Манастир Липар

Манастир Липар је женски манастир Српске православне цркве, припада Епархији шумадијској. Манастир се налази у селу Доња Сабанта, десетак километара од Крагујевца и тридесетак километара од Јагодине, на тзв. старом београдском друму. Историја Писаних докумената о манастиру нема тако да историчари још нису успели ни да претпоставе када је манастир грађен, ко је ктитор, када је порушен нити и једну другу важну чињеницу из његове историје. Те податке не памти ни становништво тога краја које ипак прецизно зна где је био стари манастир и докле су сезала његова имања и шуме. Данас народ те парцеле назива манастирска ливада, манастирска њива или манастирска шума. На месту данашње цркве, по предању, постојао је манастир још у 16. веку који су Турци опљачкали и порушили. Стара црква је подигнута 1849. године. Митрополит београдски Михаило Јовановић је 1895. записао да се у Доњој Сабанти налази импровизована капела у којој се налазе мошти непознатог монаха, за кога мештани верују да има исцелитељске моћи. На темељима старе цркве 1936. године подигнута је нова манастирска црква посвећена Светом великомученику Георгију, у народу позната и као батаљена црква што је архаични израз за напуштена црква. Њу су својим средствима и добротворним радом сазидали мештани. Црква је обновљена 1997. године. Црква је припадала Доњосабаначкој парохији и у њој су се службе одржавале једном месечно. Током 2003. епископ Јован цркву претвара у манастир посвећен Светом Ђорђу, и за првог игумана поставља архимандрита Саву. Од 2013. Липар постаје женски манастир. Биста Ђуре Јакшића У манастирском дворишту се налазила и основна школа у којој је након премештања као учитељ предавао песник и сликар Ђура Јакшић током 1865—1866. Забележено је да је осликавао фреске у цркви. Током рада у овој школи је написао и песму На липару. У манастирском дворишту је због тога 1936. на иницијативу школског одбора доњо-сабаначке основне школе подигнута биста Ђуре Јакшића. Током 2004. и 2007. биста је неколико пута уклањана, а Б92 и Вечерње новости су у везу са њеним уклањањем доводили тадашњег игумана манастира који је сматрао да због боемског начина живота који је Ђура водио његовој бисти није место у манастирском дворишту. Током 2015. године у манастирском дворишту је подигнута спомен плоча Ђури Јакшићу, која је дело академског вајара Драгана Ђорђевића. Манастирска црква Манастирска црква је малих димензија али складно изведена, по угледу на моравске цркве, са низом архитектонских украсних елемената. Правоугаоне је основе са полукружним конхама и олтарском апсидом. Засведена је полуобличастим сводом и покривен бибер црепом. Црква на Липару обновљена је 1997. године и тада је испред ње подигнута чесма са натписом о приложницима који су помогли обнову храма и подизање чесме. Мошти У манастиру се налазе мошти непознатих светитеља за које народ верују да има исцелитељске моћи. У народном предању, као и у манастирском летопису, памте се исцељења над моштима ових светитеља. Сестринство Манастир на Липару до 2003. године имао је статус парохијалне цркве, а те године у њему заснива живот светогорац архимандрит Сава (Аврамовић). У јесен 2013. године Липар постаје женски манастир. У манастиру живе: игуманија Тавита (Тишма) монахиња Исидора (Шолак) монахиња Доротеја (Тошић) Манастирске радионице У манастиру се од 2018. године развила радионица машинског веза. Сестре шију и везу одежде за клирике, као и црквене драперије. Галерија Културни утицаји Ђура Јакшић је током свог рада у школи која се налазила у манастирском дворишту написао своју чувену песму На Липару. У Србији постоје удружења, као и манифестације које у свом имену користе реч Липар. Пример је манифестација Липарски дани која се одржава у Српској Црњи. Види још Списак манастира Српске православне цркве Референце Спољашње везе званични сајт манастира Липар [1] Манастир Липар (сајт шумадијске епархије) Емисија о манастиру Липар (YouTube)