NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Споменик Светозару Милетићу у Новом Саду

Споменик Светозару Милетићу у Новом Саду се налази на Тргу слободе испред Градске куће. Oткривен је 1. октобра 1939. године и представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја. На тадашњем Тргу oслобођења је одржана велика свечаност уз присуство високих званица, бројних делегација и грађана. Свечаност је отворио др Александар Моч, председник Одбора за подизање споменика и тадашњи председник Матице српске. Споменик је рад Ивана Мештровића, посвећен је Светозару Милетићу (1826—1901) најзначајнијем вођи Српског народа у Хабзбуршкој монархији, посланику, адвокату и градоначелнику Новог Сада. Фигура је изливена у бронзи и постављена на четвртасти постамент од сивог гранита, док је Милетић приказан у натприродној величини, гологлав, са пелерином и уздигнутом десном руком. Споменик је био уклоњен са Трга за време Другог светског рата али је већ 1944. године враћен на своје место, на иницијативу историчара Васе Стајића. На нови постамент од црног гранита вајар Павле Радовановић уклесао је, 1951. године, текст: „Светозар Милетић 1826 – 1901. рад Ивана Мештровића 1939“. Године 2020. споменик је очишћен и саниран. Види још Списак споменика културе у Јужнобачком округу – Град Нови Сад Светозар Милетић Референце Спољашње везе „Споменик Светозару Милетићу — Споменици културе у Србији”. САНУ. Списак споменика културе од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
СЦ Олимп — Звездара

Спортски центар „Олимп” — Звездара (СЦ „Олимп” — Звездара) спортски је центар у Београду, Србија. Налази се у улици Вјекослава Ковача 11, на једној од највиших тачака Београда, у близини звездарске шуме, у окружењу зеленила и чистог ваздуха. Обухвата површину од око 50.000 m², која се састоји од отворених и затворених спортских терена, комплекса базена, амфитеатра, управне зграде са пратећим објектима, зелених и других површина. У току протеклих неколико година, од када је градска општина Звездара постала оснивач СЦ „Олимп” – Звездара, уложена су знатна средства за очување и уређење овог спортског комплекса. Данас је СЦ Олимп један од најуређенијих центара са квалитетним садржајима за рекреативно бављење спортом. Историјат Спортски центар „Олимп” — Звездара изграђен је 1970. године. Центар поседује отворене терене за мали фудбал, рукомет, кошарку, атлетски полигон, тениске терене, комплекс отворених базена и летњу позорницу. Од затворених терена има спортску дворану, трим салу и балон халу за тенис, а остатак чине објекти угоститељско-пословног типа и уређене слободне површине. На СЦ „Олимп” — Звездара се организују бројне манифестације: „Волимповање”, културно-забавно-спортски догађај, први пут одржан у току лета 2006; „Дан срца” 24. септембар, промоција здравих стилова живота и контрола здравља; „Спортић Звездарић”, такмичење у атлетици за децу из Предшколске установе „Звездара”, са циљем популаризације спорта код најмлађих; Акција „Баскет из колица”, промотивна кошаркашка утакмица за особе са инвалидитетом; „Игре без граница ОСИ на Звездари”. Од октобра 2004. Градска општина Звездара је преузела оснивачка права Јавног предузећа за физичку културу "Спортски центар Звездара". Галерија Референце Спољашње везе Званични сајт спортског центара www.scolimp.rs (језик: српски) Sportski centar "Olimp - Zvezdara" www.zvezdara.com (језик: српски)
Church of the Holy Archangel Gabriel, Bočar

The Church of the Holy Archangel Gabriel (Serbian: Црква светог арханђела Гаврила) in Bočar is Serbian Orthodox church in Vojvodina, Serbia. The church was built in 1814. The building is erected at a low and most probably natural elevation. The church features a single-nave design with a five-sided altar apse, an extended nave, and a two-level bell tower positioned above the western entrance. The iconostasis dates to the second half of the 18th century. The exact date of its creation and the names of its authors are unknown. Records indicate that it was originally part of the Serbian Orthodox Church in Vranjevo and was acquired as an older piece in 1826 before being relocated to Bočar. Protection The Church was officially protected at the national level on December 8, 1995, when it was entered into the central register under the designation SK 1130. The protection process was based on a decision by the Provincial Institute for the Protection of Cultural Monuments of the Socialist Autonomous Province of Vojvodina issued on September 18, 1985. The responsible institution maintaining the local register is the Institute for the Protection of Cultural Monuments in Zrenjanin. See also Eparchy of Banat References
Église Saint-Gabriel de Bočar

L'église Saint-Gabriel de Bočar (en serbe cyrillique : Црква Арханђела Гаврила у Бочару ; en serbe latin : Crkva Arhanđela Gavrila u Bočaru) est une église orthodoxe serbe située à Bočar, dans la province autonome de Voïvodine, dans la municipalité de Novi Bečej et dans le district du Banat central en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1130). Présentation L'église de Bočar, située au centre du village, a été construite en 1814 dans un style classicisant. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside à cinq pans. La façade occidentale est décorée d'un tympan triangulaire et de deux ailes incurvées ; elle est dominée par un clocher de deux étages. Les façades latérales disposent d'ouvertures englobées dans des structures en arches relativement profondes. Sur toutes les façades la verticalité est accentuée par des pilastres d'encadrement dotés de chapiteaux adoptant une forme ionique aux étages supérieurs et l'horizontalité par des corniches moulurées courant notamment au-dessous du toit. L'intérieur est constitué d'une voûte en berceau reposant sur des arcs. L'iconostase de l'église a été achetée en 1826 à Vranje ; les peintures rococo et les sculptures, qui datent du XVIIIe siècle, sont l'œuvre d'artistes inconnus. L'église a été entièrement restaurée en 2007-2008 à l'instigation de l'Institut pour la protection du patrimoine de Zrenjanin. Notes et références Articles connexes Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Арханђела Гаврила у Бочару

Православна црква у Бочару подигнута је 1814. године у центру насеља, на вероватно природном малом узвишењу, чија је порта у прошлим временима била ограђена оградом од опеке од које се данас препознају само фрагменти. Црква је једнобродна грађевина са петостраном олтарском апсидом, издуженим простором наоса и двоспратним звоником изнад западног улаза. Складном фасадном декорацијом анонимни градитељ је постигао утисак репрезентативности. У дубоким касетираним нишама, налик на шкољке, смештени су прозорски отвори који, у комбинацији са плитким пиластрима завршеним испупченим капителима, наглашавају вертикалну поделу. Равнотежа је постигнута богато профилисаним кровним венцем и широком траком испод њега, украшеном орнаментима у виду меандра. Западним прочељем доминира главни портал са тимпаноном на врху изнад кога се уздиже звоник, знатно нижи него код барокно конципираних црквених грађевина, украшен угаоним пиластрима са јонским капителима и покривен пирамидалном капом. Међутим, првобитна барокна капа звоника је у давној прошлости уништена при удару грома, па је замењена капом данашњег изгледа. Црква је засведена бачвастим сводовима који се ослањају на лукове. Иконостас, сликарски и дрворезбарски рад настао је у другој половини XVIII века, на шта указују стилске карактеристике барокно-рокајних обрађених и позлаћених оквира икона и сликарских радова на којима се уочавају особине “прелазног стила”. Аутори су непознати, као и година израде. Познато је да је иконостас припадао српској православној цркви у Врањеву, одакле је као стари купљен 1826. године и пренесен у Бочар. Постоје разлози за претпоставку да је овај иконостас дело старијих бечкеречких сликара Поповића, Димитрија и Теодора. Црква није изнутра осликана, али је могуће да је била у некој ранијој фази. Конзерваторско-рестаураторски радови на цркви обављени су у периоду 2006-2007. године по пројекту Завода. Галерија Референце Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Спољашње везе Листа споменика Црква архангела Гаврила у Бочару
Église de la Transfiguration d'Elemir

L'église de la Transfiguration d'Elemir (en serbe cyrillique : Црква Преображења Господњег у Елемиру ; en serbe latin : Crkva Preobraženja Gospodnjeg u Elemiru) est une église orthodoxe serbe située à Elemir, dans la province autonome de Voïvodine, sur le territoire de la ville de Zrenjanin et dans le district du Banat central en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1981). Présentation D'après les registres paroissiaux, en 1763, existait à Elemir une église plus ancienne dédiée à la Transfiguration du Christ ; comme elle était menacée par les crues de la rivière Tisa qui coulait à l'ouest du village, une nouvelle église, l'église actuelle, a été construite à 500 m de l'ancienne. Les travaux ont duré de 1802 à 1806. L'église est caractéristique des édifices religieux classicisants érigés en Voïvodine au début du XIXe siècle. Elle est constituée d'une nef unique avec une abside à cinq pans. La façade occidentale est dominée par un clocher à bulbe ; le porche de cette façade est encadré de pilastres avec des chapiteaux simplifiés supportant une architrave décorée de métopes et de triglyphes, le tout portant un fronton surbaissé de forme triangulaire. La façade est également rythmée par des niches aveugles surmontées d'arcs et encadrées par des pilastres. L'iconostase de l'église a été sculptée en 1840 par Mihajilo Janjić et peinte par Nikola Aleksić. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Преображења Господњег у Елемиру

Српска православна црква Преображења Господњег у Елемиру, месту у општини Зрењанин, подигнута је 1806. године, као културно добро је под заштитом и представља споменик културе. Према забелешкама у црквеним књигама из 1763. године, на том месту постојала је старија црква, а потврду о датуму настајања сведочи запис изнад прозора на олтарској апсиди. Садашња црква припада типу класицистичких грађевина које су у Војводини подизане почетком 19. века, као једнобродна, са петостраном апсидом и звоником на западном прочељу. Конструктивни склоп чине масивни ободни зидови и полукружни луци који носе полуобличасте сводове. Западна фасада има плитки ризалит са портиком од удвојених пиластара надвишених тимпаноном. Испод архитрава је фриз метопа и триглифа. На бочним фасадама су дубоке нише надвишене касетираним луком и раздвојене пиластрима. Унутрашњост цркве је луковима подељена на четири травеја, солеју и олтарски простор. Лукови не прелазе у пиластре него се ослањају на архитраве и конзоле. Декорација је умерена. Својом монументалношћу, конструктивним решењима, пропорцијским односима и чистотом стила црква представља значајно и веома успело архитектонско остварење. Галерија Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Референце Спољашње везе ПЗЗЗСК/Непокретна културна добра од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика
Église Saint-Nicolas d'Ostojićevo

L'église Saint-Nicolas d'Ostojićevo (en serbe cyrillique : Црква Светог Николе у Остојићеву ; en serbe latin : Crkva Svetog Nikole u Ostojićevu) est une église orthodoxe serbe située à Ostojićevo, dans la province autonome de Voïvodine, dans la municipalité de Čoka et dans le district du Banat septentrional en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1845). Présentation L'église, dédiée à la Translation des reliques de saint Nicolas, a été construite entre 1822 et 1833, à l'emplacement d'édifices plus anciens. Le clocher qui domine la façade occidentale est de style baroque. La première iconostase provenait de l'ancienne église. Une nouvelle iconostase a été créée entre 1847 et 1856, sculptée par les frères Mihajlo et Lazar Janić. Les peintures ont été réalisées par Nikola Aleksić jusqu'en 1872 puis, en 1873, par son fils Dušan Aleksić. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat septentrional Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Св. Николе у Остојићеву

Српска православна црква Светог Николе у месту Остојићеву, општина Чока, саграђена је у првој половини 19. века. Градња је започета 1818. године, а коначно је завршена 1833. године. Занимљиво је да се ова црква сада налази у средини раскрснице са кружним током саобраћаја. Историјат цркве У селу је и пре него што је ова црква изграђена постојала црква, такође посвећена светом Николи. Мађарски историчар др Шаму Боровски сматра да је по храму светом Николи село и добило првобитни назив - Сент Миклош. 1818. године, црквена општина је донела одлуку да се сазида нова црква. Градња је поверена зидару из Сегедина, Фридриху Шверцу, који је цркву озидао за нешто више од четири године. Преостали радови завршени су 1833. Сав столарски посао обавио је Димитрије Томић. За извођење дрворезбарских радова било је потребни читавих 9 година (1847—1856). 1905. године црква је први пут реновирана. Тада је постављена и гвоздена ограда око порте. Током Првог светског рата са цркве су скинута звона, да би поново набављена 1926. године. Унутрашњост цркве реновирана је 1938. године. Тада су позлаћени крст и јабука на торњу. Јак ураган срушио је 1958. године капу звоника. Изграђена је нова, једноставнија. Тек 1986. црква добија нову барокну капу, налик првобитној. Изглед цркве Црква је изграђена у два стила: барокном и неоренесансном. Торањ цркве изграђен је у барокном стилу, док је забат неоренесасни. Првобитно је у цркву постављен иконостас пренет из храма који се налазио на истом месту. Нови иконостас израдила су браћа Михајло и Лазар Јанић, познати вајари тог доба. Осликавање унутрашњости поверено је сликару Николи Алексићу, који је радио на осликавању до 1872. године. Његов син, Душан Алексић, довршио је осликавање наредне године, након очеве смрти. На торњу зграде, са све четири стране, исцртан је часовник који показује 11.55 (пет до дванаест). Тематски садржај иконостаса Иконе које се налазе у соклу: Свети Никола спасава бродоломнике, Сусрет мајки, Христос и Самарјанка и Рођење Јована Крститеља. Престоне иконе: Свети Никола, Богородица, Исус Христос и Свети Јован. Икона Арханђела Михајла је на северним, Арханђела Рафајла на јужним, док су царске двери осликане Благовестима, Богородицом и иконом Арханђела Михајла. У цркви, на северном зиду од олтара ка припрати се налази слика на којој је приказано крунисање цара Душана. У четвртом травеју насликане су епизоде косовског боја Милош Обилић убија Мурата, док су лево и десно сцене борбе Топлице Милана и Косанчић Ивана. Види још Списак споменика културе у Севернобанатском округу Остојићево Референце Литература Сеоске и салашарске цркве у Војводини, стр. 151-155, издавач КИД Пчеса, 1998. Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе Покрајински завод за заштиту споменика културе
Église de la Mère-de-Dieu de Morović

L'église de la Mère-de-Dieu de Morović (en serbe cyrillique : Српска православна црква Свете Богородице у Моровићу ; en serbe latin : Srpska pravoslavna crkva Svete Bogorodice u Moroviću) est une église orthodoxe serbe située à Morović en Serbie, dans la municipalité de Šid et dans la province de Voïvodine. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1364). Présentation L'église a été construite à l'emplacement de l'ancienne église orthodoxe de Morović datant du début du XVIIIe siècle. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside demi-circulaire ; un clocher domine la façade occidentale. Les façades sont rythmées par des pilastres aux chapiteaux profilés qui encadrent les fenêtres. Au rez-de-chaussée de la façade occidentale se trouve une avancée centrale avec trois entrées cintrées au-dessus desquelles s'ouvrent une fenêtre centrale et deux niches latérales. Au-dessous du toit à deux pans court une corniche qui, dans la partie occidentale de l'édifice, est surmontée par un fronton baroque. La même orientation stylistique se retrouve dans la sculpture et la partition de l'autel, à laquelle se mêlent aussi des éléments rococo. L'iconostase, quant à elle, ne présente pas de véritable unité stylistique ; on y trouve des éléments empruntés à l'ancienne église du début du XVIIIe siècle et d'autres parties plus tardives ; des icônes remontant aux années 1770 sont attribuées à Vasilije Romanovič, un peintre ukrainien venu s'installer dans la métropole de Karlovci ; son disciple Mojsej Subotić a pris la relève de son maître dans la réalisation des peintures. Références Articles connexes Monuments culturels du district de Syrmie Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Свете Богородице у Моровићу

Српска православна црква Свете Богородице у Моровићу је подигнута у првој половини 19. века, на месту старе православне цркве са почетка 18. века, која је по архивским подацима била од плетара, покривена шиндром. Данашња црква представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја. Изглед цркве Црква у Моровићу је посвећена Рођењу пресвете Богородице, саграђена као једнобродна грађевина са полукружном апсидом на истоку и звоником над западним делом храма. На готово скулпторски обрађеним фасадама смењују се лезене наглашених профилисаних капитела и веома истакнуте нише са прозорским отворима. У приземљу западног прочеља, чији је централни ризалит незнатно избачен упоље, налазе се три лучна пролаза, а изнад њих две слепе нише и у средини прозор. Над кровним венцем је двосливни кров, који се на западној фасади завршава барокно формираним фронтоном који прераста у звоник. Иконостас не представља јединствену стилску и хронолошку целину. Састоји се од мање преграде пренете из старије цркве и делова додатих ради прилагођавања новом простору. Првобитне иконе су настале током седме деценије 18. века и приписане су Василију Романовичу, сликару који је искуства украјинског барока из свог завичаја пренео на територију Карловачке митрополије. При раду у Моровићу руском мајстору помагао је и његов ученик Мојсеј Суботић. Види још Списак споменика културе у Сремском округу Споменици културе од великог значаја Референце Спољашње везе „Српска православна црква Св. Богородице — Споменици културе у Србији”. САНУ. Списак споменика културе од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel de Brestač

L'église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel de Brestač (en serbe cyrillique : Црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила у Брестачу ; en serbe latin : Crkva Svetih Arhanđela Mihaila i Gavrila u Brestaču) est une église orthodoxe serbe située à Brestač, dans la province de Voïvodine, dans le district de Syrmie et dans la municipalité de Pećinci en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1262). Présentation L'église de Brestač a été construite en 1792. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside demi-circulaire ; la façade occidentale est dominée par un haut clocher. Les façades sont horizontalement rythmées par des corniches, notamment celles qui courent au-dessous du toit ; sur le plan vertical, elles sont rythmées par des pilastres doubles dépourvus de décoration. L'iconostase a été réalisée par le sculpteur sur bois Pavle Bošnjaković en 1822 ; le doreur Dimitrije Lazarević a participé à la réalisation de cet ensemble. Les icônes, tout comme les peintures du trône de l'archiprêtre et les fresques, sont l'œuvre du peintre Konstantin Lekić, qui les a réalisées en 1834. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Syrmie Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила у Брестачу

Српска православна црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила у Брестачу је подигнута 1792. године и представља споменик културе од великог значаја. Изглед Село Брестач је у Срему, негде на средокраћи између Сремске Митровице и Београда, а црква је једнобродна грађевина са певничким нишама, споља петостране а изнутра полукружне апсиде на источној и високим звоником на западној страни. Фасаде су хоризонтално рашчлањене соклом у најнижој зони и профилисаним кровним венцем, док је вертикална подела изведена двоструким пиластрима без украса. Прозори – по три на јужној, источној и северној фасади – имају допрозорнике решене по узору на пиластре. Улазни портал, над којим је ниша са иконом патрона, је на јужној страни. Звоник је првобитно имао лучне пролазе у приземном делу, касније зазидане на северу и југу, са прозорима који су на првом спрату округли, а на другом полукружно завршени и са по једним округлим прозором у нивоу профилисаног кровног венца. Звоник је завршен торњем са јабуком, а на његовој јужној страни уклесана је година зидања 1792. Главни сликани украс налази се на иконостасу, чију је дрворезбарену конструкцију извео Павле Бошњаковић 1822. године, ученик познатог мајстора Марка Вујатовића. Коришћени класицистички мотиви су најчешће биљни, са употребом полихромних решења. Иконостас, архијерејски престо и зидне слике извео је земунски сликар Константин Лекић 1834. године, а позлатарске радове Димитрије Лазаревић. Види још Списак споменика културе у Сремском округу Споменици културе од великог значаја Референце Спољашње везе „Црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила) — Споменици културе у Србији”. САНУ. Списак споменика културе од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.