NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Islas Gloriosas

Las islas Gloriosas​ o archipiélago Glorioso (en francés: Îles Glorieuses​ o también Archipel des Glorieuses) son un grupo de islas e islotes deshabitados del océano Índico pertenecientes a Francia, que en total apenas comprenden una superficie de 7 km². Se encuentran en el norte del canal de Mozambique, a unos 160 km al noroeste de Madagascar. El archipiélago consiste en dos islas, la Gran Gloriosa y la isla de Lys, así como también cuenta con ocho islotes rocosos. Son territorio reclamado por Madagascar, así como por Seychelles (considerándolas parte del archipiélago Seychelles) y por Comoras (considerándolas parte del archipiélago de las Comoras). Economía Las islas tienen una zona económica exclusiva (EEZ) de 48 350 km². Hay fondeaderos en las proximidades de la costa y la isla Gran Gloriosa tiene una pista de aterrizaje de 1300 m de largo. Historia Las Islas Gloriosas fueron nombradas por el francés Hippolyte Caltaux, quien se estableció allí en 1880, y dio inicio a las plantaciones de maíz y coco en la isla Gran Gloriosa. las islas fueron anexadas por Francia en 1892. Forman parte de las Islas Dispersas del Océano Índico. Véase también Islas controladas por Francia en los océanos Índico y Pacífico Referencias
Otočje Glorieuses

Otočje Glorieuses, ponekad nazivani i otočje Glorioso (francuski: Îles Glorieuses) su maleni otoci u Indijskom oceanu koji čine nenaseljeni arhipelag površine 5 km², sjeverozapadno od Madagaskara. Otočje je imenovano i naseljeno 1880. godine, kada je Francuz Hippolyte Caltaux osnovao plantažu kokosa na otoku Grande Glorieuse. Zemljopis Otočje Glorieuses se u suštini sastoji od dva koraljna otoka, otoka Glorieuse ili Grande Glorieuse (3 km veličine u promjeru) i otoka Lys (otprilike 600 metara širine). U otočju postoji i 8 stjenovitih otočića (Roches Vertes: Brodolomna stijena, Južna stijena, Zelene stijene te tri stijene bez imena) i Otok rakova (l'Île aux Crabes, l’île aux Épaves). Svi zajedno su dio korabljnog grebena i lagune. Klima je tropska, a teren nije visok, najveća visina na otočju je 12 metara. Otočje je prekriveno vegetacijom, od koje dominira kokos te drvo kazuarina. Administracija i gospodarstvo Otočje je postalo posjed Francuske 1892. Otočje je dio Raspršenih otoka u Indijskom oceanu, kojima upravlja prefekt TAAF-a s Reuniona. Od 1914. do 1958. koncesije za iskorištavanje otoka su bile dodijeljene Sejšelskim poduzećima. Na otoku Glorieuse se nalazi garnizon od 11 vojnika, kao i radio i meteorološka stanica. Na ovom otoku postoji zračna pista, kao i sidrište. Otoci su prirodni rezervat i važni za razmnožavanje morskih ptica i kornjača.
Glorioso-szigetek

Glorioso-szigetek (franciául Îles Glorieuses vagy Archipel des Glorieuses) francia fennhatóság alatt álló kis szigetcsoport az Indiai-óceánban, a Mozambiki-csatornában, Madagaszkártól 160 km-re északnyugatra. Madagaszkár, a Comore-szigetek és Seychelle-szigetek egyaránt igényt formálnak a szigetekre. Közigazgatási szempontból az Indiai-óceáni francia szigetek (franciául "Îles éparses de l'océan Indien") része, mely a Francia déli és antarktiszi területek öt régiójának egyike. Történelem A szigeteket 1892-ben szerezte meg Franciaország. Részei Grande Glorieuse-sziget Lys-sziget Wreck Rock-sziget South Rock-sziget Verte Rocks-szigetek továbbá három névtelen sziget. A fő szigeten meteorológiai állomás működik. Statisztikai célokra az „Indiai-óceáni francia szigetek” (Îles éparses de l'océan Indien) része.
Isole Gloriose

Le Isole Gloriose o Glorioso (in francese: Îles Glorieuses) sono un arcipelago disabitato di 5 km² nell'Oceano Indiano. Si trovano a nord-ovest del Madagascar. Sono un possedimento francese dal 1892, ma vengono rivendicate dal Madagascar e dalle Seychelles. Le Isole Gloriose sono composte da due isole coralline dalla vegetazione lussureggiante, l'Isola Gloriosa (Île Glorieuse) e l'Isola del Giglio (Île du Lys) oltre che da tre isolotti rocciosi. Sull'arcipelago opera una guarnigione militare, una stazione meteorologica e una stazione radio. Le isole sono inoltre meta di spedizioni scientifiche. Il clima è tropicale e il terreno è basso e pianeggiante variando dall'altezza del mare a 12 m s.l.m. Queste isole sono interamente coperte da una folta vegetazione e palme da cocco. C'è una pista da atterraggio sterrata e un ancoraggio al largo della costa. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Isole Gloriose
Glorieuzen

De Glorieuzen (Frans: Îles Glorieuses) zijn een bij Frankrijk horende eilandengroep in de Indische Oceaan. Ze liggen zo'n 160 km ten noorden van Madagaskar en ten oosten van de Comoren op 11°30 S, 47°20 E. Het hoofdeiland is 5 km² groot. Het wordt sinds 1973 beheerd door een militair garnizoen van het Frans Vreemdelingenlegioen, van ± 15 militairen. Zij beheren onder andere een weerstation. Er is ook een klein vliegveldje. De eilanden vormen samen sinds 1975 een natuurreservaat. Geografie De eilanden wordt omringd door een koraalrif en een lagune. Het hoofdeiland, Île Glorieuse, is ± 3 km in doorsnee. Het heeft een dichte begroeiing die vooral bestaat uit Casuarinaceae en kokospalmen. Het hoogste punt ligt op 12 meter boven zeeniveau. Île du Lys is zo'n 600 meter lang en bestaat uit duinen en mangrovebossen. Tijdens eb worden beide eilanden door een zandbank met elkaar verbonden. Ze vormen een broedgebied voor sternen en schildpadden. In de lagune worden vaak dolfijnen gesignaleerd. Verder zijn er nog een aantal rotseilanden. Geschiedenis en huidige situatie Waarschijnlijk zijn de eilanden al bezocht door Arabische zeevaarders die hier vanaf de 7e eeuw langskwamen. Ook Europese scheepvaarders moeten hier, onderweg naar India langsgevaren zijn. Later is het door de Portugezen herontdekt. In 1880 stichtte de Fransman Hippolyte Caltaux een plantage op het hoofdeiland. Hij verbouwde hier maïs en kokosnoten. Op Île du Lys bracht hij een kudde schapen onder. Na verloop van tijd werd er een dorp gesticht. Ook werd er begonnen met de winning van guano. Op 23 augustus 1892 landde kapitein Richard met zijn schip Primauguet op het hoofdeiland en claimde de eilanden in naam van Frankrijk. In 1912 werden ze bij de Franse kolonie Madagaskar gevoegd. Tijdens de Tweede Wereldoorlog werd het eiland verlaten, maar vanaf 1952 ging de landbouw, veeteelt en guanowinning weer van start. In 1958 werden alle economische activiteiten echter stopgezet. In 1959 werd er een weerstation in gebruik genomen. Deze moest met name orkaanwaarschuwingen uitgeven. Sinds 3 januari 2005 worden de eilanden door de prefect, de hogere beheerder van TAAF, bestuurd vanuit Réunion. Buitenlandse claims De eilandengroep wordt door verschillende landen opgeëist. Deze landen zijn: Madagaskar De Comoren De Seychellen
Glorieuses

Glorieuses (fr. Îles Glorieuses) – niewielka grupa wysp i skał, o łącznej powierzchni 7 km², położona w północnej części Kanału Mozambickiego, około 160 km od wybrzeży Madagaskaru. Wyspy są niezamieszkane, znajduje się na nich automatyczna stacja meteorologiczna. Wyspy znajdują się w posiadaniu francuskim i stanowią część Wysp Rozproszonych Oceanu Indyjskiego (fr. Îles éparses de l'océan Indien), z którymi przynależą do Francuskich Terytoriów Południowych i Antarktycznych (do 2005 wchodziły w skład Reunionu). Wyspy stanowią terytorium sporne z Madagaskarem. W obrębie wyłącznej strefy ekonomicznej wokół wysp Glorieuses znajduje się rafa Banc du Geyser; jest ona przedmiotem sporu z Madagaskarem i Komorami. Wyspy Archipelag składa się z dwóch większych wysp (Grande Glorieuse i Île du Lys) i ośmiu skał. Wyspy i skały otoczone są rafą koralową. Grande Glorieuse ma w miarę regularny kształt i średnicę ok. 2 km, porośnięta jest palmami kokosowymi i kazuaryną, we wschodniej i północno-wschodniej części wyspy występują wydmy, osiągające do 12 m wysokości. Na wyspie znajduje się kolonia rybitw. Île du Lys leży ok. 10 km na północny wschód od Grande Glorieuse, ma ok. 600 m długości. Historia Wyspy te mogły być znane żeglarzom pływającym do Indii w XVI wieku, a wcześniej z pewnością były znane Malgaszom i ludności Komorów. Jednak dopiero w 1879 roku Hippolyte Caltaux nazwał ten archipelag (prawdopodobnie dla upamiętnienia Rewolucji francuskiej), a 6 lat później założył na Grande Glorieuse plantację kokosów, która jeszcze do 1958 roku była eksploatowana przez mieszkańców Seszeli. Wyspy stały się formalnie własnością Francji w 1892 roku, zostały przyłączone do kolonii Majotty. Zostały opuszczone podczas II wojny światowej. W 1955 roku na Grande Glorieuse założono stację meteorologiczną, która od 1960 roku działa stale, stanowiąc system wczesnego ostrzegania przed cyklonami na Oceanie Indyjskim. Przypisy Bibliografia Les Glorieuses. Terres australes et antarctiques françaises. [dostęp 2013-12-09]. (fr.).
Ilhas Gloriosas

As Ilhas Gloriosas (Îles Glorieuses) são um pequeno arquipélago francês no Oceano Índico, dependente das Terras Austrais e Antárticas Francesas, com apenas 4,2 km². O seu vizinho mais próximo é Madagáscar, a sueste e a sudoeste, seguindo-se-lhe as Seicheles, a norte. Atualmente, estão desabitadas. As ilhas são administradas como parte das Ilhas Esparsas do Oceano Índico pelo administrador superior das Terras Austrais e Antárticas Francesas (TAAF). Ligações externas «Informação sobre as ilhas na página oficial do Ministério do Ultramar (em francês).» «Informação sobre os territórios ultramarinos franceses (em francês).»
Insulele Glorioase

Insulele Gloarioase (în franceză Îles Glorieuses) sau Glorieuses sau Glorioso sunt un arhipelag de insule ce fac parte din Insulele împrăștiate în Oceanul Indian, un teritoriu francez. Sunt situate la coordonatele 11°30′S 47°20′E﻿ ()-11.500; 47.333 în nordul Canalului Mozambic între Madagascar și coasta Africii, la 160 km nord-vest de coasta Madagascarului. Arhipelagul este format din două insule Grande Glorieuse și Île du Lys precum și alte opt insule mai mici stâncoase. Suprafața totală este de aproximativ 5 km² și insulele fac parte dintr-un recif coralier și o lagună. Între insule există un banc de nisip care este descoperit la mareele joase. Insula mare, Grande Glorieuse, este aproximativ circulară cu un diametru de maxim 3 km. Insula este acoperită de o vegetație deasă, reminescențele unei plantații de cocotieri. Île du lys, insula mai mică, este situată la aproximativ 8 km la nord-vest, este tot aproximativ circulară cu un diametru maxim de 600 m. A fost utilizată pentru extragerea de fosfați folosiți ca îngrășăminte în agricultură. Insulele au atașate Franței de un comerciant, Hippolyte Caltaux, care în 1878 obține aprobarea să se stabilească aici, pe propria sa răspundere. Acesta s-a stabilit pe insulă unde a pornit o plantație de cocotieri iar în 1892, după numeroase amenințări ale marinei britanice, Franța a recunoscut suveranitatea sa asupra insulei. Insulele au fost atașate administrativ de Mayotte și ulterior de Madagascar, ambele colonii franceze la acea vreme. Până în 1907 Caltaux a exploatat plantația de cocotieri, iar ulterior autoritățile franceze au acordat concesiunea unei societăți malgașe. Concesiunea ia sfârșit în 1958 iar în anul următor, stația meteorologică de pe insulă devine permanentă și o pistă de avion este construită. În 1960, odată cu independența Madagascarului, insulele, împreună cu celelalte insule împrăștiate din Oceanul Indian sunt trecute în subordinea ministerului francez al teritoriilor de peste mări. În 1973, în contextul revendicărilor de către Madagascar, Seychelles și Comore a insulelor Glorioase, armata franceză instalează un detașament permanent de 11 militari pe insule care asigură funcționarea unei stații radio. În 1975 insulele sunt declarate rezervație naturală, accesul și pescuitul fiint strict regelementate. Legături externe en Iles Eparses la CIA World Factbook Arhivat în 22 septembrie 2006, la Wayback Machine.
Глорьёз

Острова Глорьёз (фр. Îles Glorieuses также Archipel des Glorieuses) — группа маленьких необитаемых островов в Индийском океане. Географически относятся к Коморскому архипелагу. Включены Францией в состав Островов Эпарсе, входящих в заморскую территорию Французские Австральные и Антарктические земли. Их территория оспаривается Мадагаскаром. В 2012 году Франция включила острова Глорьёз и риф Гейзер в состав морского природного парка Глорьёз, морской охраняемой зоны, для сохранения находящейся под угрозой исчезновения флоры и фауны островов Глорьёз. География Острова находятся в Индийском океане в 115 км к северо-западу от побережья Мадагаскара. Общая площадь 5 км². Площадь лагун 29,6 км². Площадь исключительной экономической зоны 48 350 км². Архипелаг включает следующие острова: Гранд-Глорьёз Иль-дю-Лис) Wreck Rock South Rock Verte Rocks три безымянных острова Экономика Экономически не активны. Постоянного населения нет. Примечания
Острва Глориозо

Острва Глориозо или Глориозо острва (фр. Îles Glorieuses), званично Архипелаг Глориозо (фр. Archipel des Glorieuses), архипелаг је површине 7 km² и укупне површине (са лагуном) 35,2 km² смештен у Индијском океану, северо-западно од Мадагаскара. Архипелаг је од 21. фебруара 2007. године постао део француског административног региона Француске јужне и антарктичке земље (фр. Terres australes et antarctiques françaises, TAAF) и спада у групу расејаних острва у Индијском океану. На архипелаг полажу суверенитет и суседне острвске државе Мадагаскар и Сејшели. Историја Острва су именована и насељена 1880. године када је Француз Хиполит Калто основао плантажу кокоса на острву Велики Глориозо. Од 1892. године званично постају француски посед а 1895. године постаје департман Мајота. Од 1914. до 1958. године концесија за искоришћавање ресурса на острвима додељена су сејшелским фирмама. Географија Острва Глориозо се састоје из два густом шумом обрасла корална острва Велики Глориозо (3 km величине) и Лис (отприлике 600 квадратних метара ширине). Архипелаг се састоји и од 8 стеновитих острва, а то су: Острво Епавес, Бродоломна стена, Јужна стена, Зелена стена, Острво ракова и три стене без имена. Сва острва заједно су део коралног гребена и лагуне. На острвима се налази гарнизон од 11 француских војника, као и радио и метеоролошка станица. Острва поседују неасфалтирану авионску писту и бродску луку. Острва су резерват природе и важни су за размножавање морских птица и корњача. Клима Клима је тропска а терен низак и раван. Највећа надморска висина на острвима је 12 m. Острва у у потпуности покривена вегетацијом и кокосовим палмама. Галерија Види још Расејана острва у Индијском океану Француске јужне и антарктичке земље Француске прекоморске територије Референце Спољашње везе
Glorieusesöarna

Glorieusesöarna (franska, Îles Glorieuses) är en obebodd tropisk ögrupp med huvudön Grande Glorieuse i västra Indiska Oceanen utanför önationen Madagaskars nordvästra kust. Glorieusesöarna utgör ett så kallat franskt Territoire d'outre mér sedan 1892 och förvaltas direkt från Frankrike genom prefekten för de Franska sydterritorierna. De ingår i de så kallade Iles Eparses. Såväl Madagaskar som Seychellerna gör anspråk på dem. Geografi Öarna har en area av cirka 5,0 km² och den högsta höjden ligger endast 12 meter över havet. Två av öarna täcks till största delen av ymnig låg vegetation och kokospalmer. Öarna saknar ankarplats och fartyg måste därför lägga till utanför kusten. De har dock ett litet flygfält. Historia Glorieusesöarna namngavs 1888 av de fransmän under ledning av Hippolyte Caltaux som då bosatte sig på huvudön. Öarna införlivades 23 augusti 1892 i kolonin Franska Madagaskar. Efter Madagaskars självständighet 1960 förvaltades de från Reunion och sedan 2005 genom Franska sydterritorierna. Referenser Externa länkar Om Glorieuses
Глорйоз

Острови Глорйо́з (фр. Îles Glorieuses також фр. Archipel des Glorieuses) — група маленьких островів Франції із загальною площею 5 км². Економічно не активні. Географія Острови знаходяться в Індійському океані на північному заході від Мадагаскару. Архіпелаг включає два острови: Гран-Глорйоз (фр. Grande Glorieuse) і Іль-дю-Ліс (фр. Île du Lys). Клімат Острови знаходяться у зоні, котра характеризується кліматом тропічних саван. Найтепліший місяць — січень із середньою температурою 28.3 °C (83 °F). Найхолодніший місяць — липень, із середньою температурою 25 °С (77 °F). Історія Відкриття острова належить французькому мореплавцю Іпполіту Калтаусу, який створив кокосові плантації на Гран-Глорйозі у 1880 році. У 1892 році архіпелаг став французьким володінням. До 1895 року острів Глорйоз входив до складу колонії Майотта і залежних островів. З 1914 по 1958 роки островами керували британські компанії з Сейшельських островів. В 1972 році уряд Сейшельських островів висував претензії Франції на право власності. Хоча архіпелаг не був у складі Мадагаскару, оскільки Коморські острови знаходилися під управлінням адміністрації Мадагаскару — країна висуває претензії на острови. Із 3 січня 2005 року острови керуються головним адміністратором Французьких Південних і Антарктичних Територій зі штаб-квартирою на Реюньйоні. Раніше (після проголошення незалежності Мадагаскару в 1960 році) вони належали до відповідальності префекта Реюньйону, а ще раніше керувалися разом з французькою колонією Мадагаскар. Природний заповідник Острови є природним заповідником, на яких працює метеорологічна станція, а також знаходяться невелика кількість військових французького заморського легіону. У 2012 році Франція оголосила острови морською заповідною територією, для посилення контролю за збереженням зникаючих видів рослин та тварин. Примітки Посилання About.com.: Geogrephy [Архівовано 5 грудня 2010 у Wayback Machine.]
Baie Lazare

Baie Lazare és un districte administratiu de les illes Seychelles que es troba a l'illa de Mahé. Es calcula que al districte de Baie Lazare hi viuen 3.053 habitants. Fou anomenat en honor de l'explorador Lazare Picault, comandant de la primera expedició francesa que desembarcà a les Seychelles. Referències Bibliografia Supp, E. Baedeker's Seychelles (en anglès). Automobile Association, 1992. ISBN 9780130595362.
Baie Lazare

Baie Lazare ist ein Verwaltungs-Distrikt der Seychellen auf der Insel Mahé. Geographie Der Distrikt liegt an der Südwestküste von Mahé. Er wird begrenzt von den Distrikten Anse Boileau, Anse Royale und Takamaka. Die namengebende Bucht liegt südlich einer Landzunge, die sich nach Westen erstreckt. Nach Norden schließt die Baie La Mouche den Distrikt ab. Auf der Landzunge ist die herausragendste Erhebung der Conical Hill (). Die Baie Lazare wird eingeschlossen von den Caps Pointe Lazare (W) und Pointe Maravi. Der Distrikt hat den ISO 3166-2-Code SC-06. Einzelnachweise
Baie Lazare

Baie Lazare est un district et une baie des Seychelles situé sur l'île de Mahé. Géographie Le district de Baie Lazare, situé au sud-ouest de l'île de Mahé, couvre 12,1 km2 et compte 4 795 habitants (2022). La baie Lazare, en forme de croissant, compte plusieurs kilomètres de plage. Les deux portent le prénom de l'explorateur Lazare Picault qui aurait débarqué ici en novembre 1742. Personnalités liées au district Regina Melanie (1932 - 2016), écrivaine ; Lazare Picault (v.1700-1748), explorateur. Notes et références Portail des Seychelles
Baie Lazare

Baie Lazare (Frans voor Lazare-baai naar de ontdekkingsreiziger Lazare Picault die er aan land ging op 22 november 1742) is een van de 26 districten van de Seychellen. Het district bevindt zich aan de zuidwestkust van het Seychelse hoofdeiland Mahé. Baie Lazare is met een oppervlakte van twaalf vierkante kilometer een van de grotere districten op het eiland. Anno 2002 legde een volkstelling het aantal inwoners vast op een kleine 3000.
Baie Lazare

Baie Lazare é um distrito das Seicheles localizado na região sul da Ilha de Mahé com uma área de 12.06 km² , é limítrofe com Takamaka ao sul e com Anse Royale ao leste. Segundo o censo de 2010 a população era de 3,608 habitantes com 1,639 sendo homens e 1,969 mulheres, com uma densidade de 332.9 km². Em 2021 a população foi estimada em 4,015 habitantes. Referências
Baie Lazare

Distriktet Baie Lazare är ett av Seychellernas 26 distrikt. Geografi Distriktet har en yta på cirka 11,5 km² med cirka 3 000 invånare. Befolkningstätheten är 261 invånare / km². Baie Lazare i regionen Södra Mahé (South Mahé). Förvaltning Distriktet förvaltas av en district administrator och ISO 3166-2koden är "SC-06". Huvudorten är Baie Lazare. Sedan 1994 lyder varje distrikt under "Local Government" som är en enhet av departementet Ministry of Local Government, Youth and Sport. Distriktens roll är att främja tillgång av offentliga tjänster på lokal nivå. Distriktets valspråk är: "United in tradition for success" (Förenad i traditionen av framgång). Referenser Externa länkar Om distriktet med bilder Seychellernas Local government om distriktet Karta över Seychellernas distrikt Wikimedia Commons har media som rör Baie Lazare.﻿
Chauve Souris (Mahé)

Chauve Souris (dt.: Fledermaus) ist eine Insel der Republik der Seychellen, nur wenige hundert Meter südwestlich der Hauptinsel Mahé. Geographie Die kleine Granit-Insel am Ausgang der Anse La Mouche ist dicht bewachsen. Sie gehört zum Distrikt Baie Lazare. Weblinks Mahe Map 2015 Einzelnachweise
Chauve Souris (Mahé)

Chauve Souris – grupa dwóch skalistych, granitowych wysepek (większa o wymiarach ok. 73×58 m, mniejsza – ok. 50×20 m), położona 300 m na północny zachód od zatoczki Anse aux Poules Bleues (w zatoce Anse à la Mouche), w południowo-zachodniej części wyspy Mahé, na Oceanie Indyjskim, w grupie Wysp Wewnętrznych w Republice Seszeli. Wysepki pokryte są roślinnością tropikalną. Przypisy
Шов-Сурі (Сейшельські острови, Мае)

Шов-Сурі (фр. Chauve Souris, «Острів кажана») — невеликий острівець в Індійському океані, входить до архіпелагу Сейшельські острови. Розташований за 320 м від західного узбережжя острова Мае, на західному краю бухти Анс-а-ла-Муш. Острів Шов-Сурі являє собою гранітну скелю, розміром приблизно 45 на 45 метрів. Рослинності на острові майже немає. Однойменний острів є поблизу північно-східного узбережжя острова Праслен. Джерела www.virtualseychelles.sc [Архівовано 29 липня 2012 у Wayback Machine.]
Romainville Island, Seychelles

Romainville Island is an artificial island in Seychelles, lying 2 km from the capital Victoria. History The island was created artificially during the 2000s. It belongs to the Mahe Port Islands, which are mostly artificial islands created by funds from Dubai when the Dubai dredger was placed in Seychelles. The works began in 1998. In 2012 the island was ready for installment of wind turbines. In 2013 the island was visited by UN inspectors inspecting worldwide scale of wind farms. In the end of 2013 the wind farm was launched In 2014, it was reported that the PUC farm on Romainville was a success. In 2018, Masdar will open a solar farm on the island. Geography The artificial island plan is an industrialized plan. Demographics The warden's house is located on the island's south point. Administration The island belongs to English River District. Image gallery References External links info Mahe Map 2015
Île de Romainville

L'Île de Romainville est une île artificielle située dans l'archipel des Seychelles, à 2 km au large de la capitale Victoria. Elle n'est pas habitée. Elle doit son nom à l'ingénieur-cartographe français Charles Routier de Romainville qui, en 1778, est envoyé avec 15 soldats pour rétablir l'ordre. Ils construisent les premiers bâtiments de ce qui est aujourd'hui le port de Victoria. L'île a été créée dans les années 2000, et fait partie des Mahe Port Islands, qui ont été créées grâce à des financements de Dubaï. Des éoliennes y ont été installées en 2012. En 2013 une ferme éolienne a été lancée, et une ferme solaire de 5 Mw y a été construite en 2018, inaugurée officiellement en 2022. Notes et références Portail des Seychelles Portail des îles