NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кућа породице Миловановић

Кућа породице Миловановић се налази у Београду, на територији градске општине Стари град. Подигнута је 1884. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Кућа је првобитно припадала пуковнику Ђорђу Марковићу, као приземна породична кућа. Кућу је 1900. године купио адвокат Милан Миловановић, а 1927. године дозидан је спрат по пројекту архитекте Ђуре Бајаловића. Грађевина је у целини сачувао специфично стилско обележје са једва уочљивом разликом у обради фасаде на најстаријем и дограђеном делу. На фасади се налазе елементи декоративне пластике, карактеристични за епоху академизма 19. века. Доградњом, зграда је изгубила првобитну функционалну шему, по којој је цео простор за становање и помоћне просторије био организован око централног хола, у који се улазило са покривеног трема. Кућа породице Миловановић је типичан пример градске куће-виле с краја 19. века, са лепо уређеним вртом и оградом од кованог гвожђа, какве су грађене на Дунавској падини. Својом диспозицијом на парцели оријентисана је према улицама Симиној и Добрачиној. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Maison Mitrović à Avala

La maison Mitrović à Avala (en serbe cyrillique : Митровићев дом на Авали ; en serbe latin : Mitrovićev dom na Avali) est située sur le mont Avala, en Serbie, sur le territoire de la Ville de Belgrade et dans la municipalité de Voždovac. Construite en 1926, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation L'histoire de la maison Mitrović est liée au développement de l'alpinisme et de l'escalade en Serbie, associés à l'époque aux recherches en biologie, en géologie et en minéralogie. La Société d'alpinisme de Serbie a été fondée en 1901 et son premier président fut Jovan Žujević, professeur en géologie. Les débuts de la Société au mont Avala correspondent à la construction d'un premier refuge de montagne en 1902 ; un nouveau refuge fut bâti en 1910 et, finalement, la maison Mitrović en 1926, qui constitue le plus ancien édifice de ce type dans le pays. La maison a été nommée en l'honneur du médecin Dušan Špirta Mitrović, qui fut volontaire sur le Front de Salonique. La maison Mitrović a été conçue dans un style qui mêle l'académisme et le style néoromantique à des influences de l'architecture traditionnelle serbe. Références Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Митровићев дом на Авали

Митровићев дом на Авали, у Белом Потоку, најстарији сачувани планинарски дом у Србији. Подигнут је 1926. године, после прве планинарске куће из 1902. године и нове планинарске куће 1910. године. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Подизање дома је уско везано за развој планинарства, првих научно-истраживачких подухвата из области биолошких, геолошких и минералошких наука. Оснивањем Планинарског друштва Србије 1901. године, чији је први председник био др Јован Жујевић, професор геологије, планинарство добија шире друштвене размере. Назив је добио по др Душану Шпирти Митровићу, лекару, добровољцу на Солунском фронту, заслужном за изградњу Дома и популарисање планинарства. Митровићев дом на Авали је пројектован у духу романтизованог академизма с реминесценцијом на народну архитектуру. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Градски завод за заштиту споменика културе града Београда/Каталог непокретних културних добара на територији града Београда Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. мај 2015)
Maison Popović-Predić

La maison Popović-Predić (en serbe cyrillique : Кућа Поповић-Предић ; en serbe latin : Kuća Popović-Predić) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite en 1937, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La maison a été bâtie par les frères Bogdan, Dimitrije et Pavle Popović en 1937, dans le quartier de Senjak, où les Belgradois possédaient autrefois des villas d'été. La maison a été conçue par l'architecte Mihailo Radovanović, sur le modèle des maisons alors à la mode. La maison est située à l'ange d'un vaste domaine, qui, à son plus haut, offre une belle vue sur les quartiers de Topčider et de Banovo brdo. La maison est de dimensions modestes et sans prétentions architecturales, tout comme les autres maisons alentour. L'importance du lieu tient au fait qu'elle a été habitée par des personnalités éminentes : Bogdan Popović (1863-1944), critique littéraire et artistique, Dimitrije Popović (1866-1940), ambassadeur de Serbie et personnalité politique, et Pavle Popović (1868-1939), historien de la littérature. Milan Predić (1881-1972), spécialiste du théâtre et directeur du Théâtre national de Belgrade, était aussi le neveu du peintre Uroš Predić (1857-1953), qui vécut et travailla dans la maison pendant de nombreuses années ; après la mort du peintre de nombreux documents, objets personnels et œuvres picturales sont restés dans la maison. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Savski venac Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа породице Поповић-Предић у Београду

Кућа породице Поповић-Предић у Београду, у улици Пушкинова 21 на Сењаку, подигнута је 1937. године, у некадашњем летњем боравишту Београђана. Браћа Поповић изградили су кућу у жељи да за себе обезбеде мирно место за рад. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Изглед куће Кућа је скромних димензија и непретенциозне архитектуре, изграђена по пројекту архитекте Михаила Радовановића, смештена у углу пространог имања на његовом највишем делу и у целости је подређена жељи да не угрожава природно окружење у којем се налази. Значај грађевине проистиче из чињенице да су у њој живели и стварали угледни Београђани: књижевни критичар и естетичар Богдан Поповић (1863-1944), српски посланик и државник Димитрије Поповић (1866-1940) и историчар књижевности Павле Поповић (1868-1939), као и да се у кући налази њихова богата заоставштина. Читав низ година у кући је живео и драматург и управник Народног позоришта Милан Предић (1881-1972), синовац сликара Уроша Предића. После његове смрти у кући је остао велики број докумената, личних ствари и слика познатог сликара. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Градски завод за заштиту споменика културе града Београда/Каталог непокретних културних добара на територији града Београда Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. мај 2015)
Maison Ribar

La maison Ribar (en serbe cyrillique : Кућа породице Рибар ; en serbe latin : Kuća porodice Ribar) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite entre 1920 et 1922, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison de la famille Ribar, située 32 rue Francuska, a été construite entre 1920 et 1922, à l'emplacement d'une demeure préexistante appartenant à Rudolf Pilc. Le docteur Ivan Ribar racheta la maison en 1928 et y vécut avec sa famille jusqu'au début de la Seconde Guerre mondiale. Ses deux fils, Ivo Lola et le peintre Jurica Ribar y ont grandi ; tous deux ont plus tard obtenu le titre de Héros national de la Yougoslavie. Ce fait est rappelé dans le hall d'entrée de la maison par une plaque commémorative. Après la guerre, le docteur Ribar a fait don de la maison à l'Union de la jeunesse et elle sert aujourd'hui d'hébergement à de jeunes enfants. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа породице Рибар

Кућа породице Рибар се налази у Београду, у Француској улици 32, представља непокретно културно добро као споменик културе. Кућа је подигнута између 1920. и 1922. године на темељима старијег објекта чији је првобитни власник био Рудолф Пилц. Др Иван Рибар је ову једноспратну породичну кућу, купио 1928. године и у њој са породицом живео и радио све до Другог светског рата. У њој су расли синови, револуционари Иво Лола и млађи, Јурица. Овај податак забележен је у холу објекта, на спомен- плочи. После рата др Рибар је објекат поклонио Савезу омладине, а сада служи као простор за дневни боравак школске деце. Види још Списак споменика културе у Београду Породица Рибар Иван Рибар Иво Лола Рибар Јурица Рибар Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Building of Merchant Stamenković

Building of Merchant Stamenković (Serbian: Зграда трговца Стаменковића, romanized: Zgrada trgovica Stamenkovića) is located in Belgrade, in 41, Kralja Petra Street and it has the status of a cultural monument. The building of Merchant Stamenković was built in 1907 according to the project by the architects Аndra Stevanović and Nikola Nestorović. The building is a combination of academic conception and Art Nouveau decoration, so that it belongs to a group of residential buildings built before the First World War in Belgrade. History The position of the house on the corner of Kralja Petra Street and Uzun Mirko Street is not randomly chosen, given that Kralja Petra Street was the main trading street in Belgrade and that it was paramount for all of Belgrade's merchants that they have their shop or business premises in this very city street. Thus, merchant Stamenković foresaw shops on the ground floor, and housing on the floors, which is a still ongoing division. Merchant S. Stamenković belonged to a family of skin merchants who came to Belgrade from Vranje in the mid-19th century. They were very successful in their work, and they even exported to many countries. Thanks to their acquired possessions, they were owners of many estates in Belgrade and they also established a bank that had branches abroad. Architecture The building of merchant Stamenković belongs to the group of residential buildings which were constructed in Belgrade before World War I, on which the combination of academic conception and Art Nouveau decoration was achieved. At the time, the style of the Vienna and the Munich Art Nouveau was popular in Belgrade – the system of new decoration based mainly on the motif of floral origin. So the head and the cornices made of stucco and terracotta, the ornaments and geometrical ornaments found their place on the facades. This style was particularly close to the merchants, bankers and entrepreneurs, as well as architects who were tired of the academy, and this style won Belgrade facades to a lesser or greater extent and encouraged modernization of its architecture. At the same time, new building material, reinforced concrete, appeared in Serbia, which the architects Nikola Nestorović and Andra Stevanović used to experiment, even before the house with green tiles. References Gallery External links Republic Institute for the Protection of Cultural Monuments – Belgrade Republic Institute for the Protection of Cultural Monuments-Belgrade/Immovable cultural property base List of monuments
Edificio del vendedor Stamenković

El edificio del vendedor Stamenković se encuentra en Belgrado, en la calle Kralja Petra número 41 y tiene el estatus de monumento cultural.​ El edificio del vendedor Stamenković fue construido el año 1907 según el proyecto de los arquitectos Аndra Stevanović y Nikola Nestorović. Este edificio es una combinación de la idea académica y la decoración del Art Nouveau, así que pertenece al grupo de los edificios residenciales construidos en Belgrado antes de la Primera Guerra Mundial.​ La historia La posición de la casa en la esquina de las calles Kralja Petra y Uzun Mirkova no fue escogida por casualidad, dado que la calle Kralja Petra era la calle principal de comercio de Belgrado​ y para todos los vendedores de Belgrado fue un prestigio tener su propia tienda o local de negocios en esta calle. El vendedor Stamenković аsí previo tiendas en la planta baja, viviendas en los pisos, y esta división permaneció hasta hoy. El vendedor S. Stamenković pertenecía a una familia de vendedores de cuero que vinieron a Belgrado de Vranje en la mitad del siglo xix. Tenían mucho éxito en su trabajo, hasta hacían exportaciones a muchos países. Gracias a sus propiedades adquiridas eran dueños de muchas haciendas en Belgrado y fundaron un banco que tenía sucursales en el extranjero. La arquitectura El edificio del vendedor Stamenković pertenece al grupo de los edificios residenciales construidos en Belgrado antes de la Primera Guerra Mundial, cuyo estilo es una combinación de la concepción academicista y la decoración de Art Nouveau.​​ En ese tiempo en Belgrado el estilo de Art Nouveau de Viena y Múnich era muy popular; se trata del sistema de la nueva decoración basada principalmente en el diseño floral. Así las cabezas y cornisas hechas del estuco y terracota y los adornos geométricos fueron puestos en la fachada. Este estilo era particularmente popular entre los vendedores, banqueros y empresarios, como también entre los arquitectos que se habían cansado del academicismo, así que este estilo más o menos gana las fachadas de Belgrado y estimula la modernización de su arquitectura. Hacia esta época se introdujo en Serbia un nuevo material de construcción, el hormigón armado, con el cual los arquitectos Nikola Nestorović y Andra Stevanović experimentaban incluso antes de las casas con los azulejos verdes.​ Galería Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Edificio del vendedor Stamenković. Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Maison Stamenković

La maison Stamenković (en serbe cyrillique : Зграда трговца Стаменковића ; en serbe latin : Zgrada trgovca Stamenkovića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite en 1907, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La maison familiale du marchand Stamenković, située 41 rue Kralja Petra, a été construite en 1907 selon les plans des architectes Andra Stevanović et Nikola Nestorović et correspond à d'autres constructions d'avant la Première Guerre mondiale, mêlant une structure académique et une décoration Art nouveau. Le bâtiment, qui combine plusieurs étages, est bâti sur un plan rectangulaire et est doté d'une cour intérieure. La verticalité de la façade est accentuée par des pilastres et des reliefs situés au sommet de l'édifice et représentant des figures féminines, avec des rubans dont les plis tombent de manière géométrique. L'avancée de la façade principale, avec des balcons en fer forgé, s'achève par un attique extrêmement ornementé, couronné par un dôme pyramidal. Les façades non décorées de l'édifice sont couvertes de tuiles en céramique vertes, ce qui vaut à la maison le surnom de « bâtiment aux tuiles vertes ». Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Зграда трговца Стаменковића

Зграда трговца Стаменковића се налази у Београду, у Улици краља Петра 41 и има статус споменика културе. Зграда трговца Стаменковића подигнута је 1907. године према пројекту архитеката Андре Стевановића и Николе Несторовића. На згради је остварен спој академске концепције и сецесијске декорације, тако да се убраја у групу стамбених објеката грађених до Првог светског рата у Београду. Историја Улица краља Петра била је средином 19. века главна трговачка улица у Београду, тако да је за све београдске трговце била ствар престижа да управо у овој градској улици имају свој дућан, односно пословни простор. На месту на коме је изграђена ова зграда претходно се деценијама налазио дућан и породична кућа Стаменковића. Стаменко Јовановић био је трговац кожом који је у Београд дошао средином 19. века и имао је радњу на том месту. Кућа и радња Стаменка Јовановића срушени су у бомбардовању Београда 1862. године. Неколико месеци касније, Стаменко Јовановић умире, а наслеђује га син Димитрије Стаменковић, који ће с мајком Анастасијом живети у скромној кући изграђеној на месту породичне куће срушене у бомбардовању. Стаменковић ће по преузимању породичне фирме знатно унапредити трговину и временом постати један од најбогатијих Срба свог времена, али ће и даље живети у скромној породичној кући, све до мајчине смрти 1894. године. Крајем 1880-их, Димитрије Стаменковић трговину препушта брату Светозару. И Димитрије и Светозар Стаменковић умиру 1899, у размаку од месец дана. Како Димитрије Стаменковић није имао деце, фирму Браћа Стаменковић, али и породичну кућу у Улици краља Петра, тада наслеђују Светозарови синови Ђорђе и Димитрије. Они убрзо одлучују да на месту старе породичне куће подигну велелепну зграду, при чему су у приземљу предвидели локале, а на спратовима простор за становање, што је и данас актуелна подела. Архитектура Зграда трговца Стаменковића спада у групу стамбених објеката, који су изграђени у Београду пре Првог светског рата, на којима је остварен спој академске концепције и сецесијске декорације. Тада је у Београду био популаран стил бечке и минхенске сецесије – систем нове декорације засноване претежно на мотиву флоралног порекла. Тако су главе и венци урађени од штука и теракоте, преплети и геометризовани орнаменти, нашли своје место на фасадама. Овај стил је био посебно близак управо трговцима, банкарима и предузетницима, као и архитектама који су се заситили академизма, те у мањој или већој мери осваја београдске фасаде и даје подрстрек модернизацији њехове архитектуре. У исто време појавио се код нас и нови грађевински материјал, армирани бетон, којим су архитекте Никола Несторовић и Андра Стевановић експериментисали и пре куће са зеленим плочицама. Галерија Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Maison Veljković

La maison Veljković (en serbe cyrillique : Кућа Вељковића ; en serbe latin : Kuća Veljkovića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite en 1883, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La maison de la famille Veljković, située 21 rue Birčaninova, a été construite en 1883 dans un style académique. Dotée d'un rez-de-chaussée et d'un étage, elle est située à l'angle de deux rues, avec deux façades identiques. Dans la cour de la maison se trouve également un bâtiment à usage résidentiel, construit entre 1878 et 1883. Le pavillon des arts, quant à lui, a été construit en 1931, d'après des plans de l'architecte Vojislav Đokić et de l'ingénieur Aleksandar Gavrilović ; il a été spécialement conçu pour exposer la riche collection de peintures et de sculptures de la famille. La valeur de la maison tient aussi à la famille Veljković elle-même, qui a donné de nombreuses personnalités dans les domaines de la politique, du droit, de l'armée et des arts. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Savski venac Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Maison Vukićević

La maison Vukićević (en serbe cyrillique : Кућа Вукићевића ; en serbe latin : Kuća Vukićevića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite en 1921, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison de la famille Vukićević, située 2 rue Katićeva, a été construite en 1921 pour le professeur et politicien Velimir Velja Vukićević, d'après des plans de l'architecte Zarije Marković. Elle est constituée d'une cave, d'un rez-de-chaussée, de deux étages et d'un attique. Elle se caractérise par un style éclectique, mêlant un style post-académique et des éléments décoratifs Art nouveau sur la façade (notamment des tuiles en céramique). L'organisation intérieure de la maison est traditionnelle : elle est composée autour d'un hall central avec un escalier. Trois générations de Vukićević ont vécu et travaillé dans la maison, dont beaucoup ont laissé une trace dans l'art et la culture serbe dans la seconde moitié du XXe siècle. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Savski venac Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа Вукићевића

Кућа Вукићевића се налази у Београду, на територији градске општине Савски венац. Подигнута је 1921. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Кућа је саграђена за професора и политичара Велимира Вукићевића. Подигнута је према пројекту архитекте Зарије Марковића, са подрумом, приземљем и два спрата. Постакадемски је компонована са сведеним мотивима сецесије у обради декоративних елемената фасаде. Основа је решена симетрично, а просторна организација је подређена средишњем делу са степеништем. Осим архитектонских вредности, кућа има и историјски значај, због континуитета живљења и стварања три генерације Вукићевића – професора Велимира Веље Вукићевића (1871-1930), који је заузимао значајно место и у политици у првим деценијама 20. века, као и његових потомака који су оставили значајан траг у српској уметности и култури друге половине 20. века. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Vučina kuća na Savi

Vučina kuća na Savi ist ein ehemaliges Wohnhaus in der Straße Karađorđeva 61–61а im Gebiet der Belgrader Stadtgemeinde Savski Venac. Das Gebäude wurde im Jahr 1908 erbaut und zählt als Kulturdenkmal zum unbeweglichen Kulturgut. Das Haus bei der Save wurde während der Blüte der „Sava-Siedlung“, anhand das Entwurfs des Architekten Dimitrije T. Leko als repräsentatives zweigeschossiges Gebäude mit Doppelfunktion für den Kaufmann Đorđe Vučo errichtet. Im Erdgeschoss befanden sich die Geschäftsräume, während die oberen Geschosse zum Wohnen bestimmt waren. Das Gebäude ist das Gegenstück zum gegenüberliegenden Gebäude der Belgrader Genossenschaft. Obwohl das Konzept des Gebäudes auf traditionelle Art und Weise verwirklicht wurde, zeigt die Gestaltung der Hauptfassade mit ihrer dreiteiligen Fassadenaufteilung den Einfluss der neuen Jugendstil-Architektur. Die vordere, zum Markt gewandten Fassade charakterisiert sich vertikal durch die dreiteiligen Fenster und im Bereich des Daches mit einer gewölbten Attika sowie einer pyramidenförmigen Kuppel. Das zentrale Motiv der dekorativen Gestaltung der Fassade ist das Motiv eines Frauenkopfes mit einer Schale und Girlanden im halbkreisförmigen Tympanon im ersten Stock. Die Seitenfassaden wurden mit Balkonen belebt, deren schmiedeeisernen Geländer geometrische und florale Motive zeigen. Im Erdgeschoss waren Geschäftsräume untergebracht, und in den Stockwerken darüber befanden sich repräsentative Wohnungen. Vučos Haus ist ein Beitrag zur Entwicklung des ehemaligen Mali Pijac („kleiner Markt“) unweit der Save und verdeutlicht die Beziehung zwischen dem Investor und Architekten, die in der Belgrader Architektur einzigartig war, da alle Gebäude im Besitz der Familie Vučo vom Architekten Dimitrije T. Leko entworfen wurden. Während des 19. Jahrhunderts befanden sich in diesem Stadtteil Grundstücke und Häuser betuchter Bürger Belgrads, darunter die der Familien Atula, Vučo und Stojanović. Um den Mali Pijac lagen das 1894 erbaute Haus von Ljubomir Krsmanović und das Hotel „Bosna“. Bei der Bombardierung im Zweiten Weltkrieg wurde das Gebäude teilweise beschädigt. Reparaturen wurden im Jahr 1946 durchgeführt. Literatur Weblinks Republik Institut für den Schutz der Kulturdenkmäler - Belgrad Republik Institut für den Schutz der Kulturdenkmäler - Belgrad/Datenbank der unbeweglichen Kulturgüter Liste der Denkmäler