NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кућа Леоне Панајот

Кућа Леоне Панајот се налази у Француској улици бр. 31 у Београду, на територији градске општине Стари град. Подигнута је 1908. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Зграда је изграђена као спратна породична кућа према пројекту архитекте Ђуре Бајаловића. Састоји се од подрума, приземља, спрата и поткровља. Архитектонски је обликована у маниру сецесије. Као изразито дело овог стила, кућа је представљена на IV југословенској уметничкој изложби у Београду 1912. године. Његов брат Петар Бајаловић је пројектовао Српски павиљон за Међународну уметничку изложбу у Риму 1911. године. Сецесијске одлике ове фасаде су вертикална подела плитким пиластрима, асиметрија, хоризонтални венци који нису одраз унутрашње поделе нивоа, плитки флорални рељефни украс, сегментно-лучни облици прозорских рамова, али и полихромија. Посебно се издваја четвртаста кула на угаоном делу објекта, са истакнутим еркером. Редак пример у сецесији Београда је скоро кружни облик поља које уоквирује средишњи балконски отвор на спрату. Декоративну обраду одликује богата флорална орнаментика, како на фасади у малтеру, тако и на вратима у дрвету, са зналачки изведеним и складно укомпонованим занатским детаљима. Изразито сецесијска је и капија ка дворишту од кованог гвожђа. Складним архитектонским решењем и богатом пластиком издваја се као репрезентативни пример градске стамбене куће почетка 20. века, са ретко доследно примењеним стилом сецесије у Београду. Значај објекта проистиче и из чињенице да представља истакнуто ауторско дело познатог београдског архитекте и да је од посебног значаја за развој архитектуре Београда у првој деценији 20. века. Како су новине писале, кућа је припадала "некој Францускињи" удатој за овдашњег научника, од којега се развела. До почетка 1930-тих, овде се налазило неко страно посланство, након чега је зграда остала без поседника због правног спора. Тако су се наредних година у њу усељавали појединци и породице, из ње је однето скоро све од вредности. Кућа Леоне Панајот је утврђена за споменик културе 1997. године (Одлука, „Службени гласник РС” бр.51/97). Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Dom Manaka w Belgradzie

Dom Manaka (serb. Manakova kuca) – oddział Muzeum Etnograficznego w Belgradzie, miejsce przechowywania i prezentowania kolekcji etnograficznej Hristifora Crnilovicia. Decyzją z dnia 9 maja 1963 r. Dom Manaka został uznany za zabytek kultury o dużej wartości. Historia Budynek powstał ok. 1830 roku. Jest przykładem dawnej zabudowy Savamali, sprzed jej regulacji i rozbudowy zapoczątkowanej przez księcia Miloša Obrenovicia. Nieregularny rzut budynku wynika z dostosowania go do dawnego układu ulic. Wybudowany jest z niewypalonej cegły, dwukondygnacyjny z kamienną piwnicą. Według jednej z legend – w budynku pierwotnie mieścił się harem tureckiego agi. Inna wersja głosi, że w budynku była stacja poczty konnej księcia Miloša Obrenovicia. W latach 70. XIX wieku właścicielem budynku był Grek Manojlo Manak, który otworzył w nim karczmę i piekarnię. Mieściły się one na parterze, nad nimi, na piętrze były pomieszczenia mieszkalne. Nazwa "Dom Manaka" pochodzi od Manaka Manojlovicia, kuzyna i spadkobiercy Manojla. W połowie lat 50. XX wieku budynek był w bardzo złym stanie. W latach 1964–1968 przeprowadzono w nim prace konserwatorskie i adaptacyjne na muzeum - miejsce przechowywania i prezentowania kolekcji Hristifora Crnilovicia. Projekt adaptacji wykonał architekt Zoran Jakovljević. W ramach prac m.in. wzmocniono fundamenty i wymieniono drewniane elementy konstrukcji. Całkowicie zachowano układ i wielkość pomieszczeń oraz stropy i schody. Elementy rekonstruowane wykonane zostały na wzór podobnych obiektów z tego samego okresu. Obecnie na piętrze mieści się wystawa stała prezentująca tradycyjne stroje ludowe i biżuterię regionu środkowych Bałkanów z XIX i pierwszej dekady XX wieku, parter przeznaczony jest na wystawy czasowe. Odbywają się tu również wydarzenia takie jak wykłady, warsztaty czy koncerty. Kolekcja Hristifora Crnilovića Hristifor Crnilović - urodzony w 1886, malarz, badacz i kolekcjoner zabytków etnograficznych i przedmiotów artystycznych z regionu południowej Serbii, Kosowa, Metohiji i Macedonii. Po jego śmierci cała kolekcja została przekazana przez spadkobierców miastu Belgrad pod warunkiem zachowania jej jako całości (1963). Kolekcja obejmuje 2600 zabytków, oprócz tego duży zbiór klisz negatywowych i około 23 000 kartek z odręcznymi notatkami z prowadzonych przez Hristifora Crnilovića badań terenowych. Znaczącą i najbardziej wartościową część kolekcji stanowią stroje ludowe oraz biżuteria. Ponadto zawiera ona przedmioty i narzędzia używane w gospodarstwach domowych takie jak naczynia, przybory do pisania, narzędzia tkackie, instrumenty muzyczne, przedmioty obrzędowe. W kolekcji jest również ok. 500 pocztówek z motywami ludowymi. Przypisy
Maison de Mihailo Popović

La maison de Mihailo Popović (en serbe cyrillique : Кућа Михаила Поповића ; en serbe latin : Kuća Mihaila Popovića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Vračar. Construite en 1905, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison, située 35 rue Kursulina, a été construite en 1905 pour le prêtre Mihailo Popović, d'après un projet de l'architecte Stojan Titelbah ; elle est constituée d'un simple rez-de-chaussée organisé de manière traditionnelle, avec les pièces de réception donnant sur la rue et les appartements privés donnant sur la cour. La maison est située dans une rue où l'alignement des maisons est régulé ; de ce fait, l'entrée s'effectue par un portail latéral. La façade a été conçue dans l'esprit de l'Art nouveau, avec des surfaces uniformes ornées de riches décorations florales en relief. Les seules concessions à l'architecture académique se situent au niveau de la grande corniche soulignant le toit et au niveau des doubles fenêtres disposées de manière symétrique. Un motif avec un vase à fleurs est placé entre les deux fenêtres et s'élève jusqu'à la corniche. Des tournesols stylisés flanquent les fenêtres. La décoration tout entière appartient à une même image encadrée de larges rubans. Au centre de l'attique, se trouve une décoration qui s'élève dans le toit au-dessus de la corniche ; il en est de même avec les piliers latéraux. La maison de Mihailo Popović est une des créations les plus originales de l'Art nouveau à Belgrade. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Vračar Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа Михаила Поповића

Кућа Михаила Поповића се налази у Београду, на територији градске општине Врачар. Подигнута је 1905. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Приземна породична кућа је изграђена за свештеника Михаила Поповића, по пројекту архитекте Стојана Тителбаха, у коју се улази преко бочне капије, постављена је на регулациону линију улице. Фасада је обликована као јединствена површина с богатом декоративном пластиком флоралног типа. Једини уступак академској архитектури представљају јаки подеони и кровни венац и симетрично постављени двоструки прозори. Између два прозора постављена је ваза са цвећем која испуњава површину од сокла кровног венца. Изнад и поред прозора налазе се сунцокрети од којих полазе декоративно уплетене траке, односно стилизовани флорални мотиви. На угловима фасаде испод кровног венца су делови огромних цветова. Целокупна декорација је део јединствене слике уоквирене широким тракама. Декоративном атиком над централним делом формално је спроведена идеја о продору преко кровног венца, као што су и бочни ступци, односно функционални елементи – носачи кровне конструкције, део те исте идеје. Нажалост, фасада у делу над кровним венцем није изведена по плану или је претрпела преправке које су тај изглед измениле, па су бочни ступци скромније обрађени, а под једноставнијом, срцоликом атиком, налазила се година, до скоро се веровало 1904, а вероватније 1905. Кућу су изградила браћа свештеника Поповића, потоњи познати београдски грађевинари Горча и Милић Поповић. Кућа је незнатно преправљена после Првог светског рата. После Другог светског рата зграда више није служила за становање, већ је преласком у власништво општине добила пословну намену. У међувремену извршене су преправке унутрашњости, али и фасаде, пру чему је она у потпуности изгубила највећу вредност – своју декоративну пластику. Кућа Михаила Поповића представља једно од најоригиналнијих остварења Аrt Nouveau архитектуре у Београду Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Maison de Mihailo Đurić

La maison de Mihailo Đurić (en serbe cyrillique : Кућа Михаила Ђурића ; en serbe latin : Kuća Mihaila Đurića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite vers 1910, elle figure sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La maison de Mihailo Đurić, située 13 rue Gospodar Jevremova, a été construite vers 1910 d'après des plans de l'architecte Jovan Novaković. Elle est dotée d'un rez-de-chaussée, d'un étage et d'un dôme surmontant la façade d'angle. Le toit est soutenu par des arches demi-circulaires. La façade principale, arrondie, est soulignée par des balcons au premier étage et sous le dôme du toit. Un autre balcon s'avance sur la façade donnant sur la rue Kralja Petra. Sur cette façade d'angle, la décoration est plus marquée, avec des lunettes richement ornées au-dessus des fenêtres. La maison de Mihailo Đurić est l'une des œuvres importantes de l'architecte Novaković. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа Михаила Ђурића

Кућа Михаила Ђурића се налази у Београду, на територији градске општине Стари град. Подигнута је око 1910. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Кућа Михаила Ђурића (1863 – 1944) изграђена је по пројекту архитекте Јована Новаковића. Грађевина има приземље, један спрат и угаоно кубе, чији карактеристичан кров подржавају полукружни лукови изнад архитравно завршених прозора. Угао је заобљен и истакнут балконима по кривини на првом спрату и испред кубета. Балкон се појављује на фасади према улици Краља Петра, где се због терена у паду сутерен претвара у приземље, па зграда на овој страни има два спрата. Орнаментика је нарочито богато примењена на полукружним пољима изнад свих прозорских отвора. Кућа Михајла Ђурића представља вредно остварење архитекте Новаковића, реализовано у Београду почетком века, и значајан покушај стварања српског националног стила у архитектури почетком 20. века. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика Кућа Михајла Ђурића чека детаљну обнову („Политика”, 9. новембар 2020)
Maison de Miladin Pećinar

La maison de Miladin Pećinar (en serbe cyrillique : Кућа Миладина Пећинара ; en serbe latin : Kuća Miladina Pećinara) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite en 1928, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison de l'ingénieur Miladin Pećinar, située 5 rue Pop Lukina, a été construite en 1928 sur des plans de son propriétaire dans le style académique. Miladin Pećinar (Ljubinić, 1893 – Belgrade, 1973), ingénieur, fut membre de l'Académie serbe des sciences et des arts et vécut dans cette maison jusqu'à sa mort. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа Миладина Пећинара

Кућа Миладина Пећинара се налази у Београду, на територији градске општине Стари град. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Кућу је саградио 1928. године по свом пројекту инжењер Миладин Пећинар у маниру академизма, за своје потребе. У овој кући је и живео и радио до краја живота. Види још Списак споменика културе у Београду Кућа Миладина Пећинара на Златибору Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Maison de Milan A. Pavlović

La maison de Milan A. Pavlović (en serbe cyrillique : Кућа Милана A. Павловића ; en serbe latin : Kuća Milana A. Pavlovića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite en 1912, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison de Milan A. Pavlović, située 18 rue Gračanička, a été construite en 1912 sur des plans de l'architecte Nikola Nestorović ; elle est édifiée à l'angle de deux rues et les appartements intérieurs évoluent autour d'un escalier central. L'extérieur mêle des éléments de l'architecture académique, visibles dans l'architecture de l'ensemble, et des éléments de décoration Art nouveau. Les façades sont rythmées par des divisions horizontales constituées de corniches en avancée. Le rez-de-chaussée et le premier étage sont dessinés dans un style cohérent, avec des pilastres entre les fenêtres ; au-dessus du toit de trouve un attique, doté de petites ouvertures. L'angle du bâtiment, étroit, est constitué d'une façade arrondie surmontée par un dôme circulaire. Au cours du temps, l'édifice a changé de fonction. Il a abrité l'Association équestre du Danube Knez Mihajlo, familièrement nommé le Jockey Club ; une salle de cérémonie a, plus tard, été ajoutée à l'édifice. Après la Seconde Guerre mondiale, il a abrité l'Institut de criminologie et de recherches sociologiques. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа Милана А. Павловића

Кућа Милана А. Павловића се налази у Београду, на углу улица Грачаничка и Вука Караџића на територији градске општине Стари град. Подигнута је 1912. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Изглед зграде Кућа је подигнута према пројекту архитекте Николе Несторовића, као угаона стамбена зграда и била је предвиђена за један стан који се развијао око централног хола. Фасаде са елементима академске архитектуре и богатом сецесијском декорацијом, подељене су по хоризонтали профилисаним венцима који деле масивни сокл од приземља и спрата и горњи део изнад кровног венца. Приземље и спрат су обликовани као јединствена целина оживљена по вертикали међупрозорским пиластрима. Изнад кровног венца се уздиже зидана атика са малим прозорима поткровља. Угаони, заобљени део фасаде наглашен је кружним кубетом на полукружном постољу. Године 2019. обновљена је фасада зграде. Намена зграде Грађевина је временом мењала своју намену, а самим тим била је дограђивана и преграђивана. Једно време у њој се налазило седиште Кола дунавских јахача „Кнез Михаило“, популарно назван Џокеј клуб, када је дограђена и велика дворана за забаве. После Другог светског рата у згради је смештен Институт за криминолошка и социолошка истраживања. Галерија Види још Списак споменика културе у Београду Референце Литература Недић, Светлана В. (2004). . „Зграда Џокеј клуба” (PDF). Наслеђе: 97-102. Приступљено 12. 4. 2018. COBISS.SR 165679628 Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
House of Milan Piroćanac

House of Milan Piroćanac is located in Belgrade, Serbia, at the corner of Francuska and Simina streets, and it has the status of a cultural monument. Architecture The house was built around 1884 for Milan Piroćanac, presumably by architect Јоvan Ilkić, as a typical example of the representative urban architecture of the time. For the building of his house, Piroćanac spent the money he got by selling the property for 4,000 ducats, as he told his friend Milan Milićević, and in addition, he borrowed 75,000 francs from Lender Bank. Representative effect of the house project in accordance with then prevailing academicism with neo-Renaissance elements in the façade, conceived as a free-standing villa, is achieved through the symmetrical composition of the base and rich decorative exterior. In 1934, was carried out by adding the mansard. The special value of the facade which is plastered was achieved by the decorative frieze set over a wide area between the windows on the first floor, developed in graphite which was destroyed during repair. The overall impression of the grandeur of the interior is complemented by the gypsum plastics of the ceiling and walls, wrought iron balustrades and furniture parts of high levels of craftsmanship. In the house, a significant part of the political and social life of Belgrade and Serbia in the late 19th century took place. The building was then used for diplomatic missions, but since World War II, it is the seat of the Association of Writers of Serbia. The following people lived in the house: From 1884 to 1901. Piroćanac family From 1901 to 1914 the Turkish Embassy was located in the house From 1919 to 1934 the American Embassy From 1934 to 1940 Auto Club of the Kingdom of Yugoslavia Association of Writers of Serbia, Association of Writers of Yugoslavia, "Literary Gazette", "Contemporary", Association of Translators and Writers’ Club. Gallery See also Dorćol References External links Republic Institute for the Protection of Cultural Monuments – Belgrade List of monuments
Casa de Milan Piroćanac

La casa de Milan Piroćanac se encuentra en Belgrado, en el rincón de las calles Francuska y Simina, y tiene el estatus del monumento cultural.​ Arquitectura La casa fue construida aproximadamente en el año 1884, para Milan Piroćanac, supuestamente según el proyecto del arquitecto Jovan Ilkić,​ como un ejemplo típico de la arquitectura urbana representante de aquel tiempo. El Piroćanac, como decía a su amigo, Milan Milićević, gastó para la construcción de su casa los 4000 monedas de oro que recibió cuando vendió su propiedad, y además, tuvo que pedir un préstamo del banco Lender.​ El efecto representativo del proyecto de la casa, según el entonces predominante academicismo con detalles del neorrenacimiento en fachadas, todo concebido como una villa independiente, fue logrado con una base de composición simétrica y exterior exquisitamente decorativo. En el año 1934. fue añadida la mansarda. El friso decorativo esgrafiado, puesto en una zona amplia entre las ventanas en la primera planta, que fue destruido durante la renovación añadía un valor especial a la fachada enyesada.​ Plástico de yeso de los techos y las paredes, balaustradas de hierro forjado y partes de muebles de artesanía alta aportan a una impresión total de lujo. Una parte significante de la vida política y cultural de Belgrado y Serbia del fin del siglo XIX tuvo lugar en esta casa. Después, el edificio sirvió para misiones diplomáticas, y desde Segunda Guerra Mundial ahí se encuentra el sede de Asociación de escritores de Serbia. En la casa vivieron: De 1884. a 1901. La familia Piroćanac De 1901. a 1914. En el edificio fue ubicada la Embajada de Turquiá De 1919. a 1934. La Embajada de EE.UU De 1934. a 1940. El auto-club del Reino de Yugoslavia Después La Asociación de escritores de Serbia, La Asociación de escritores de Yugoslavia, „Gaceta Literaria“, „El Contemporáneo“, La Asociación de traductores y El Club literario. Fotos Véase también Anexo:Monumentos culturales de la Ciudad de Belgrado Milan Piroćanac Jovan Ilkić Referencias Enlaces externos Portal:Serbia. Contenido relacionado con Serbia. (en serbio) Republički zavod za zaštitu spomenika kulture grada Beograda (en serbio) Lista spomenika
Maison de Milan Piroćanac

La maison de Milan Piroćanac (en serbe cyrillique : Кућа Милана Пироћанца ; en serbe latin : Kuća Milana Piroćanca) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite en 1884, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison, située 7 rue Francuska et 20 rue Simina, a été construite en 1884 pour Milan Piroćanac, l'un des hommes politiques serbes les plus importants des années 1880. Elle constitue un exemple de résidence urbaine de cette époque. Elle est probablement l'œuvre de l'architecte Jovan Ilkić, qui a dessiné la maison dans le style académique de l'époque, avec des éléments néorenaissance ornant la façade. La villa se présente comme un bâtiment séparé de ses voisins. Milan Piroćanac (1837-1897), juriste et écrivain, a été l'un des fondateurs du Parti populaire. Il a été premier ministre dans le gouvernement du roi Milan Ier de Serbie. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Особняк Милана Пирочанца

Особняк Милана Пирочанца (серб. Кућа Милана Пироћанца), находящийся в Белграде, на пересечении улиц Французская и Симина, признан памятником культуры Архитектура Особняк, построенный примерно в 1884 году для Милана Пирочанца, предположительно по проекту архитектора Йована Илкича, является типичным примером представительной городской архитектуры того времени. Пирочанац на строительство своего дома, как говорил своему другу Милану Миличевичу, расходовал деньги, полученные от продажи земли за 4000 дукатов, кроме этому взял в долг 75000 франков у Лендер банка. Представительный эффект проекта в духе в то время господствующего стиля академизма с элементами неоренессанса в отделке фасадов, выполненной в форме особняка — вилы, достигнут применением симметрической композиции плана и пышной декоративной отделкой фасадов. В 1934 году была достроена мансарда. Особую ценность оштукатуренном фасаде придавал декоративный фриз, установленный широкой полосой между окнами второго этажа, выполненных техникой сграффито, который в результате ремонта был уничтожен. Общей впечатление роскоши интерьеров дополняют гипсовая лепка потолков и стен, перила из кованого железа и детали мебели, выполненные с высоким мастерством. В этом доме велась значительная часть политической и общественной жизни Белграда и Сербии конца XIX века. Здание потом было использовано для целей дипломатических представительств, и с Второй мировой войны в ней находится Союз писателей Сербии. В этом доме: С 1884 по 1901 жила семья Пирочанац С 1901 по 1914 было размещено посольство Турции С 1919 по 1934 было размещено американское посольство С 1934 по 1940 Автоклуб Королевства Югославия Потом Союз писателей Сербии, Союз писателей Югославии, «Литературная газета», «Современник», Ассоциация переводчиков и Клуб писателей. Галерея Примечания