NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Saint George Cathedral, Novi Sad

The Saint George the Great Martyr Cathedral (Serbian: Саборна црква Светог великомученика Георгија, romanized: Saborna crkva Svetog velikomučenika Georgija), is an Eastern Orthodox church located in Novi Sad, Serbia. It is under jurisdiction of the Eparchy of Bačka of the Serbian Orthodox Church and serves as its cathedral church. It is located next to Bishop's Palace, Serbian Orthodox Church parish house and Jovan Jovanović Zmaj Gymnasium. History An older church in the baroque style began building in 1720, and extended in 1734, during the time of Empress Maria Theresia, Patriarch Arsenije IV Jovanović and Archpriest Visarion Pavlović. It was burnt down in a bombing in 1849, during the Revolutions in the Habsburg areas. The planning of the present-day church began in 1851, and it was built between 1860 and 1880 on the ruins of the old one, with further renovations and completion by 1905 under design by architect Milan Michal Harminc, during the office of Mitrofan Šević. A new tower with new bells from Budapest was added during the rebuilding. Architecture The cathedral is dedicated to Saint George. The church interior includes an iconostasis with 33 icons, historical pictures above both choirs (coronation of Stefan the First-Crowned and Saint Sava pacifying his brothers Stefan and Vukan), as well as two large throne icons of Saint Sava and Virgin Mary, painted by renowned academic Paja Jovanović, which are considered to be his best ecclesiastical works. The wall paintings were made by Stevan Aleksić. The stained-glass windows were installed in 1905. They were created by the Budapest artist Imre Zseller. The windows depict saints and historical figures as standing figures with traditional attributes; a significant part of the composition is occupied by ornamental decor in the Baroque style. The carved structure of the iconostasis was produced by the 'Retej and Benedek' workshop from Budapest. It is one of the foremost monuments of the religious architecture in Novi Sad. The Theophany Cross (Serbian: Богојављенски крст, Bogojavljenski krst), also known as the Cross of the Holy vow (Serbian: Заветни крст, Zavetni krst), located in the church's courtyard is the oldest surviving monuments in Novi Sad, dating back to the 18th century. The monument was damaged during the Hungarian revolution of 1848 and was repaired with the financial aid of Marija Trandafil in 1867. The monument was originally located at the corner of modern day Zmaj Jovina and Miletićeve streets, before it was moved to its current location in 1956. It is made of rose colored marble, with a half a meter tall cross. Gallery See also List of cathedrals in Serbia References Sources Vojislav Matić (2010). The Cathedral Church of Saint George in Novi Sad. Beseda. ISBN 978-86-85869-41-9.
Catedral de San Jorge de Novi Sad

La Catedral Ortodoxa de San Jorge (en serbio cirilizado Саборни храм Светог великомученика Георгија) es una catedral ortodoxa serbia que es la iglesia principal de la Eparquía de Bačka. Se encuentra localizada en Novi Sad, capital de Voivodina, junto al palacio del obispo, en la Calle Nikole Pašića. El templo actual fue edificado entre 1860 y 1905, después de que el templo anterior fuera destruido durante la revolución de 1848 y 1849. Esta iglesia fue construida en el lugar en que estaba una aún más antigua, que databa de 1734. La catedral está dedicada a San Jorge de Capadocia, y al interior de esta se encuentran 33 íconos en el iconostasio, imagen históricas ubicadas por encima de los coros, así como otras dos imágenes-trono grandes, consideradas como las mejores obras eclesiásticas de Paja Jovanović. Referencias Enlaces externos
Cathédrale Saint-Georges de Novi Sad

La cathédrale Saint-Georges de Novi Sad (en serbe cyrillique : Саборна црква Светог Георгија у Новом Саду ; en serbe latin : Saborna crkva Svetog Georgija u Novom Sadu) est une cathédrale orthodoxe située à Novi Sad, la capitale de la province autonome de Voïvodine, en Serbie. Construite entre 1734 et 1740, restaurée au milieu du XIXe siècle et au début du XXe siècle, elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (n° d'identifiant SK 1125). Localisation La cathédrale est située 2 rue Nikole Pašića, dans la municipalité urbaine de Stari grad, à proximité du palais épiscopal. Histoire La cathédrale Saint-Georges a été construite entre 1734 et 1740 mais, en 1849, au moment de la révolution hongroise de 1848-1849, comme beaucoup d'autres bâtiments de Novi Sad, elle fut gravement endommagée par le bombardement de la forteresse de Petrovaradin : la tour fut alors détruite et la façade s'effondra. La cathédrale fut restaurée entre 1851 et 1853 selon les plans de l'architecte Gustav Šaibe ; puis, entre 1902 et 1905, de grands travaux de rénovation furent conduits par l'architecte Mihailo Harminac qui donnèrent à l'édifice son apparence actuelle. Malgré ces travaux, la cathédrale conserve pour l'essentiel son aspect originel. Architecture La cathédrale, de style néo-baroque, est constituée d'une nef unique prolongée par une abside à trois pans. La façade occidentale est dominée par un haut clocher ; verticalement, elle est rythmée par des pilastres surmontés de chapiteaux et, horizontalement, par des corniches ; elle se termine par un tympan triangulaire puis, juste au-dessous du bulbe du clocher, par un autre tympan en arc surbaissé. Peintures et vitraux Une première iconostase avait été peinte pour la cathédrale par Jovan Klajić (1815-1888) ; elle a été transférée dans l'église du Saint-Esprit de Čenej. L'iconostase actuelle a été peinte par Paja Jovanović (1859-1957), un représentant du réalisme académique en Serbie. Les fresques de la cathédrale sont dues à Stevan Aleksić (1876-1923). Des vitraux contribuent également à la décoration de l'intérieur de l'édifice. Restauration Une vaste campagne de conservation et de restauration est menée sur l'édifice depuis 2000. Croix près de la cathédrale Juste à côté de la cathédrale se trouve une croix orthodoxe en marbre rouge du XVIIIe siècle qui passe pour le plus ancien monument public de Novi Sad ; elle a été restaurée en 1867 grâce à la philanthrope Marija Trandafil. Elle se trouve à son emplacement actuel depuis 1957. Références Voir aussi Articles connexes Éparchie de Bačka Monuments culturels du district de Bačka méridionale - ville de Novi Sad Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Sobór Świętego Jerzego w Nowym Sadzie

Sobór Świętego Jerzego (srb. Саборна црква у Новом Саду) – katedra eparchii backiej Serbskiej Cerkwi Prawosławnej w Nowym Sadzie. Wzniesiony w latach 1860–1905 po tym, jak wcześniejsza świątynia – wybudowana w 1734 – uległa zniszczeniu w czasie Wiosny Ludów. Wewnątrz cerkwi znajduje się ikonostas z 33 ikonami. Cerkiew mieści się przy ulicy Nikoli Pasića, w pobliżu rezydencji biskupiej. Przypisy Bibliografia Zoran Rapajić, Novi Sad bez tajni, Beograd, 2002.
Собор Святого Георгия (Нови-Сад)

Собор Святого Георгия (серб. Саборни храм Светог великомученика Георгија) — кафедральный собор Бачской епархии Сербской Православной церкви. Расположен в столице Воеводины Нови-Саде. Среди жителей города собор известен просто как Соборная церковь (серб. Саборна црква, Saborna crkva). Рядом с собором расположена резиденция епископа. История храма Первый храм на этом месте был построен около 1734 года из камня и кирпича. Во время революции 1848—1849 годов здание было почти полностью разрушено. В 1851–1853 годах храм был восстановлен по проекту строителя из Пешта Густава Шайбе. В ходе реконструкции была возведена новая башня и устроены дополнительные окна в нефе. Со временем церковь вновь пришла в упадок. В 1902 году церковный совет принял решение о её перестройке по проекту архитектора из Будапешта Михайло Харминаца. Реконструкция была завершена к Пасхе 1905 года. Самым старым памятником, связанным с собором, считается православный крест из розового мрамора у входа, относящийся ко второй половине XVIII века. Крест был поврежден во время революции 1848 года и отреставрирован при финансовой поддержке Марии Трандафил в 1867 году. Архитектурные особенности В результате реконструкции 1902–1905 годов по проекту Михайло Харминаца декоративное оформление фасадов было обновлено, при этом основная композиция здания, сложившаяся в начале XVIII века, сохранилась. Храм представляет собой однонефное здание с боковыми выступами по продольным стенам и трёхгранной алтарной апсидой на восточной стороне. Над западным фасадом возвышается высокая необарочная колокольня. Главный фасад оформлен тремя порталами в виде портиков с треугольными тимпанами. Фасады украшены пилястрами с орнаментированными капителями, высоким цоколем и профилированным карнизом. Витражи были установлены в 1905 году. Их автором является будапештский художник Имре Желер. На окнах изображены святые и исторические личности в виде стоящих фигур с традиционными атрибутами; значительную часть композиции занимает орнаментальный декор в барочной стилистике. Росписи на сводах и в верхней части западной стены хора выполнены в 1904 году Стеваном Алексичем. Резную конструкцию иконостаса изготовила мастерская «Ретей и Бенадек» из Будапешта, а иконы в 1903–1905 годах написал Пая Йованович. Галерея Ссылки https://novisad.rs/lat/saborna-crkva-sv-dorda https://nasledje.gov.rs/index.cfm/spomenici/pregled_spomenika?spomenik_id=45104 Примечания
Саборна црква у Новом Саду

Саборна црква Светог Ђорђа је најзначајнији православни храм у Новом Саду и представља главну епископску цркву у Бачкој. Налази се у близини Владичанског двора. Саборна црква представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја. Историјат Саборна црква Светог Ђорђа, први пут се помиње 1720. године када је била мањи храм који је убрзо (1734. године) замењен новим. Временом је и ова црква оронула због чега је крајем 19. века донета одлука о њеној другој, свеобухватној обнови (прва обнова је била 1851. године). Данашњи изглед црква добија у великој обнови почетком 20. века за време владике Митрофана Шевића. На иконама у цркви је највише радио сликар Паја Јовановић. Израдио је све иконе на иконостасу (укупно 33), затим и историјске слике изнад обе певнице, «Крунисање Стефана Првовенчаног» и «Свети Сава мири завађену браћу Вукана и Стефана». Јовановић је урадио и две велике иконе на троновима (богородичин – лево, и архијерејски – десно), као и зидну орнаментику. У порти цркве налази се најстарији сачувани споменик Новог Сада - Богојављенски крст од ружичастог мермера. Галерија Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Саборна црква Св. Георгија
Vítěz (Bělehrad)

Vítěz (srbsky v latince Pobednik, v cyrilici Победник) je název pro sochu, nacházející se na soutoku řek Dunaj a Sáva na pevnosti Kalemegdan. Socha je symbolem srbské metropole Bělehradu. Jejím autorem je chorvatský sochař, Ivan Meštrović. Symbolizuje osvobození města od turecké nadvlády. Socha vítěze o výšce 14 m drží v levé ruce holubici míru a dívá se směrem na západ, směrem k bývalému území Rakousko-Uherska. V pravé ruce drží meč. Původně měla být socha umístěna na Náměstí republiky, nicméně Kalemegdan byl nakonec zvolen jako důstojnější lokace, neboť je dobře vidět z většiny Bělehradu. Socha byla slavnostně odhalena v roce 1928 k 10. výročí prolomení Soluňské fronty. Od té doby se objevuje téměř velmi často v souvislosti s Bělehradem. Po dlouhou dobu byla zobrazena při znělce zpravodajské relace Jugoslávské televize. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vítěz na Wikimedia Commons
Pobjednik (kip)

Godine 1912. Ivan Meštrović projektirao je vodoskok koji je trebalo postaviti na Terazijama (Beograd), s temom oslobođenja Srbije od Turaka. U sredini vodenog bazena zamislio je stup na pet razina, koji je trebao predstavljati pet stoljeća robovanja pod Turcima, na čijem bi vrhu stajao "Pobjednik". Nakon završetka Prvog svjetskog rata odustalo se od izvedbe ovog projekta, pa je 1928. poslije brojnih i žučnih rasprava oko postavljanja "nage muške skulpture" u središtu Beograda, "Pobjednik" ipak postavljen na Kalemegdanu, prigodom proslave desetogodišnjice proboja Solunskog fronta. Postao je jednim od simbola Beograda. Poveznice Ostale Meštrovićeve skulpture: Zdenac života Grgur Ninski (Meštrović) Job (Meštrović) Vanjske poveznice Znameniti spomenici Beograda Arhivirana inačica izvorne stranice od 26. studenoga 2005. (Wayback Machine)
Zmagovalec (spomenik)

Zmagovalec (srbsko Победник, latinizirano: Pobednik) je javni spomenik, ki stoji pred Beograjsko trdnjavo v sklopu beograjskega parka Kalemegdan. 14 m visok spomenik sestavlja bronast kip golega bojevnika z mečem v eni in sokolom v drugi roki, ki stoji na imitaciji dorskega stebra na zahodnem vogalu najvišje terase Kalemegdana, obrnjen proti sotočju Save in Donave. Simbolizira zmago Srbije proti Osmanskemu cesarstvu v balkanskih vojnah in proti Avstro-Ogrski v prvi svetovni vojni. Kip avtorja Ivana Meštrovića je bil naročen že po prvi balkanski vojni kot del spomenika zmage proti Osmanom, ki naj bi stal na trgu Terazije v središču Beograda, a je spomenik zaradi izbruha druge balkanske vojne in tudi po njej ostal nedokončan. Zaradi finančnih težav je mesto šele leta 1927 postavilo kip na manjšem stebru na Terazije, kjer pa je zaradi svojega modernega sloga in »nedostojnosti« sprožil burne polemike predvsem konservativnih krogov. Zato je bil brez soglasja avtorja prestavljen na Kalemegdan in preimenovan v Glasnika (Vesnik), obrnjen stran od mestnega središča proti polju, kjer zdaj stoji Novi Beograd. Zdaj velja spomenik, ki se ga je kljub temu prijelo ime Zmagovalec, za eno od glavnih atrakcij Beograda in simbol mesta. Sklici Viri Arandelovic, Biljana (2020). »Public Art in Belgrade«. V Arandelovic, Biljana; Vukmirović, Milena (ur.). Belgrade : The 21st Century Metropolis of Southeast Europe. Cham: Springer International Publishing. str. 226–231. doi:10.1007/978-3-030-35070-3_6. ISBN 978-3-030-35069-7. Norris, David A. (2009). Belgrade. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-537608-1. Vučetić-Mladenović, Radina (1999). »Pobeđeni Pobednik Polemike uoči postavljanja Meštrovićevog spomenika« (PDF). Godišnjak za društvenu istoriju. 6 (2): 110–123. Vuković, A. (28. avgust 2019). »„Pobednik" odlazi na oporavak u Smederevo«. Politika. Pridobljeno 22. maja 2023. Zunanje povezave Predstavnosti o temi Zmagovalec v Wikimedijini zbirki
Pobednik

Pobednik (Победник, "segraren") är ett monument i Belgrad, Serbien. Det består av en bronsfigur med en falk i den vänstra handen och ett svärd i den högra, placerad på toppen av en dorisk kolonn. Den totala höjden är omkring 14 meter. Monumentet skapades av skulptören Ivan Meštrović och invigdes 1928. Det används ofta som en symbol för Belgrad. Meštrović hade 1912 designat en monumental fontän för att fira Serbiens självständighet från Osmanska riket efter Balkankrigen. Denna skulle ha stått på torget Terazije i centrala Belgrad och innefattat en kolonn med fem avsatser, vilket skulle symbolisera 500 år av turkiskt slaveri, med Pobednik-skulpturen högst upp. Efter första världskriget lades projektet ned, men skulpturen restes 1928 i fästningen Kalemegdan för att fira tioårsjubileet för genomträngandet av salonikifronten. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Pobednik.
Пам'ятник Переможцю (Белград)

Шаблон:Визначна пам'ятка: невідомі параметри: замовник Пам'ятник Переможцю (серб. Победник) - пам'ятник у белградській фортеці, встановлений на честь перемоги Сербії над Османською імперією в Першій Балканській війні та над Австро-Угорщиною в Першій світовій війні. Це один з найвідоміших творів Івана Мештровича. Мер Белграда Любомир Давидович (серб. Љубомир Давидовић) і керівництво міста в 1912 році вирішили побудувати пам'ятник на честь перемоги сербської армії у Першій Балканській війні і звільнення Південної Сербії від турецького панування. Створення меморіалу було доручено відомому скульптору Івану Мештровичу. Він спроектував пам'ятник у вигляді фонтана з колоною, яку увінчувала статуя переможця. Після Першої світової війни в суспільстві розгорнулась дискусія щодо значення пам'ятника. Врешті-решт, було вирішено встановити пам'ятник на найвищій точці Белградської фортеці. Пам'ятник став символізувати перемогу над двома імперіями, Османською та Австро-Угорською. Урочисте відкриття пам'ятника відбулось в 1928 році і було приурочене до 10-ї річниці прориву Салонікського фронту. Статуя виконана у вигляді оголеної фігури, що тримає в руках сокола та меч. Статуя спрямована в сторону Австрії. Пам'ятник Переможцю - найвідвідуваніший та найбільш фотографований туристичний об'єкт Белграда. Щодня його відвідує більше 5 000 туристів. Галерея Посилання Пам'ятник Переможцю [Архівовано 27 вересня 2012 у Wayback Machine.](серб.) Пам'ятники Белграда (серб.)
Monestir de Vrdnik-Ravanica

El monestir de Vrdnik-Ravanica (en sèrbi: Манастир Врдник-Раваница, Manastir Vrdnik-Ravanica) és un monestir ortodox serbi de la muntanya de Fruška Gora, a la província sèrbia de la Voivodina. Com la majoria de monestirs de la zona, la data de la fundació de Vrdnik és incerta. Documents turcs assenyalen que la construcció de l'Església es va realitzar durant la segona meitat del segle xvi, en època del Metropolità Serafí. Després de romandre abandonat, monjos provinents del monestir de Ravanica van traslladar-se a Vrdnik el 1697, i van rehabilitar-lo. Per aquest fet, el monestir ha estat conegut com el Nou Ravanica, el Ravanica de Fruška Gora, o Vrdnik-Ravanica Entre altres objectes, els monjos van traslladar-hi les relíquies del Príncep Lazar, que van romandre al monestir fins a la Segona Guerra Mundial, quan van ser traslladades a Belgrad per protegir-les dels saquejos. Vegeu també Fruška Gora Monestir de Ravanica Referències Enllaços externs (serbi) Informació del monestir Arxivat 2009-07-15 a Wayback Machine.
Vrdnik-Ravanica Monastery

The Vrdnik-Ravanica Monastery (Serbian: Манастир Врдник-Раваница, romanized: Manastir Vrdnik-Ravanica), also known as Little Ravanica (Мала Раваница / Mala Ravanica), is a Serbian Orthodox monastery in Vrdnik in the Fruška Gora mountains in the northern Serbia, in the province of Vojvodina. The exact date of its founding is unknown. The records indicate that the church was built at the time of Metropolitan Serafim Jovanović, in the second half of the 16th century. The present church in the monastery was constructed in the period from 1801 to 1811. The icons on the altar screen and the vaults were painted by Dimitrije Avramović in 1853. Vrdnik-Ravanica Monastery was declared Monument of Culture of Exceptional Importance in 1990, and it is protected by the state. See also List of Serbian Orthodox monasteries References External links Vrdnik monastery - Fruškać More about the monastery (in Serbian)
Monastère de Vrdnik-Ravanica

Le monastère de Vrdnik-Ravanica (en serbe cyrillique : Манастир Врдник-Раваница ; en serbe latin : Manastir Vrdnik-Ravanica) est un monastère orthodoxe serbe situé en Voïvodine, à Vrdnik, dans la municipalité d'Irig. Il est un des 16 monastères de la Fruška gora, dans la région de Syrmie. Il dépend de l'éparchie de Syrmie et figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie (identifiant no SK 1023). Le monastère de Vrdnik-Ravanica a été construit dans la seconde moitié du XVIe siècle, à l'époque du patriarche Serafim. Références Articles connexes Monastères orthodoxes serbes Fruška gora Monuments culturels du district de Syrmie Liens externes (sr) « Manastir Vrdnik-Ravanica », sur eparhija-sremska.rs, éparchie de Syrmie (consulté le 3 mai 2020) (sr) « Manastir Vrdnik », sur manastiri.rs, Manastiri (consulté le 3 mai 2020) Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Klooster Vrdnik-Ravanica

Het klooster Vrdnik-Ravanica (Servisch: Манастир Врдник-Раваница, Manastir Vrdnik-Ravanica) is een Servisch-orthodox klooster gelegen in de Fruška Gora in de Servische autonome provincie Vojvodina. De exacte datum dat het klooster werd gesticht is onbekend. Volgens archieven werd het gebouwd in de periode van metropoliet Serafim, in de tweede helft van de 16de eeuw. Externe link (sr) Meer informatie over het klooster
Vrdnik-Ravanica

Vrdnik-Ravanica klostret är ett serbiskt-ortodoxt kloster vid berget Fruška Gora i norra Serbien. Tidpunkten för klostrets tillkomst är okänd, men dokument antyder klostret byggdes under andra halvan av 1500-talet. År 1990 förklarades klostret som ett monument av särskild kulturell betydelse. Se även Serbien Vojvodina Fruška Gora Externa länkar Mer information om klostret (På serbiska) Wikimedia Commons har media som rör Vrdnik-Ravanica.
Nový železniční most (Bělehrad)

Nový železniční most (srbsky Нови железнички мост/Novi železnički most) se nachází v Bělehradu na řece Sávě. Byl vybudován v letech 1975–1975 v souvislosti s přestavbou bělehradského železničního uzlu a potřebou vzniku nového mostu pro vnikající nádraží Beograd-Centar. Nachází se 250 m proti proudu řeky od Starého mostu. Dlouhý je 1928 m; z toho 579 m se nachází nad pravým břehem, 791 m nad levým břehem a 558 m nad řekou Sávou. Projektantem mostu byli srbský stavební inženýr Nikola Hajdin a stavební inženýr Ljubomir Jeftović. Most je zavěšen na dvou pylonech o výšce 52 m. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nový železniční most na Wikimedia Commons