Most Gazela

Most Gazela (srbsko Mост Газела, latinizirano: Most Gazela) je najpomembnejši most čez reko Savo v Beogradu, glavnem mestu Srbije. Je del mestne hitre ceste M11, ki poteka skozi širše mestno središče in povezuje zahodne dele mesta z vzhodnimi. Most je zasnovala skupina inženirjev pod vodstvom Milana Đurića, zgradilo pa ga je podjetje Mostogradnja. Ime Ime mostu, gazela, je srbsko za gazelo. Đorđe Lazarević, ki je bil predsednik natečajne komisije, je dejal, da je »ta most bo skakal čez Savo kot skokonoga gazela« in ime se je prijelo. Že leta 1968, dve leti pred dokončanjem mostu, se je ime pojavilo v novicah. Konec 2010-ih so se pojavili predlogi za preimenovanje mostu po Branku Pešiću, županu Beograda med gradnjo mostu, vendar ime ni bilo spremenjeno. Zgodovina Sredi 1960-ih je bila potreba po še enem cestnem mostu čez Savo očitna, saj je bil edini most, zgrajen leta 1956, Brankov most. Ideja za novim mostom je bila povezati dele ceste Bratstva in enotnosti. Poklicali so najuglednejše inženirje, da bi izbrali najboljši projekt. Med projekti, predloženimi na arhitekturnem natečaju, je bil izbran projekt Milana Đurića. Gradnja mostu se je začela leta 1966, zgradili pa sta ga podjetji Mostogradnja in Goša. Končan je bil v 4 letih. Obe strani mostu sta bili fizično povezani 17. decembra 1969. Preizkus mostu je neposredno prenašala Radiotelevizija Beograd. Meščani so se šalili, da bi morali biti vozniki tovornjakov, ki so preizkušali most, opremljeni s potapljaškimi oblekami. Most sta slovesno odprla predsednik Jugoslavije Josip Broz Tito in župan Beograda Branko Pešić 4. decembra 1970. Istega dne so bili poleg mostu odprti še avtocesta skozi Beograd, priključek Mostar in predor Terazije. Obnova 2010–2011 Leta 2004 je minister za gradbeništvo Dragoslav Šumarac opozoril, da je most, zlasti jeklena konstrukcija, v slabem stanju in da je potrebna takojšnja obnova. Glavni nosilec mostu se je leta 2010 izkazal za razpokanega, zato se je morala obnova začeti takoj. Za okrepitev konstrukcije je bilo uporabljenih dodatnih 1500 ton jekla in drugih materialov. Prenova mostu se je začela v prvi polovici leta 2010 in je bila končana v drugi polovici leta 2011. To je prva večja obnova mostu od njegove dokončanja leta 1970. Ker je most del mednarodne ceste E75, so bile ves dan prometne gneče. Včasih je trajalo celo uro samo za prečkanje mostu. Vozilom, težjim od 3,5 tone, je bil vstop v mesto prepovedan, če so bila v tranzitu, in so bila namesto tega preusmerjena na beograjsko obvoznico. Ker pa je beograjska obvoznica dokončana šele napol, je to predstavljalo izziv za nekatere voznike tovornjakov. Še huje, most je bil že 7 dni v celoti zaprt, kar je v Beogradu povzročilo prometni kaos brez primere. Da bi pospešili obnovo, je bilo na mostu 24 ur na dan, 7 dni v tednu, na stotine delavcev. Posledično je bila prenova mostu končana v rekordnem času. Država in mestna oblast sta imeli različna mnenja o začetku obnove. Država je zaradi slabega stanja mostu vztrajala, da se dela začnejo čim prej, medtem ko je mesto menilo, da bi bilo bolje najprej dokončati most na Adi in nato delati na Gazeli. Med deli je Evropska investicijska banka umaknila sredstva, ker ni odobrila načina reševanja problema neformalnega naselja Kartonsko mesto pod mostom. Kljub temu ni bilo splošne zamude. Zaradi obnove so bili prometni zastoji ogromni in redni, zastoji pa so segali vse do sosesk Autokomanda in Dušanovac. Tik pred rekonstrukcijo je mesto razširilo Savsko ulico, ki je povezana z Gazelo, med deli pa je mestna uprava prosila voznike, naj uporabljajo druge mostove, in celo mestni primestni vlak Beovoz je bil v tem času brezplačen. Vendar so vozniki kljub temu še naprej uporabljali delno zaprto Gazelo, kar je povzročalo zastoje. Mestni uradniki so po rekonstrukciji izjavili, da bo most lahko naslednjih 40 let dnevno prevozil 200.000 vozil. Značilnosti Celotna konstrukcija mostu je dolga 475,5 m in širne 27,5 m, s tremi voznimi pasovi v vsako smer, skupna širina vozišča pa je 21,8 m. Zgrajen je kot kombinacija grede in loka, s plitvo okvirno gredo in diagonalnimi jeklenobetonskimi oporniki. Največja višina središča razpona je 22,8 m pri srednji gladini vode. Takoj po odprtju leta 1970 so opazili napako. Zaradi napačnih izračunov se je kovinska konstrukcija na sredini mostu začela posedati. Do rekonstrukcije leta 2010 je to postalo vidno tako pri opazovanju mostu s strani kot pri prečkanju čez njega. Da bi ublažili težavo, so na kovinskih delih mostu betonska ramena zamenjali z lažjimi, kovinskimi. Promet Most je glavna povezava med središčem Beograda in Novim Beogradom, poleg tega pa prevaža tranzitni promet po cestah E70 in E75 skozi Srbijo. Zaradi tega je izjemno preobremenjen in povzroča pogoste zastoje, saj se naslanja na glavno beograjsko križišče Mostar. V povprečju ga vsak dan prečka več kot 165.000 vozil (kljub oviranemu pretoku), čeprav je bil zasnovan za 38.000 vozil. Vendar je bil most leta 2011 skoraj v celoti prenovljen in zdaj lahko prevozi do 200.000 vozil na dan. Dodatno olajšanje se pričakuje, ko bo dokončana beograjska obvoznica, ki je trenutno v gradnji. Znatno olajšanje je bilo tudi odprtje novega mostu Ada za promet 1. januarja 2012. Sklici Viri »The Gazela bridge - Belgrade«. YU Build. Arhivirano iz spletišča dne 28. septembra 2007. Pridobljeno 19. maja 2007. »Belgrade Bypass, Serbia«. CEE Bankwatch network. Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 9. junija 2007. Pridobljeno 19. maja 2007. Dr. Mihajlo Maletin (15. september 2005). »Projekat bezimenih komisija« (v srbščini). Arhivirano iz prvotnega spletišča dne 25. julija 2011. »Beogradu preti saobraćajni kolaps«. B92. 20. oktober 2007. »U iščekivanju saobraćjnog kolapsa«. Vreme. 26. julij 2007. Zunanje povezave structurae