NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Храм Светог великомученика Пантелејмона у Миријеву

Храм Светог Великомученика Пантелејмона је српска православна црква која се налази у насељу Миријево у градској општини Звездара и припада београдско-карловачкој архиепископији..Црквена слава храма је Свети Пантелејмон и слави се 9.августа. Свети Пантелејмон Свети великомученик Пантелејмон (грч. Παντελεήμων = пун самилости, свеосећајан) родом је из Никомидије (данашњи град Измит у Турској), од оца незнабошца и мајке хришћанке. Као младић, изучио је лекарске науке. Једнога слепца, којег су лекари узалуд лечили, он излечи именом Христовим. Лекари га оптужише цару Максимијану, пред којим се он објави хришћанином и пред ким на исти начин као и слепца излечи једног одузетог човека. Цар Светог Пантелејмона стави на муке, али Господ му се јављао неколико пута и исцељивао га је. На крају, на губилишту, он клече на молитву. Џелат га удари мачем по врату, али мач се поломи. И није га могао посећи док није завршио молитву и сам рекао да га посеку. Историјат изградње цркве Број становника у насељу Миријево константно је растао,па са тим и број верника у насељу.црква Светог пророка Илије у Миријеву била је једина црква у насељу, па је зато 2002. године покренута инцијатива за изградњу храма Светог Великомученика Пантелејмона уз благослов његове Светости Патријарха српског Павла. Његова Светост благословио је и да се храм посвети Светом Великомученику Пантелејмону.Архитекта који је био задужен за пројектовање храма био је Милан Томић, а 3.јула је добијена дозвола за изградњу храма. Радови на изградњи храма и планираног црквеног дома почеки су 26. септембра 2002. године. Крипта храма је предвиђена да бузде испод целе површине објекта, па је градња темеља потрајала све до 9. јула 2005. године када је Његова Светост Патријарх српски Павле уз присуство великог броја верника из Миријева и околних насеља, освештао новосаграђене темеље и крипту. Убрзо је кренула и друга фаза изградње храма,који је употпуности изграђен 3.јуна 2006.године,а дан Светог цара Константина и царице Јелене. У храму је прву архијерејску литургио служио Патријарх српски Павле уз саслужење многих других свештених лица,уз присуство великог броја верника. Након завршетка литургије Патријарх српски Павле освештао је крстове храма.Након завршетка покривања храма,на његове куполе постављено је укупно 7 крстова. Литература Миријевске парохије део.4 објављено (2007 г.) Референце Спољашне везе Сајт Српске православне цркве Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (24. фебруар 2011) Сајт београдско-карловачке архиепископије Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (3. јануар 2020)
Црква Рођења Пресвете Богородице у Батајници

Црква Рођења Пресвете Богородице је српска православна црква која се налази у насељу Батајница у градској општини Земун и припада Епархији сремској. Црквена слава храма је Мала Госпојина и слави се 21.септембра. Богородица Богородица (грч. Θεοτόκος Теотокос) је један од назива који јој се придаје у хришћанству. Назив Богородица је почео званично да се користи тек после Трећег васељенског сабора, чему су претходиле бројне расправе. Цариградски патријарх Несторије се противио увођењу новог назива „Богородица“ (гр: Θεοτόκος Теотокос) за Марију, Исусову мајку и уместо тога је предлагао назив „Христородица“ (гр: Χριστοτόκος Христотокос), сматрајући да он укључује и Христово човештво. Ипак, назив богородица је усвојен а Несторије и његови истомишљеници су проглашени јеретицима. Историјат изградња и изглед цркве Идеја о изградњи храма потекла је 1991. године, када је кренуло прикупљање документације и добијање одговарајућег земљишта за изградњу новог храма у Батајници. Иако је финансијска криза у држави била велика, изграња храма на периферији Батајници, на површини од 70 ари почела је изградња цркве Рођења Пресвете Богородице. Пројектант је био проф. Бранко Пешић, а са радовима се кренуло 14.новембра 1992. године. Озбиљнији грађевински радови кренули су 29. априла 1993. године. За непуне три године, тачније 21. септембра 1995. године, на празник Рођења Пресвете Богородице, служена је прва Св. Архијерејска Литургија у новом храму. Радови на унутрашњости храма су настављени, али и на градњи парохијског дома са канцеларијама, библиотеком, салом за пријеме и хорске пробе. Храм је добио фреске на олтару и куполи, које су радили Драган Марунић и Матеја Минић. У храму је постављен и иконостас, а радове је изводио Томислав Живковић. У иконостасу храма налази се 25. икона, које је урадио сликар Чедо Илијев. Недуго затим, набављена су и звона за храм. Храм је почео са редовним богослужењима 21. септембра 1998. године, када је Његово Преосвештенство Господин Господин Василије Епископ сремски уз саслужење више свештеника, служио је Свету Архијерејску Литургију у храму и том приликом осветио поменути иконостас. Види још Архиепископија београдско-карловачка Батајница Црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила у Батајници Црквено дечији хор и оркестар "Орлић" Чување Христовог гроба Референце Спољашње везе Сајт Српске православне цркве Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (24. фебруар 2011) Сајт београдско-карловачке архиепископије Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (3. јануар 2020)
Allraheligaste Guds Moders födelses kyrka, Batajnica

Allraheligaste Guds Moders födelses kyrka (serbisk kyrilliska: Црква Рођења Пресвете Богородице; latinska: Crkva Rođenja Presvete Bogorodice) är en serbisk-ortodox kyrkobyggnad belägen i stadsdelen Batajnica i Serbiens huvustad, Belgrad. Kyrkan är helgad åt den liturgiska festdagen Jungfru Marie födelse och tillhör det serbisk-ortodoxa stiftet Srems stift. Historik Allraheligaste Guds Moders födelses kyrka i Batajnica började att byggas den 14 november 1992. Den första liturgin ägde rum den 21 september 1995 och kyrkan stod färdig 1998, då regelbundna gudstjänster började den 21 september. Kyrkan Klockor Kyrkan har tre klockor. Den tyngsta väger 500 kg, den nöst tyngsta 300 och den lättaste 150 kg. Interiör och inventarier Freskerna på bland annat kupolen tillverkades av Mateja Minić och Dragan Marunić. Ikonostasen är gjord av ek, har 25 ikoner totalt och är snidad. Rören för golvvärmen är totalt 1000 meter långa. Se även Östortodoxa kyrkor Religion i Serbien Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Allraheligaste Guds Moders födelses kyrka, Batajnica.
Железничка станица Ниш ранжирна

Железничка станица Ниш ранжирна је ранжирна станица на пругама Београд—Ниш, Ниш—Прешево и Ниш—Димитровград. Налази се у насељу Поповац у градској општини Црвени крст у граду Нишу. Пруга се наставља у једном смеру ка Нишу, у другом према према Међурову, у трећем према Црвеном крсту и у четвртом према Трупалама. Железничка станица Ниш–ранжирна састоји се из 28 колосека. Види још Србија карго Железнице Србије Спољашње везе Ред вожње Овај чланак о Србији је клица. Можете допринети Википедији тако што ћете га проширити.
Хемијско-прехрамбена технолошка школа Београд

Хемијско-прехрамбена технолошка школа је средња школа која се налази у Београду у општини Чукарица, на Бановом брду. Историјат Школа је основана 1957. године под називом Хемијска-технолошка средња школа, али је променила своје име у Хемијско-технолошко техничка школа. Од 1963/1964. године школа је добила нове смерове: техничар-аналитичар погонски техничар прехрамбени техничар у четворогодишњем трајању Школа је прерасла у центар 1969. године и увела и трогодишње школовање. Године 1997/1998. Хемијска школа имала је следеће образоване профиле који су обухватали трогодишње и четворогодишње образовање: хемијско-технолошки техничар хемијски лаборант израђивач хемијских производа пластичар (наносилац заштитних превлака) Школске 2002/2003. године извршена је реформа образовања у “Хемијско-прехрамбено технолошкој школи“. У оба подручја рада уведено је трогодишње и четворогодишње стручно образовање. Образовни профили данас Стручне компетенције образовних профила подручја рада Пољопривреда производња и прерада хране Месар (3 године) Пекар (3 године) Произвођач прехрамбених производа (3 године) Прехрамбени техничар — Техничар за биотехнологију (4 године) Техничар за биотехнологију (4 године) Стручне компетенције образовних профила подручја рада Хемија неметали и графичарство Хемијско технолошки техничар (4 године) Хемијски лаборант (4 године) Техничар за заштиту животне средине (4 године) Техничар за индустријску фармацеутску технологију (4 године) Референце Спољашње везе Званични сајт Хемијско-прехрамбене технолошке школа
Железничка станица Смедерево

Железничка станица Смедерево је прва железничка станица на прузи Смедерево—Мала Крсна. Налази се насељу Смедерево у граду Смедереву. Пруга се наставља ка Радинцу. Железничка станица Смедерево се састоји из 6 колосека. Види још Србија карго Србија воз Железнице Србије Спољашње везе Ред вожње Овај чланак о Србији је клица. Можете допринети Википедији тако што ћете га проширити.
Манастир Дробњаци

Манастир Дробњаци је манастир Београдско-карловачке архиепископије Српске православне цркве. Манастир је посвећен икони Пресвете Богородице »Тројеручица« чије име и носи. Налази се у засеоку Дробњаци надомак Рипња, у подножју Авале на улазу у Малу Иванчу удаљен три километра од центра Мале Иванче у близини Језера Трешња. У близини је старе железничке постаје и 200 m од тунела. У ваздушној линији удаљен је 25 km од самог центра Београда, а путем 35 km. Године 2020. још је у изградњи, иако је црква већ завршена и у употреби. Сестринство манастира састоји се од две монахиње и једне искушенице. На дан светих мученика Хризанта и Дарија и преподобног Симеона Дајбабског, 1. априла 2015. године, чин освећења камена темељца храма у манастиру Иконе Пресвете Богородице Тројеручице служио је Његово Преосвештенство Епископ топлички господин Арсеније, тадашњи викар Патријарха српског; потоњи епископ Нишки. Референце Спољашње везе [2] Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (25. септембар 2015) [3] [4]
Бела река (језеро)

Бела река је вештачко језеро које се налази у општини Вождовац у граду Београду. Смештено је у самом подножју планине Авале у рипањском насељу Колонија, на око 26 km од центра Београда. Површина језера је 2,16 хектара, дугачко је 410 метара, а највећа ширина језера износи 102 метара. Историја Језеро је настало 1988. године изградњом бране. Због специфичне локације, у подножју планине Авале, брана је направљена да би заштитила куће и пругу од поплава које су честе на овом подручју, нарочито пред крај зиме након отапања снегова и у пролеће током кишних сезона. О језеру Бела река, једно је од најчистијих шумадијских језера, на коме се сваке две недеље врше хемијска и бактериолошка контрола квалитета воде. Током лета температура воде достиже 16 °C, а током пролећа и јесени температура је од 8 °C до 10 °C. Због климе приземног слоја ваздуха, током зиме се на језеру формира лед дебљине између 30 и 40 центиметара и траје 2-3 месеца. Риболовачко друштво које брине о језеру, током зиме буши рупе у леду ради ваздуха и редовно храни рибу. Постоје делови обале реке који су прилично стрми и неприступачни због великог броја дрвећа, где су углавном места за риболов, али и равни делови, погодни за излет, купање или опуштање у природи. Обала језера је опремљена клупама, столовима и кантама за отпатке, а број излетника и риболоваца је велики. Језеро Бела река омиљено је купалиште мештана из Рипња и околних насеља, иако на језеру нема спасилаца, а купање је забрањено. О флори и фауни овог места брине се Спортско-риболовачки клуб Рипањ, који о овој оази брине од свог настанка, 1996. године. До језера се може стићи преко авалског пута, на путу ка насељу Рипањ. Риболов на језеру Језеро Бела река, једно је од омиљених дестинација риболоваца, пошто је сезона пецања отворена целе године, осим током зиме. На језеру постоји велики број рибочувара који спречавају криволов, а практикује се спортски риболов, за који је потребна дозвола. Језеро се редовно порибљава и у њему се налазе налази велики број врста риба и то: шаран, сом, смуђ, црвенперка, деверика, клен и бандар. На обали се налазе и рефлектори, који омогућавају риболовцима да пецају и током ноћи. Поред риболова, неколико ронилачких друштва користи ово језеро за своје тренинге. Види још Списак језера у Србији Авала Рипањ Градска општина Вождовац Галерија Референце Литература
Грочанска ада

Грочанска ада је речно острво на Дунаву, у Београду, које се налази у општини Гроцка. Карактеристике подручја Ада је дугачка 3 km, а њена ширина је 500 метара. На њеном подручју налази се велики број различитих дрвећа и то углавном тополе, јасена и врбе, а у нешто мањем броју багрема и јавора. Грочанска ада је станиште многих дивљих животиња, као и ретких врста птица и биљака. На уласку у рукаваца између острва и аде, вода је муљевита и има пањева. Превоз чамцима до Грочанске аде је организован у летњим месецима из Гроцке. Посетиоци који долазе на ово прелепо речно острво на Дунаву су углавом мештани Гроцке и њене околине. Наспрам њега, налазе се још два речна острва. Види још Градска општина Гроцка Референце Спољашње везе Сајт општине Гроцка ВикиКарта Грочанска ада Мапа Грочанске аде
Баричка ада

Баричка ада (позната и као острво Спруд) је речно острво на Сави, у Београдском округу, која се налази у општини Обреновац, на 28 km од центра Београда. Баричка ада се протеже од ушћа реке Колубаре у Саву, средином Барича. Са своје северне стране преко реке Саве острво се граничи са обреновачким насељем Барич, док са своје јужне стране преко реке Саве се граничи са сурчинским насељем Бољевци. Карактеристике подручја Баричка ада је дугачка око 2 km, а широка око 700. метара. Нетакнута природа краси ово острво, на којем се налази још и пешчана плажа која је створена од најситнијег песка, на западном делу острва. Источни део острва је у потпуности под шумом. Рукавац између острва и Бољеваца лети има изузетно низак водостај, што привлачи велики број купача. Током летње сезоне постоји организован превоз чамцима, а поред купача, острво посећује велики број риболоваца. Литература Обреновац и околина. Београд: Народна књига Београд. 1963. ISBN 441-12-2405. Референце Спољашње везе Сајт општине Обреновац ВикиКарта Баричка ада Мапа Баричке аде
Строги природни резерват Изнад Таталије

Строги природни резерват Изнад Таталије налази се у западној Србији, на подручју планине Јелова Гора, на локалном путу Јелова Гора – Варда, укупне површине заштићеног подручја од 0,80ha. СРП „Изнад Таталије” ставља се под заштиту ради очувања шумског комплекса Јелове Горе и станишта аутохтоне заједнице реликтне врсте зеленике (Ilex aquifolium) обраслог шумом брдске букве (Fagetum moesiacae montanum ilicetosum). Зеленика је реликтна врста и њен ареал је ограничен на мање популације. Најзначајнија је у заједницама брдске букве у којој налази већу релативну влажност ваздуха, мање колебање температуре и влаге, повољније педолошке услове као и слабије деловање ветра, мраза и суше, повољније услове педоклиме и замљишта у целини. Зеленика се јавља у спрату жбуња и спрату дрвећа до 15 м висине. У оквиру резервата јавља се на надморској висини од 580 до 890 м.н. в., на северној експозицији, на падини уједначеног нагиба од 6-15, на геолошкој подлози од шкриљаца-пешчара, земљиште је дистично смеђе или кисело смеђе земљиште, средње дубоко (40-80см) и свеже. Види још Списак заштићених природних добара у Шумадији и западној Србији Референце
Гимназија у Обреновцу

Гимназија у Обреновцу је средња школа, налази се у Обреновцу. Историјат Прва обреновачка Гимназија основана је 1863. године, на основи законодавства, донет још у периоду Краљевине Србије. Циљ гимназијске наставе је да ученике спреми за слушање виших наука. Наведени закон познавао је три врсте гимназија а то су: гимназије, реалне гимназије и реалке. Потпуна гимназија била је са осам разреда, док је непотпуна била са шест или четири разреда. Били су уведени пријемни испити за први разред, док се после четвртог разреда полагала мала матура. После осмог разреда полагала се велика матура. На великим и малим матурама оцењивање је било строго јер се тиме желело постићи да заиста најбољи наставе даље школовање. Гимназија је од самог почетка учествовала у разним манифестацијама и прославама у граду. Ученицима "због слабог учења" је било забрањено да учествују у раду неке од бројних организација. Водило се рачуна и о моралном образовању. Гимназија данас Данас Гимназија у Обреновцу изводи наставу у четири разреда са по четири одељења подељених у сада, 3 смера: друштвено-језички, општи и природно-математички, раније је постојао и информатички смер.Похађа је 466 ученика, а о успешном раду Гимназије стара се 53 запослених. Настава се изводи на високом нивоу уз добро опремљене кабинете. Предмети и секције У првој години сви имамо петнаест предмета. Из разреда у разред, у зависности који смо смер изабрали, часови из одређених предмета се повећавају. Секције: драмска секција, биолошка, информатичка, драмска секција, секција на немачком језику, француском језику, рецитаторска, математичка... Међународна сарадња Словенија-Цеље Француска Норвешка Пољска Русија Екскурзије Ученици првог и другог разредна иду на дводневну екскурзију по Србији, док ученици виших разреда обилазе иностране дестинације. Занимљивости У обреновачкој Гимназији радила је Десанка Максимовић као предметни учитељ, док је Светозар Милошевић предавао веронауку. Референце
Пољопривредно-хемијска школа Обреновац

Пољопривредно-хемијска школа у Обреновцу је средња стручна школа која је смештена у улици Милоша Обреновића. Основана је 09.10.1990. године и образује ученике у два подручја рада: пољопривреда, производња и прерада хране и хемија,неметали. О школи Основна делатност Образовање и оспособљавање ученика кроз трогодишње и четворогодишње образовање у 2 подручја рада: пољопривреда, производња и прерада хране и хемија,неметали. Образовање ванредних ученика кроз доквалификацију и преквалификацију Образовни профили Подручје рада пољопривреда, производња и прерада хране: Ветеринарски техничар - 4 године Пољопривредни техничар - 4 године Техничар хортикултуре - 4 године Цвећар-вртлар-3 године Пекар-3 године Месар-3 године Руковалац механичар пољопривредне технике - 3 године Подручје рада хемија,неметали: Техничар за заштиту животне средине-4 године Техничар за индустријску фармацеутску технологију-4 године Простор У школи се реализује теоријска настава у 22 класичне учионице, неколико специјализованих учионица, кабинетима за пољопривредну групу предмета, рачунарским кабинетом, кабинетом за ветерину, мултимедијалним кабинетом, библиотеком, пекаром, лабораторијама за хемијско-технолошку групу предмета, фискултурном салом и спортским теренима. Практична настава за неке профиле у подручју рада пољопривреда, производња и прерада хране се изводи на школском огледном имању које се налази у Грабовцу. Ту се налазе засади разних биљних култура, воћа, поврћа, виноград, цветне површине, парковске површине, пластеник, винарија, две учионице и штала са животињама. Историјат Школа је основана 1977. године када се реформом први пут јавља пољопривредна и хемијско –технолошка струка код нас. После осам година, 1985. године , Образовни центар у Обреновцу је подељен у две школе Образовни центар „Буда Давидовић“и Школски центар „27. март“. Тада је Пољопривредно-хемијска струка припала Школском центру „27. март“. и до 1990. године је била у склопу школског центра. када је 9. октобра.1990. године одлуком Окружног суда у Београду регистрована као Пољопривредно-хемијска школа. Од децембра 2006. године школа је почела са радом у новој згради у којој се одвија кабинетска настава. Ту се поред кабинета за наставу налазе и фискултурна сала, ученички клуб, свечана сала, пекара, библиотека са читаоницом, хемијска и припремна лабораторија, припремни кабинет за наставнике и административни део. Активности у школи Галерија Референце Спољашње везе Блог о школи Презентација школе
Прогарска ада

Прогарска ада је шума и речно острво на Сави, у Београду. Положај и локација Прогарска ада се налази у општини Сурчин у насељу Прогар, по којем је и добила име. Налази се на крајњем западу града Београда, а од његовог центра је удаљена око 37 km. Са јужне стране острва, преко реке Саве налази се општина Обреновац. Карактеристике подручја Прогарска ада једно је од највећих острва на реци Сави и једно од омиљених места за риболов, купање и камповање житеља Сурчина и Обреновца. На острву постоји плажа под именом Тарзан плажа, пристаниште за чамце и јахте, као и спортско риболовни клуб. Референце Спољашње везе Сајт општине Сурчин Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (14. јануар 2016) Мапа Прогарске аде
Споменик природе Шума Кошутњак

Шума Кошутњак, у народу познат као Кошутњак, је парк-шума у Београду. Према Закону о заштити природе („Службени гласник РС“ бр. 36/2009, 88/2010“) представља споменик природе. Положај и пространство Налази се на територији града Београда, на подручју двеју општина: Чукарица и Раковица. Површина овог заштићеног природног добра износи укупно 266 хектара, 99 ара и 88 m². Законска регулатива На основу Регулативе заштићених добара, спада у категорију споменика природе ботаничког карактера и тренутно је покренут поступак доношења акта о његовој заштити. Референце Спољашње везе Завод за заштиту природе Србије Министарство животне средине и просторног планирања Републике Србије Регистар заштићених добара
Предео изузетних одлика Таткова земуница

Предео изузетних одлика „Таткова земуница” налази се у насељу Крајковац, општина Мерошина. Простире се на површини од 361,8609 хектара. Предео је богат шумом, у којој је буква најзаступљенија врста (са око 54,000 m³,70%), а потом следи храст китњак(са око 8,600 m³, 11%). Поред природних, биолошко−еколошких, налазе се и културно историјске вредности. На подручију земунице налази се и изграђени споменички комплекс са скулптурама аутора Александра Шакића, академског вајара. На удаљености од око 300 m од Таткове земунице налази се још једна земуница. На подручију заштићеног природног добра налази се још и Црква Свети Врачи. Референце Спољашње везе Завод за заштиту природе Србије Министарство животне средине и просторног планирања Републике Србије Регистар заштићених добара
ОШ „Павле Поповић” Вранић

Основна школа „Павле Поповић” налази се на територији општине Барајево у селу Вранић. Име носи по сеоском кнезу, учеснику у Првом и Другом српском устанку, члану Правитељствујушчег совјета и Народне канцеларије Павлу Поповићу (око 1750-1816). Школа располаже са 10 класичних учионица, 4 кабинета и једном дигиталном учионицом. За потребе физичког васпитања користи се фискултурна сала и отворени терени у дворишту школе. Поред матичне школе настава се изводи и у издвојеним одељењима у Мељаку и Шиљаковцу. Стара зграда школе налази се у старом центру села и заштићена је као споменик културе. Види још Зграда школе у Вранићу Павле Поповић Референце