NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Црква Светог Јована у Сомбору

Црква Светог Јована у Сомбору припада српској православној цркви, посвећена је Светом Јовану Претечи. Подигнута је 1790. године, због својих вредности има статус споменика културе у категорији непокретних културних добара од изузетног значаја. Историјат Према предању, на месту данашње цркве Светог Јована, раније зване Светопретечина, а данас Мала православна црква, још пре доласка Турака налазила се православна богомоља, подигнута вероватно у кратком раздобљу између одласка мађарског становништва из Сомбора, након Мохачке битке 1526. године, и турског освојења 1541. године. Турци су након доласка у Сомбор ову православну богомољу претворили у џамију, коју је под именом џамија Сулејман-хана описао у свом путопису Евлија Челеби, при пропутовању кроз Сомбор 1665. године. По одласку Турака 1687. године, сомборски православни Срби су преузели џамију и вратили јој првобитну намену. Калуђери фрушкогорског манастира Јазак су 1716. године, склањајући се пред новом претњом од напада Турака, са собом донели мошти цара Уроша V - последњег спрског цара. Две године касније, калуђери се враћају у Јазак и односе мошти цара, а у знак захвалности цркви остављају икону Пресвете Богородице донету са Косова приликом сеобе Срба под Арсенијем Чарнојевићем. Икона се овде чува и данас. Стара црква је порушена августа 1786. године, а већ у септембру исте године освећен је темељ нове цркве. Њена изградња је трајала четири године, а у децембру 1790. године нова црква Светог Јована Претече. Архитектура Православни храм је једнобродна грађевина са свим карактеристикама типичног војвођанског барока на прелазу из 18. у 19. век. Западним прочељем доминира двоспратни звоник фланкиран волутним завршецима. Западни портал је најрепрезентативнији, усклађен са мирном фасадном декорацијом, рашчлањеном на хоризонталну и вертикалну поделу. Дуж цркве тече вишеструко профилисан кровни венац, који се понавља и на звонику. Унутрашњи простор је подељен на припрату, наос са правоугаоним испустима за певнице и петострану олтарску апсиду. Сликана декорација иконостаса из 1809. године рад је Павела Ђурковића. Аутор богате резбарије је Алекса Теодоровић. Декоративност унутрашњег простора наглашена је 1883. године осликавањем зидова орнаментима различитих облика и боја. Сачуван је "Летопис цркве Светог Јована Претече" који је 1890. године саставио свештеник Младен Борђошки. Конзерваторски радови изведени су 1987. године. Галерија Види још Списак споменика културе у Западнобачком округу Референце Спољашње везе „Црква Св. Јована — Споменици културе у Србији”. САНУ. Војводина онлајн/Црква Св. Јована Сомбор Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Church of the Holy Apostle Luke, Kupinovo

Church of the Holy Apostle Luke (Serbian: Црква светог Луке) in Kupinovo is a Serbian Orthodox church in Vojvodina, Serbia. It is the oldest preserved Eastern Orthodox church in Vojvodina. Built in the mid-15th century by Despot Đurađ Branković, the church is primarily significant for its historical and documentary value and holds the status of a Immovable Cultural Heritage of Exceptional Importance (identifier no. SK 1044). The church is mentioned in 1486 and 1502 as the burial site of the Syrmian despots Stefan and Jovan Branković. It was devastated and abandoned in 1502 following the Ottoman conquest of Syrmia and was restored twice, at the beginning of the 18th century and the end of the 19th century. Despite the vicissitudes of history, the church has retained its original structure intact. The modest architectural unit of the church is a single-nave building with massive stone and brick walls, now entirely covered with a flat wooden ceiling. The deep altar apse, as wide as the nave, has a semicircular shape, while an arcade separates the nave from the narthex. Research on the building's structure has determined that it has not undergone major changes throughout its existence. The church's richly carved Baroque iconostasis, created before 1780, completely encloses the space between the nave and the altar. It was painted in 1729 in the Baroque manner, with a Rococo palette, and according to more recent analogies, it is the work of Jakov Orfelin from the 1790s. See also Eparchy of Srem References
Église Saint-Luc de Kupinovo

L'église Saint-Luc de Kupinovo (en serbe cyrillique : Црква светог Луке у Купинову ; en serbe latin : Crkva svetog Luke u Kupinovu) est une église orthodoxe serbe située à Kupinovo près de Pećinci, en Serbie et dans la province de Voïvodine. Elle figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie (identifiant no SK 1044). Histoire L'église Saint-Luc, de petites dimensions, a été construite au milieu du XVe siècle par le despote serbe Đurađ Branković. L'église est mentionnée en 1486 et 1502 comme un sanctuaire funéraire pour les despotes de Syrmie Stefan Branković et Jovan Branković. Elle a été détruite et abandonnée en 1502 après la conquête de la Syrmie par les Ottomans et restaurée deux fois, au début du XVIIIe siècle et à la fin du XIXe siècle. Malgré les aléas de l'histoire, l'église a conservé intacte sa structure originelle. Architecture L'église, constituée d'une nef unique avec un plafond en bois, possède des murs épais en pierres et en briques. L'abside de l'autel, de forme demi-circulaire, prolonge la nef sur presque toute sa largeur, tandis qu'une arcade sépare la nef du narthex. Iconostase L'iconostase de l'église, sculptée avant 1780, est de style baroque ; elle sépare complètement la nef de l'autel. Elle a été peinte en 1729 dans un style rocaille qui présente des analogies avec celui de Jakov Orfelin. Notes et références Articles connexes Forteresse de Kupinik Église du Saint-Esprit de Kupinovo Monuments culturels du district de Syrmie Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Церковь Святого Луки (Купиново)

Церковь Святого Луки (серб. Црква Светог Луке) — храм Сремской епархии Сербской православной церкви в селе Купиново общины Печинци Сремского округа Сербии. Церковь является памятником культуры Сербии исключительного значения. История Церковь была воздвигнута примерно в 1450—1455 годах сербским деспотом Георгием Бранковичем и была упомянута в 1486 и 1502 годах как место захоронения соответственно Стефана и Иоанна Бранковичей. В 1521 году турецкие завоеватели разрушили Купиново, церковь также пострадала и пришла в запустение. В 1726—1730 века капитан Михаил Васич вместе с жителями села восстановили храм. В 1780 году установлен новый барочный иконостас, иконы для которого написал Яков Орфелин. В конце XIX века церковь была отремонтирована. В 1952 году здание было частично реконструировано. В 1994 году проведены археологические исследования. Архитектура Церковь представляет собой однонефное здание, построенное из кирпича и камня, с массивными стенами. Неф от притвора тройной аркадой, а от полукруглой алтарной апсиды — иконостасом. Храм не претерпел значительных изменений за долгое время своего существования. Примечания
Црква Светог Луке у Купинову

Црква Светог Луке у Купинову, месту у општини Пећинци, коју је средином 15. века подигао деспот Ђурђе Бранковић, превасходно је значајна због своје историјско-документарне вредности и има статус споменика културе од изузетног значаја. Црква је подигнута поред старог града Купиника, посвећена је Светом Луки. Помиње се 1486. и 1502. године као гробна црква сремских деспота Стефана и Јована Бранковића. Разрушена и запустела 1502. године после турског освајања Срема, двапут је обнављана, почетком 18. и крајем 19. века. Изглед Истраживањем грађевинског корпуса утврђено је да није претрпела велике измене током свога постојања. Скромна архитектонска целина цркве је једнобродна грађевина масивних зидова, подигнутих од камена и опеке, данас је у целини покривена равном дрвеном таваницом. Дубока олтарска апсида у ширини брода има полукружни облик, а наос је од припрате одвојен ниском зиданом тројном аркадом. Богато резбарен барокни иконостас, настао пре 1780. године у целини затвара простор између наоса и олтара. Осликан је 1729. године у барокном маниру, рокајне палете, а према новијим аналогијама дело је Јакова Орфелина девесетих година 18. века. Радови на текућем одржавању и делимичној обнови грађевинског корпуса вршени су од 1952. године, а археолошка истраживања 1994. године, када је црква архитектонски снимљена и сачињен попис сликарских радова. Галерија Види још Списак споменика културе у Сремском округу Споменици културе од изузетног значаја Референце Спољашње везе „Црква Св. Николе) — Споменици културе у Србији”. САНУ. Музеј Војводине/Гордана Крстић:Иконостас цркве Светог Луке у Купинову Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Црква Св. Луке Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.
Église Saint-Michel-Archange de Mokrin

L'église Saint-Michel-Archange de Mokrin (en serbe cyrillique : Црква архистратига Михаила у Мокрину ; en serbe latin : Crkva arhistratiga Mihaila u Mokrinu) est une église orthodoxe serbe située à Mokrin, en Serbie, dans la province de Voïvodine, dans la municipalité de Kikinda et dans le district du Banat septentrional. Elle dépend de l'éparchie du Banat et figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie. Histoire et architecture L'église Saint-Michel-Archange, consacrée en 1762, a été construite dans un style classique. Peintures L'iconostase, en bois sculpté, a été peinte par Teodor Ilić Češljar ; elle est considérée comme la première œuvre de cet artiste après son retour de l'Académie des beaux-arts de Vienne. Références Voir aussi Articles connexes Kikinda Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква у Мокрину

Српска православна црква у Мокрину, месту у општини Кикинди, чија изградња започета 1762. године, дограђена је 1835. и 1836. године, убраја се као споменик културе у непокретна културна добра од изузетног значаја. Црква у Мокрину је посвећена Сабору Светог Архангела Михаила. Саграђена је као једнобродна грађевина изведена у класицистичком духу. Западно прочеље са забатом и китњастим звоником који га надвишава доминира мирним, рашчлањеним линијама. Храм је 1835./1836. године дограђен према западу, изградњом припрате продужен је за 15,5 метара. Висока барокна олтарска преграда, са дрворезбарским радом рокајних мотива, први је сликарски подухват Теодора Илића Чешљара по доласку са школовања на бечкој Академији. То је уједно и једини у потпуности сачуван Чешљаров иконостас, који као такав представља значајно сведочанство о наступајућим иконографским и ликовним новинама. Конзерваторски радови су изведени 1969, 1971, 1974, 1980. и 2001. године. Види још Списак споменика културе од изузетног значаја Списак споменика културе у Севернобанатском округу Референце Спољашње везе „Православна црква — Споменици културе у Србији”. САНУ. Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.
Church of the Holy Archangels Michael and Gabriel, Batajnica

The Church of the Holy Archangels Michael and Gabriel (Serbian Cyrillic: Црква светих арханђела Михаила и Гаврила) in Batajnica is a Serbian Orthodox church in wider Belgrade, capital of Serbia. Built between 1780 and 1785, it is listed among the protected cultural monuments of the Republic of Serbia and on the list of cultural heritage of the City of Belgrade. It consists of a single nave, with a semi-circular apse and a narthex topped by a three-story Baroque bell tower. The building houses several valuable art objects. The iconostasis includes 44 icons created by Teodor Kračun, one of the most important Serbian Baroque painters of the 18th century. There are also 28 icons by Živko Petrović, a 19th-century painter from Zemun, as well as religious objects from the 18th and 19th centuries, rare books, and archival documents. See also Eparchy of Srem References
Église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel de Batajnica

L'église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel de Batajnica (en serbe cyrillique : Црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила ; en serbe latin : Crkva Svetih Arhanđela Mihaila i Gavrila) est une église orthodoxe située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité de Zemun et dans le quartier de Batajnica. Construite entre 1780 et 1785, elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 426) et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation L'église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel de Batajnica a été construite entre 1780 et 1785, à l'emplacement d'une autre église remontant elle aussi au XVIIIe siècle. Elle est constituée d'une nef unique, avec une abside demi-circulaire et un narthex surmonté d'un clocher baroque de trois étages. L'édifice abrite plusieurs objets d'art de grande valeur. L'iconostase comprend 44 icônes réalisées par Teodor Kračun, l'un des plus importants peintres baroques serbes du XVIIIe siècle. On y trouve aussi 28 icônes réalisées par Živko Petrović, un peintre du XIXe siècle originaire de Zemun, des objets cultuels des XVIIIe et XIXe siècles, des livres rares et des documents d'archive. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Liste des monastères orthodoxes serbes Portail de Belgrade Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила у Батајници

Црква Светих Арханђела Михаила и Гаврила у Батајници се налази у улици Пуковника Миленка Павловића 2, представља непокретно културно добро као споменик културе. Црква је подигнута између 1780. и 1785. године на месту старије цркве из 18. века. Представља најстарији архитектонски споменик и главну урбанистичко-просторну доминанту у Батајници, подигнута је као једнобродна барокна грађевина са полукружном апсидом, припратом и високим троспратним барокним звоником. У цркви се чувају уметничка дела изузетне културне вредности: иконостас са 54 иконе које је насликао Григорије Јездимировић, затим 28 икона познатог земунског сликара 19. века Живка Петровића, као и низ дела примењене уметности 18. и 19. века и неколико ретких књишко-архивских предмета. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Записи/Црква у Батајници Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Église Saint-Nicolas d'Ostružnica

L'église Saint-Nicolas d'Ostružnica (en serbe cyrillique : Црква Св. Николе у Остружници ; en serbe latin : Crkva Sv. Nikole u Ostružnici) est une église orthodoxe située dans la ville d'Ostružnica, en Serbie, dans la municipalité urbaine de Čukarica. Construite entre 1831 et 1833, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation L'église Saint-Nicolas a été construite entre 1831 et 1833, à l'initiative du prince Miloš Obrenović. Elle est constituée d'une nef unique prolongée d'une abside demi-circulaire ; elle est bâtie en pierres et est caractéristique de toutes les constructions religieuses du règne du prince Miloš. À l'intérieur se trouvent de nombreux objets de valeur, comme des icônes, des livres religieux et profanes datant des XVIIIe et XIXe siècle, ainsi que des archives. L'église est située au centre du village, là où s'est tenue la première assemblée du premier soulèvement serbe contre les Ottomans convoquée par Karađorđe (Karageorges). À cette époque, une église en bois du XVIIIe siècle se dressait à la place de l'édifice actuel. Cette église a joué un rôle spécifique dans la vie du village et dans toute la région : la population l'utilisait pour se réunir et pour organiser la libération de la Serbie vis-à-vis des Turcs. Un des chefs les plus populaires de cette lutte fut le prêtre Marko d'Ostružnica. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Liste des monastères orthodoxes serbes Portail de Belgrade Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Светог Николе у Остружници

Црква Светог Николе у Остружници, насељеном месту на територији Градске општине Чукарица, подигнута је у периоду од 1831. до 1833. године. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Налази се на адреси Љубе Ранковића бр. 33. Историјат Црква Светог Николе у Остружници подигнута је 1833. године. Ктитор цркве био је кнез Милош, који је цркву саградио о свом трошку. Грађена је између 1831. и 1833. У време када је завршена у црквеној порти налазиле су се и стара и нова остружничка црква. Стара црква брвнара, каква се у народу називала „шиндралија", налазила се на том месту од краја 18. века. Црква је сазидана на брежуљку у средишту насеља, на раскрсници путева, на месту где је одржана Прва народна скупштина за време Првог српског устанка, коју је сазвао Карађорђе. Ова црква је имала изузетно место у животу села и целог краја. Ту се окупљао народ ради договарања и организовања борбе за ослобођење Србије од Турака. Један од народних вођа у овој борби био је и протопоп Марко из Остружнице, који се спомиње и у народној песми „Почетак буне против дахија”. У црквеној порти налази се и старо гробље, на коме је сахрањен кнез Никола Станковић, кнез посавски, члан Народне канцеларије, члан Суда београдског и главни капетан Кнеза Милоша. Изглед Црква у Остружници је посвећена Светом Николи. Подигнута је као једнобродна грађевина са полукружном апсидом. Сазидана од камена и има све типичне одлике храмова које су подизане у Србији у доба обнове српске државе кнеза Милоша. Иконостас је радио познати иконописац Ристо Николић. Посебну вредност представља фонд покретних предмета - иконе, старе црквене и профане књиге из 18. и 19. века, архива и остали инвентар из 19. века. Звоник, саграђен почетком 20. века, задужбина је Косте Јанића, богатог трговца и његове супруге Софије чији су се дућани и кафана сачували до данас и такође се налазе међу знаменитостима Остружнице, заштићени као непокретна културна добра. Галерија слика Види још Списак споменика културе у Београду Јанићеви дућани у Остружници Јанићева кафана у Остружници Референце Литература пешић-Максимовић, Надежда (1984). Споменичке вредности сеоских центара у Србији. Београд: Републички завод за заштиту споменика културе. стр. 80. Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Градски завод за заштиту споменика културе града Београда/Каталог непокретних културних добара на територији града Београда Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. мај 2015) Stanković, A. (30. 10. 2017). . „Svedok istorije: Gde se vožd zakunu, Miloš hram sazida”. Vesti (online). Приступљено 08. 05. 2018.
Église Saint-Nicolas de Kikinda

L'église Saint-Nicolas de Kikinda (en serbe cyrillique : Црква светог Николе у Кикинди ; en serbe latin : Crkva svetog Nikole u Kikindi) est une église orthodoxe serbe située à Kikinda, en Serbie, dans la province de Voïvodine et dans le district du Banat septentrional. Elle dépend de l'éparchie du Banat et figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie. Histoire et architecture L'église orthodoxe serbe Saint-Nicolas a été construite dans la seconde moitié du XVIIIe siècle dans un style classique. La façade occidentale est ornée d'un tympan et de pilastres de style dorique. Icônes et fresques Les peintures de l'iconostase sont dues à Teodor Ilić Češljar (1746-1796) ou, selon certaines analyses stylistiques récentes, à Jakov Orfelin ; elles datent de 1773 et se caractérisent par leur style baroque. L'iconostase est constituée de trois ensembles : un premier ensemble figure une scène de l'Annonciation, le second une scène de fête, avec une représentation des Apôtres revêtus de riches atours ; le troisième est consacré à la Crucifixion. Deux peintures murales représentent La Cène sur le mur nord de la nef et la Résurrection du Christ sur le mur sud, œuvres réalisées en 1790 par Teodor Ilić Češljar dans un style baroque tardif. Les fresques du narthex sont dues à Ljubomir Aleksandrović, qui les a exécutées à la fin du XIXe siècle. D'importants travaux de restauration ont été effectués sur l'iconostase en 1974 et sur les peintures murales en 2003–2004. Références Voir aussi Article connexe Kikinda Liens externes (sr) Notice (sr) Autre notice Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Никольская церковь (Кикинда)

Никольская церковь (серб. Црква Светог Николе ) — православный храм Банатской епархии Сербской православной церкви в городе Кикинда Северно-Банатского округа Воеводины. Памятник культуры Сербии исключительного значения. Строительство современной Никольской церкви началось в 1769 году. На этом месте ранее уже располагался храм, построенный в 1758 году из прутьев и покрытый камышом. В 1774 году была построена колокольня, что завершило строительство новой церкви. Во время революции 1848 года колокольня была разрушена. Большое навершие колокольни в стиле барокко было опять установлено на ней только в 1981 году. Иконостас церкви был расписан Яковом Орфелином в 1773 году. В 1790 году Теодор Илич Чешляр написал в храме две фрески: Тайную вечерю на северной стене нефа и Воскресение Христово на южной. В конце XIX века Любомир Александрович расписал притвор церкви. В 1974 году были проведены работы по реставрации и консервации иконостаса, а в 2003—2004 годах — фресок. См. также Список памятников культуры Сербии исключительного значения Примечания
Српска православна црква Св. оца Николаја у Кикинди

Православна црква у Кикинди, посвећена светом Николи, подигнута је 1769. године. Припада Епархији банатској Српске православне цркве и представља непокретно културно добро као споменик културе од изузетног значаја. Историјат Садашња црква је подигнута на месту мале цркве-плетаре, док је торањ са звоником подигнут нешто касније. Адаптацијом 1981. године, црква добија високи барокни торањ, карактеристичан за војвођанске храмове. Архитектура Црква се одликује архитектуром класицизма, док на западној богато декоративној фасади доминира ризалит украшен тимпаноном и пиластрима дорског стила. Посебну вредност храма даје иконостас, рађен око 1790. године који се приписује Теодору Илићу Чешљару, док новије стилске анализе показују да је кикиндски иконостас рад младог Јакова Орфелина из 1773. године. Барокно-рокајна олтарска преграда, развијеног иконографског програма, подељена је у три зоне. Благовести у првој, представљају најквалитетнији барокни рад богатог колорита, док су на већини осталих композиција видљива пресликавања, оштећења и ретуши. У другој су сцене Празника, оригиналних композиционих решења и прозрачне палете, као и низ монументалних фигура апостола у тешким драперијама. Трећа зона, изведена у изразито барокном маниру, приказује Распеће и фигуре пророка. Две зидне слике у уљу, Тајну вечеру на северном зиду наоса и Васкрсење Христово на јужном, сликао је 1790. Теодор Илић Чешљар у маниру каснобарокног стила, рокајне палете, сигурног цртежа и композиције. У припрати су зидне слике Љубомира Александровића, настале крајем 19. века. Опсежни конзерваторско-рестаураторски радови спроведени су на иконостасу 1974. а на зидним сликама током 2003–2004. Референце Види још Списак споменика културе од изузетног значаја Списак споменика културе у Севернобанатском округу Спољашње везе „Православна црква — Споменици културе у Србији”. САНУ. Манастири-цркве/Црква Светог Николе Кикинда Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика Српска православна Епархија банатска