NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Maison de la Société pour l'embellissement de Vračar

La maison de la Société pour l'embellissement de Vračar (en serbe cyrillique : Дом Друштва за улепшавање Врачара ; en serbe latin : Dom Društva za ulepšavanje Vračara) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Vračar. Construite en 1902, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison de la Société pour l'embellissement de Vračar, située 1 rue Njegoševa, a été construite en 1902 d'après un projet de l'architecte Milan Antonović. Dotée d'un étage, elle a été conçue à des fins résidentielles et commerciales. Cette maison, qui possède encore une structure d'ensemble académique a été l'une des premières de la Belgrade à intégrer des éléments Art nouveau ; ces éléments sont particulièrement visibles au niveau de l'attique, de l'escalier intérieur avec des rambardes en fer forgé ou encore du motif central peint sur la façade. L'avancée centrale traditionnelle est remplacée par une composition en mosaïque surmontant l'entrée. Les avancées latérales, peu accusées, sont séparées du reste par des pilastres et des motifs peints rappelant ceux de la mosaïque centrale. Des motifs plastiques apparaissent à leur place traditionnelle dans le style académique : autour des fenêtres, sur les chapiteaux, au niveau de l'attique ; mais ils représentent des motifs figuratifs, floraux ou géométriques stylisés. La maison a été achetée par la Société d'embellissement de Vračar, fondée en 1884. La Société a occupé la maison dès l'achèvement de sa construction et elle lui a servi de siège jusqu'en 1941, année de sa dissolution. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Vračar Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Дом Друштва за улепшавање Врачара

Дом Друштва за улепшавање Врачара се налази у Београду, у Његошевој улици 1, због својих архиктетонских квалитета представља непокретно културно добро као споменик културе. Зграду је 1902. године подигло Друштво за улепшавање Врачара, основано 1884. године, са циљем да се стара о уређењу и улепшавању источног и западног Врачара. По пројекту архитекте Милана Антоновића ова једноспратна, пословно-стамбена зграда, са архитектонском структуром која је задржала традиционалне одлике академске архитектуре, прва је у Београду добила сецесијске елементе – завршну атику, степенишну ограду од кованог гвожђа, укомпоноване иницијале Друштва и годину градње, као и централни мотив на главној фасади. Види још Друштво за улепшавање Врачара Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Вибилиа/Грађевине у Београду Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (3. фебруар 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Галерија
Haus der Familie Karamata

Das Haus der Familie Karamata ist ein Kulturdenkmal in Belgrad. Es befindet sich in Zemun, in der Straße Karamatina Nr. 17. Beschreibung Das Haus besteht aus dem Erdgeschoss und einem Stockwerk mit einfachem Dach sowie einem Stockwerk mit Keller und einem Mansarddach. Alle drei Teile sind mit einer einzigartig bearbeiteten Fassade miteinander verbunden und haben einen gemeinsamen Haupteingang. Der höchste Teil des Gebäudes wurde im Jahr 1764 vom Handelskaufmann Kuzman Jovanović errichtet. Das Gebäude hatte Dimitrije Karamata, ein Zuwanderer aus Katranica, aus dem damaligen türkisch-ägäischem Mazedonien (das heutige Pyrgi in Griechenland) im Jahr 1772 für 4.000 Forint gekauft. Das Gebäude befindet sich bis heute im Besitz der Familie Karamata. In den Plänen von Zemun hat das Gebäude, Ende des 18. Jahrhunderts das jetzige Gabarit. Jovan Karamata, der Sohn des Dimitrije, baute im Jahr 1827 ein Stockwerk auf den mittleren Teil des Hauses und nahm eine Adaptation des gesamten Gebäudes vor. Einzigartig ist aus dieser Zeit die Fassade mit dem Tor, über dem das Jahr 1827 aufgeführt ist. Die Fassade ist im Stil des Klassizismus und des Empire gehalten, während das Gebäude im Ganzen die Eigenschaften eines typisch städtischen Barockhauses besitzt. Das frühere Barocktor befand sich im östlichen Teil des Gebäudes. Die Erbauer des Hauses sind bisher unbekannt. Es existieren auch keine Originalpläne. Das Gebäude stellt eines der bedeutendsten Denkmäler des alten Kerns von Zemun dar. Im Hause der Familie Karamata ließ sich Kaiser Joseph II. mit seinem Stab während des Österreichisch-Türkischen Krieges im Jahr 1788 nieder. Dort wurde der Kriegsrat abgehalten, bei dem, neben Joseph II., auch die Feldmarschälle Lazy und Laudon mitgewirkt haben. Bei dieser Gelegenheit wurde an der Salondecke des ersten Stockwerkes das holzgeschnitzte und bemalte Wappen mit dem zweiköpfigen österreichischen Adler und den Symbolen der Monarchie angebracht, wahrscheinlich das Werk eines heimischen Holzschnitzkünstlers. Während der Serbischen Bewegung 1848–49 ließ sich der serbische Patriarch Josef Rajačić im Gebäude nieder. In diesem Gebäude wurden auch Sitzungen des Hauptvolksausschusses Vojvodina Serbiens, bei denen Atanas Karamata Kassierer war, abgehalten. Dort hielt sich auch, neben anderen bekannten Persönlichkeiten, Vuk Stefanović Karadžić auf. Weblinks Zgrada stamparije J.Karamate План Града-Доњи Град Земун Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика Einzelnachweise
Karamata Family House

Karamata family house is the cultural monument. It represents the cultural property of a great importance to Belgrade and is situated in Zemun, at 17 Karamatina Street. The Description The house consists of three parts: ground floor, one floor with a simple roof and one floor with a cellar and mansard roof. All of the three parts are connected with a uniform facade and one main entrance. The highest part of the house was built in 1764 by a rich merchant from Zemun, Kuzman Jovanović. In 1772, the house was bought for 4,000 forints by Dimitrije Karamata, an immigrant from Katranitsa in Aegean Macedonia which at that time belonged to Turkey (nowadays Pyrgoi, Greece). Since then the house has been in the possession of the Karamata family. In the plans of Zemun from the late 18th century, the house has the present-day volume. Jovan Karamat, son of Dimitrije, built a new story to the middle part of the house and finished the overall adaptation of the building in 1827. The facade is designed in the style of classicism, whereas the building as a whole had the characteristics of a typical baroque town residential building. The former Baroque gate was in the eastern part of the house. The builders of the house have remained unknown so far, and the original plans are lost. The house represents one of the most significant monuments of the old downtown of Zemun. At the time of the Austro-Ottoman war, in 1788, Emperor Joseph II stayed in the Karamata family house, along with his headquarter members. The house was also the venue of the War Council with Josef II, field-marshals Lacy and Laudon. For that occasion, a big Austrian two-headed eagle, carved in wood and colored, probably the work of a local carver, was placed on the ceiling of the first floor, along with the symbols of the Monarchy. During the Revolutions of 1848 in the Austrian Empire, Serbian patriarch Josif Rajačić stayed in the house. The house was also the venue of the meetings of the Main National Board of the Voivodeship of Serbia and Banat of Temeschwar, where Atanas Karamata at the time was its treasurer. Vuk Stefanović Karadžić was also one of the prominent persons who stayed in the house. The architects of the house are not known and there are no original plans. During the period of Serbian movement 1848-49, in the autumn of 1848 Serbian Patriarch, ecclesiastical and political leader of Serbs in Vojvodina of that time - Josif Rajačić lived in the house, along with the main committee, and in it were held sessions of the General People's Committee of Serbians in Vojvodina, where he was cashing Atanas Karamat (today rang the Minister of Finance). The first '' assignee '' of 13 August 1848, and all subsequent, on the right side was signed predsedatelj president Stevan Šupljikac, a left Athanasius Karamat. References External links Zgrada stamparije J.Karamate План Града-Доњи Град Земун Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика
Maison de la famille Karamata

La maison de la famille Karamata (en serbe cyrillique : Кућа породице Карамата ; en serbe latin : Kuća porodice Karamata) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Zemun. En raison de sa valeur architecturale et historique, cette maison, construite en 1763, figure sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Historique La maison de la famille Karamata est située 17 rue Karamatina. Elle a été construite en 1763 pour le riche marchand de Zemun Kuzman Jovanović ; un porche baroque était situé dans la partie est de l'édifice. En 1772, la maison a été achetée pour 4 000 florins par Dimitrije Karamata, venu de Katranice en Macédoine, et, à partir de cette époque, la maison resta dans la famille. En 1788, à l'époque de la guerre russo-turque de 1787-1792, l'empereur Joseph II séjourna dans la maison ; un Conseil de guerre de l'empereur, auquel assistaient le maréchal François Maurice de Lacy et Ernst Gideon von Laudon, y fut réuni ; à cette occasion, un aigle à deux têtes, sculpté dans le bois et peint par un artiste local, fut placé au plafond du premier étage. En 1827, Jovan Karamata, le fils de Dimitrije, fit construire un nouvel étage dans la partie centrale du bâtiment ; la façade unifiant la construction et le porche central datent de la même époque. En 1848, Atanasije Karamata, le fils de Jovan, y reçut le patriarche serbe Josif Rajačić. Vuk Stefanović Karadžić, le grand réformateur de la langue serbe, fut également un des hôtes de la maison. Architecture Les architectes de la maison Karamata sont inconnus et rien ne subsiste des plans originaux. L'édifice actuel est constitué de trois parties : une construction dotée d'un simple rez-de-chaussée, une construction d'un étage avec un toit simple et une construction d'un étage avec une cave et un toit mansardé ; ces trois parties sont reliées par une façade unique et par une entrée principale ; cette façade est caractéristique du style classique. En revanche, le bâtiment dans son ensemble relève de l'architecture baroque. Collections La maison Karamata abrite plusieurs portraits de famille, œuvres des peintres Georgije Tenecki et Pavel Đurković. Références Articles connexes Bâtiment de l'imprimerie Karamata à Zemun Stevan Karamata, géologue Architecture à Belgrade Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Maison de la famille Marković

La maison de la famille Marković (en serbe cyrillique : Кућа породице Марковић ; en serbe latin : Kuća porodice Marković) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Zemun. En raison de sa valeur architecturale, cette maison, construite au XVIIIe siècle, figure sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La maison de la famille Marković, située à l'angle de la rue Gospodska (n° 14) et du Magistratski trg (n° 11), a été construite au XVIIIe siècle, avec une cour intérieure rectangulaire ; elle a été remaniée en 1801. Bâtie à l'origine pour le riche marchand Dima, elle a été vendue à Miloš Urošević, un autre marchand de Zemun. Les héritiers d'Urošević l'ont a leur tour vendue à Stevan Marković, le maire de Zemun, et la demeure est encore aujourd'hui la propriété de la famille Marković. La maison est caractéristique des maisons bourgeoises de la vieille ville de Zemun à la fin du XVIIIe siècle et au début du XIXe siècle. Conçue dans un style baroque, elle est constituée de deux ailes, avec une cave, un rez-de-chaussée et un premier étage. Endommagée par les bombardements de la Seconde Guerre mondiale, elle a été en partie reconstruite à l'identique après la guerre. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа породице Марковић

Кућа породице Марковић је споменик културе. Налази се у Земуну, у оквиру просторно културно-историјске целине од великог значаја Старо језгро Земуна, на углу улица Господска 14 и Магистратски трг 11. Историјат Зграда на углу улица Господске и Магистратског трга у Земуну, подигао је грчки трговац Дима у 18. веку, а реконструисана је 1801. године. Кућу је од њега купио чувени трговац Милош Урошевић, од чијих је наследника, 1870. године, зграду купио Стеван Марковић, градоначелник Земуна од 1878. до 1884. Кућа се и даље делом налази у власништву породице Марковић, чија су два члана били изборни градоначелници Земуна. Осим Стевана Марковића, градоначелник Земуна био је и адвокат Петар Марковић, писац, сликар и економ. Он је био градоначелник у два мандата: од 1907. до 1914. и од 1926. до 1930. године. За време Другог светског рата претрпела је велика разарања, углавном од бомбардовања. Ратне 1944. године пресечено је прочеље тако да је нарушена првобитна композиција. Данас се спрат и дворишни део зграде користе за становање а у пословном простору који се налази у приземљу зграде смештени су осигуравајући завод, кафана, и три мање продавнице. Опис Кућа породице Марковић је угаона зграда са правоуганим двориштем. Има све одлике богатих грађанских кућа старог језгра Земуна са прелаза из 18-тог у 19-ти век. Двотрактног је типа, са подрумом, приземљем и спратом. Зидана је опеком са кречним малтером. Обликована је у духу барока са елементима ампира. Обликовање зграде је постигнуто рашчланивањем фасаде плитком декоративном пластиком изведеном у малтеру. Зидна платна подељена су соклом, хоризонталним венцем који маркира међуспратну конструкцију и кровним венцем класичне профилације. У вертикалном смислу, зидно платно разведено је пиластрима. У дворишту фасада је разведена колонадом у приземљу, која носи затворени ходник спрата. Поред куће се и данас налази Заветни крст, који је 1863. године ту подигао Лазар Урошевић, у то време власник куће. Реконструкције Први пут кућа је реконструисана 1801. године. Након бомбардовања у Другом светском рату обновљена је. Током ове реконструкције делимично је нарушена првобитна затворена композиција. Фасада и кров су реконструисани 2010. године тако да је заустављено даље пропадање овог споменика културе. Галерија Види још Списак споменика културе у Београду Старо језгро Земуна Референце Литература Дабижић, Александра (1997). . „Старо језгро Земуна” (PDF). Наслеђе. 1: 39—60. Приступљено 12. 3. 2020. Спољашње везе Регистар споменика културе САНУ Кућа породице Марковић План Града-Доњи Град Земун
Dům rodiny Najdanovićů

Dům rodiny Najdanovićů (srbsky Кућа породице Најдановић) se nachází v Bělehradě, hlavním městě Srbska, v místní části Savski venac, na ulici Gavrila Principa. Dům byl postaven před rokem 1830 a je zapsán na seznamu kulturních památek města Bělehradu. Historie Dům vznikl pravděpodobně před rokem 1830 a je jedním z mála starých domů, které se dochovaly v Sávském amfiteátru v lokalitě Savamala, Je tak příkladem architektury na počátku 19. století a balkánského stylu. Stejně jako ostatní domy tohoto typu vznikl hrázděním, tj. nejprve byla postavena dřevěná konstrukce a ta poté byla vyplněna cihlami nebo jiným stavebním materiálem. Fasády jsou jednoduché bez větších dekorací. Na průčelí se nachází arkýř s výhledem na hlavní ulici. Stejně jako řada dalších domů své doby měl přízemí pro hospodářskou činnost, resp. nacházel se zde hostinec a patro sloužilo pro bydlení. Dům je známý díky spisovateli Petaru Kočićovi, který zde napsal svá první literární díla. Proto byla kavárna v přízemí později pojmenována po něm. V roce 1893 se sem nastěhovala rodina Najdanovićů. Dům přečkal řadu přestaveb města Bělehradu i válek a dochoval se do současnosti. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Maison de la famille Najdanović na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům rodiny Najdanovićů na Wikimedia Commons
Maison de la famille Najdanović

La maison de la famille Najdanović (en serbe cyrillique : Кућа породице Најдановић ; en serbe latin : Kuća porodice Najdanović) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite avant 1830, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La maison, probablement construite avant 1830, est l'une des rares maisons anciennes préservée sur le bord de la Save, dans le quartier de Savamala ; de ce fait, elle constitue un exemple de l'architecture de la capitale serbe au début du XIXe siècle et de la tradition architecturale des Balkans (style balkanique). Le bâtiment est constitué d'une structure en bois remplie de briques ; les façades sont simples, avec un oriel sur la façade dominant la rue principale. L'étage supérieur était résidentiel, tandis que le rez-de-chaussée abritait une taverne. La maison est connue pour avoir abrité l'écrivain Petar Kočić, qui y a rédigé ses premières œuvres littéraires. La famille Najdanović s'installa dans la maison en 1893. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Savski venac Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа породице Најдановић

Кућа породице Најдановић се налази у Београду, у улици Гаврила Принципа 35, представља непокретно културно добро као споменик културе. После регулације овог дела града 1834. године, кућа породице Најдановић је једна од ретких која се уклопила у нове планове у тадашњој Савамали. Саграђена пре 1830. године, кућа представља редак примерак старе варошке куће Београда из прве половине 19. века са свим одликама балканске архитектонске традиције. Зидана је у бондруку са испуном од опеке, фасаде су једноставно решене са еркером као доминантом на централној уличној фасади и доксатом на дворишној. Спрат је служио за становање, а у приземљу је била кафана. За кафану је везано име Петра Кочића који је у њој написао своје прве књижевне радове. Због тога је једно време кафана носила име „Кафана Петар Кочић“. Породица Најдановић је кућу купила 1893. године и представља репрезентативан тип куће која је била распрострањена у градовима Србије у првој половини 19. века, а данас сачувана само спорадично. Изузев по својој старини и архитектури, ова кућа је од значаја и за развој урбанизма Београда, с обзиром да представља једну од реперних тачака некадашње Савамале у којој се налазе зачеци модерне урбанизације. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Maison de la famille Popović

La maison de la famille Popović (en serbe cyrillique : Кућа Поповића ; en serbe latin : Kuća Popovića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Vračar. Construite en 1928, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La Maison de la famille Popović, située 5 rue Radivoja Koraća, a été construite en 1928 d'après des plans de l'ingénieur Dragoljub A. Popović pour la famille de Vuk Vojin Popović et pour son frère Gligorije, membre de l'administration de la Ville de Belgrade. La maison dispose d'une cave, d'un rez-de-chaussée et d'un grenier et, au niveau de la façade, s'adapte à l'alignement des maisons de la rue Podrinjska. La façade principale est conçue dans un style éclectique, avec un mélange de style post-académique et de style néobaroque, ce dernier style étant particulièrement lisible au niveau du gâble ; la façade principale est ornée de vases décoratifs, de voûtes, d'un médaillon de la famille, de corniches et de balustrade le long des fenêtres du rez-de-chaussée. En plus de sa valeur architecturale, ce monument culturel revêt aussi une importance historique, dans la mesure où elle a servi de résidence au voïvode Vojin Popović, familièrement appelé Vojvoda vuk, un commandant célèbre des Guerres des Balkans et de la Première Guerre mondiale, où il s'est illustré aux batailles de Čelopek, Kumanovo, Bregalnica, Prilep et Bitola. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Vračar Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Кућа Поповића

Кућа Поповића се налази у Београду, на територији градске општине Врачар. Подигнута је 1928. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Кућа је саграђена по пројекту грађевинског инжењера Драгољуба А. Поповића за породицу војводе Вука Војина Поповића и његовог брата Глигорија, члана Управе града Београда. Кућа има подрум, приземље и поткровље и постављена је на регулациону линију некадашње Подрињске улице. Еклектички приступ у решавању уличне фасаде резултат је постакадемских постулата треће деценије у пројектовању и избору декорације (необарокни забат, декоративне вазе, волуте, породични медаљон са иницијалима, ренесансна ниша, лезене, венци, профилисане плоче и балустраде парапета). Поред архитектонских вредности, кућа има и историјски значај, с обзиром да је војвода Вук истакнута историјска личност и прослављени војсковођа. Види још Списак споменика културе у Београду Кућа Поповића у Нишу Кућа Поповића у Коларима Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Stadtverwaltung in Zemun

Das Gebäude der Stadtverwaltung in Zemun befindet sich auf dem Platz Magistratski Trg Nr. 3 und ist ein Kulturdenkmal (unbewegliches Kulturgut). Geschichte Die Stadtverwaltung in Zemun wurde 1751 gebildet erhielt im Jahr 1755 das erste Stadthaus. Dieses war ein eingeschossiges Bauwerk des Barock mit einer Mansarde, das bis zum Jahr 1832 genutzt wurde. Danach wohnten in ihm die Amtmänner der Stadtverwaltung. Im Jahr 1867 brannte es nieder. Von 1823 bis 1832 wurde neben dem alten Gebäude nach den Plänen des Erbauers Zemuns Josef Felber ein neues klassizistisches Stadtverwaltungsgebäude errichtet, das heute noch als solches genutzt wird. Das Gebäude besteht aus Hartmaterial mit einer zwischengeschossigen Bogen-Barockkonstruktion im Erdgeschoss und einer architraven im ersten Stockwerk. Beschreibung Das Gebäude ist symmetrisch aufgebaut und hat einen flachen, mittleren Risalit, der mit einem Tympanon endet. Ein Keller, ein Erdgeschoss und ein Stockwerk sind vorhanden. Die Disposition der Räume im Zweitraktschema, ist aus der Zusammensetzung und dem Inhalt der Stadtverwaltung, die in mehreren Dienstabteilungen eingeteilt war, hervorgegangen. Das Gebäude wurde 1836 nach den Plänen, die der Stadtkanzlist Križanić unterzeichnet hat, durch den Anbau an der Stelle des ehemaligen Hauses des Miloš Urošević, erweitert. Der neu gebaute Teil hat die ursprüngliche Reinheit der klassizistischen Konzeption verändert, obwohl die Bau- und Formelemente des älteren Gebäudeteils folgerichtig wiederholt worden sind. Die Stadtverwaltung von Zemun war bis 1871 im neuen Gebäude untergebracht. Dieses wurde dann zur Nutzung an das Gericht übergeben, das sich dort viele Jahre befand. Seit 1997 befindet sich im Gebäude der Sitz der Serbischen radikalen Partei. Der besonderen Bedeutung des Objektes für Zemun soll es gemäß der ursprünglichen Bestimmung und dem öffentlichen Charakter einer Stadtverwaltung erhalten werden und soll die Bücherei von Zemun, die im Jahr 1825 gegründet wurde, sowie die Galerie von Zemun aufnehmen. Das Stadtverwaltungsgebäude stellt das reinste Exemplar des Klassizismus in der Architektur des Alten Kerns von Zemun dar. Es ist materieller Zeuge der Entwicklung der Gemeindeverwaltung von Zemun in ihrer Kontinuität von 1751 an. Einzelnachweise Außenverbindungen Das Register der Denkmäler SANU Die Stadtverwaltung von Zemun Der Stadtplan - Donji Grad Zemun