská Nová Ves a Žehra. Chráněné území bylo vyhlášeno v roce 1925 a jeho rozloha je 101,82 hektaru. Dreveník je, spolu s nedalekým Spišským hradem, od roku 1993 zařazen mezi lokality světového kulturního a přírodního dědictví UNESCO. Rezervaci spravuje NP Slovenský ráj. Pravěk Území s členitým reliéfem bylo lidmi využíváno už v paleolitu. Z neolitu pochází malé množství artefaktů z období bukovohorské kultury, které byly nalezeny také v Puklinové jeskyni na jihovýchodním okraji lokality. Naopak početné jsou nálezy z doby badenské kultury, ale i dalších pravěkých kultur. Geologie Kopa byla vytvořena z pramenů minerálních vod na tektonickém zlomu. Vznikl spojením několika vápencovo-travertinových kup (Pažie, Kozie, Ostrá hura). Je nejstarším útvarem svého typu v okolí Spišského Podhradí a největším travertinovým územím na Slovensku. Mezi velký počet skalních útvarů patří roklina Peklo nebo skalní město Kamenný ráj. Na jeho svazích se nacházejí tři jeskyně. Turismus Na Dreveník se lze dostat po žlutě značené turistické trase z obcí Spišské Podhradie nebo Žehra. Dreveník je i archeologická lokalita, slovanské hradiště, našly se zde jedny z nejstarších nálezů prvotního osídlení východního Slovenska. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Dreveník na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dreveník na Wikimedia Commons
Dreveník

Dreveník is a mesa-shaped travertine mound in the Hornád Basin and a national nature reserve. It is located on the border of the districts of Spišská Nová Ves and Levoča. This area, with an area of 1,018,186 m², has been protected since 1925. Together with the nearby Spiš Castle, it has been included in the World Heritage Site of UNESCO since 1993. It is also the largest travertine massif in Slovakia. History In 1925, the State Land Office in Prague issued a decision to return the land to the Csáky family owners of the Hodkovce estate, on the condition that they ensure the declaration of a protected area. This was the first step on the path of a century-long history of protecting the largest travertine formation in Slovakia. In 1994, Dreveník was declared as a national nature reserve. Geology The Dreveník massif was formed in the Tertiary period. The mound was created from mineral water springs in a tectonic quarry. It was formed by the connection of several limestone-travertine mounds (Pažie, Kozia, Ostrá hura). It is the oldest formation of its type in the vicinity of Spišské Podhradie and the largest travertine area in Slovakia. Among the large number of rock formations is the gorge "Hell" or the rock town "Stone Paradise". Findings The first evidence of human presence in this place dates back to prehistoric times, more precisely to the Stone Age. In the past, remains of human and animal skeletons were found in Dreveník, as well as fossils of plants and animals, which are classified as the oldest findings of the initial settlement of eastern Slovakia. The finds included: a petrified egg of a common plover, mastodons and a mammoth. In 2006, jewelry from the period 1,500 BC were discovered in the clay sediments, at the mouth of one of the caves in Dreveník, as well as ceramics and human bones. References External links Media related to Dreveník at Wikimedia Commons
Evangelický kostel (Bardejov)

Evangelický kostel církve augsburského vyznání je klasicistní kostel v Bardejově. Byl postaven v letech 1798–1808 na ulici Dlhý rad. Chrám je vybaven neogotickým interiérem z 2. poloviny 19. století. Byl postaven podle podmínek tolerančního patentu Josefa II., který umožňoval protestantům postavit si kostel v místě, kde bylo 500 lidí nebo 100 rodin. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Evanjelický kostol v Bardejove na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický a. v. kostel (Bardejov) na Wikimedia Commons
Kościół ewangelicki w Bardejowie

Kościół ewangelicki św. Cyryla i Metodego – kościół wyznania ewangelicko-augsburgskiego w mieście Bardejów w północnej Słowacji. Znajduje się przy ulicy Dlhý rad, w północnej części historycznego miasta, już poza linią średniowiecznych murów miejskich. Historia Kościół wzniesiono po wydaniu przez cesarza Józefa II Habsburga w 1781 r. (w ramach tzw. reform józefińskich) edyktu tolerancyjnego dla protestantów. Wybudowano go w latach 1798-1808 tuż za linią murów obronnych, na terenie zasypanej fosy. Architektura Kościół jest klasycystyczną budowlą murowaną na rzucie prostokąta, jednonawową, z minimalnie węższym, półkoliście zamkniętym prezbiterium. Nakryta dachem dwuspadowym o wspólnej kalenicy nad nawą i prezbiterium. Bezwieżowa, z dużą wieżyczką sygnaturki na kalenicy nad wejściem. Korpus prawie bez dekoracji, opięty jedynie od zewnątrz mało wydatnymi pilastrami. Ściana frontowa zaznaczona skromnym, trójkątnym szczytem z okrągłym oknem. Wewnątrz chór muzyczny usytuowany we wnęce prezbiterium za ołtarzem. Wyposażenie wnętrza neogotyckie, z drugiej połowy XIX w. Przypisy
Evangelický kostel (Rusovce)

Evangelický kostel v Rusovcích je nejmladší sakrální stavbou stojící v této městské části Bratislavy. Stojí na Maďarské ulici, blízko místního úřadu, jakož i většího kostela Máří Magdalény. Byl postaven v 20. letech 19. století. Dnešní podobu nabyl v roce 1904, když přibyla věž se zvonicí. Hlavní oltář je taktéž z 19. století, v kostele se nachází dřevěná křtitelnice a varhany, které zhotovil v roce 1885 Anton Schänhofer, bratislavský varhanář rakouského původu. Varhany v evangelickém kostele v Rusovcích jsou jedněmi ze tří známých varhan, které Schänhofer postavil. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Evanjelický kostol v Rusovciach na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Evangelický kostel na Wikimedia Commons
Fakulta tělesné výchovy a sportu Univerzity Komenského v Bratislavě

Fakulta tělesné výchovy a sportu Univerzity Komenského v Bratislavě (slovensky: Fakulta telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave, zkratka FTVŠ UK) je jedna ze třinácti fakult Univerzity Komenského v Bratislavě. Vznikla v roce 1960 a je jedinou fakultou svého druhu na území Slovenska. Při fakultě působí Ústav věd o sportu (Ústav vied o športe). Studijní programy Trénerstvo Šport pre zdravie Kondičné trénerstvo Kondičné trénerstvo a učiteľstvo telesnej výchovy Športový manažment Trénerstvo a učiteľstvo telesnej výchovy Učiteľstvo telesnej výchovy v kombinácii Šport pre zdravie a učiteľstvo telesnej výchovy Osobnosti Významní absolventi Antonín Tkáč Dušan Galis Ján Starší Tibor Gašpar Anton Frolo Jozef Just Děkani Karol Stráňai Andrej Kuchen Ivan Macák Jozef Hrčka Ján Grexa Jaromír Šimonek Anton Zrubák Vladimír Hellebrandt Dušan Kutlík Miroslav Holienka Marián Vanderka Viktor Bielik Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Fakulta telesnej výchovy a športu Univerzity Komenského v Bratislave na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Oficiální stránka
Ján Francisci-Rimavský Gymnasium

The Ján Francisci-Rimavský Gymnasium in Levoča, Slovakia, is a four-year high school with general classes and an eight-year college with a focus on foreign languages. Students are eligible to attend upon completion of the fifth grade of elementary school. The school is situated in the historic centre of Levoča. Renovation on its gym started in 2025, to increase energy efficiency. References External links School Website Gymnázium Janka Francisciho-Rimavského Levoča, Z dejín stredného školstva v Levoči