NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Muzej grada Beograda

Muzej grada Beograda je muzejska institucija osnovana 5. oktobra 1903. godine, koja ima 132.000 zvanično registrovanih predmeta. Nalazi se na adresi Zmaj Jovina 1. Istorija Smatra se da je Muzej grada Beograda osnovan 5. oktobar 1903. kada je u registru Opštine grada Beograda zabeležena odluka, koju je potpisao Kosta D. Glavinić, o smeštaju opštinskog muzeja u Narodni muzej, u jednu posebnu sobu na čijim je vratima nominovano: Opštinski muzej. U decembru 2006. Skupština grada Beograda dodelila je Muzeju grada Beograda zgradu Nove vojne akademije, sagrađenu 1899. godine, u Resavskoj ulici broj 40. Projekat rekonstrukcije i uređenja zgrade gde je planirano da se po završetku radova useli Muzej grada Beograda, realizovao je arhitekta prof. Goran Vojvodić. Od 2015 godine, u Muzeju grada Beograda se održava koncertna sezona pod nazivom "Muzički svodovi Beograda" koja je pokrenuta na inicijativu organizacije "Kulturni element". U okviru sezone je održan niz koncerata, predstava i performansa u raznim objektima Muzeja grada. Ti programi su ubrajani među najposećenije programe Muzeja grada Beograda. Muzeju je dodeljen Sretenjski orden prvog stepena (2024). Sektori i odeljenja Muzej danas čine tri glavna odeljenja u okviru kojih se prikupljaju, štite i istraživački obrađuju pokretna kulturna dobra: Arheološko Istorijsko i Odeljenje za istoriju kulture i umetnosti uz koje deluju i Odeljenje za konzervaciju i Dokumentacioni centar. U sastavu Muzeja grada Beograda su: Konak kneginje Ljubice Muzej Paje Jovanovića Muzej Ive Andrića Muzej Jovana Cvijića Muzej Tome Rosandića Muzej Banjičkog logora Zavičajni muzej Zemuna Muzej Mladenovca Arheološko nalazište Vinča Legat Pave i Milana Sekulić kao i još jedan broj nepokretnih i pokretnih legata koje je Skupština grada Beograda poverila Muzeju na staranje, a sada se neki od njih dodeljuju Kući legata, odnosno izlaze iz sklopa rada Muzeja grada Beograda. Muzej čuva niz starih mapi i planova grada Beograda. Stalne postavke Stalne postavke Muzeja grada Beograda su: Konak kneginje Ljubice Muzej Paje Jovanovića Muzej Jovana Cvijića Muzej Ive Andrića Muzej Tome Rosandića Muzej Banjičkog logora Zbirka ikona Sekulić Arheološki lokalitet Vinča Muzej Mladenovca Legati Legati Muzeja grada Beograda su: Legat Paje Jovanovića Legat Bete Vukanović Legat Tome Rosandića Legat Pave i Milana Sekulić Legat Petra Popovića Legat Petra Konjovića Legat Jugoeksport Legat Perić Legat Darinke Smodlaka Legat Robetra Cihler Gašparevića Legat Vladimira Marinovića Legat Jovana Subotića Legat Ive Andrića Legat Branislava Nušića Legat Branimira Ćosića Legat Jovana Cvijića Legat Đorđa Novakovića Legat Svetozara Dušanića Legat Milana Zlokovića Legat Dejana Medakovića Galerija Reference Spoljašnje veze Zvanična prezentacija Muzeja grada Beograda Biseri Muzeja grada Beograda virtuelno pred publikom („Politika”, 8. maj 2017)
Univerzitetski park

Univerzitetski park (sveučilišni park) nalazi se u najužem centru Beograda (u staroj gradskoj jezgri) u sklopu Studentskog trga. Bio je poznat i kao Pančićev park, a naziva se još i Studentski park. Za vrijeme turske vladavine ovdje je bilo tursko groblje, koje je uklonjeno polovicom 19. stoljeća. Potom je na jednom dijelu današnjeg parka napravljen najveći i najpoznatiji trg (uklonjen tek 30-ih godina 20. stoljeća). Prvi urbanist Beograda, Emilijan Josimović, smatrao je da ovom prostoru dolikuje nešto reprezentativnije od trga, pa je poslije 1869. godine, kada su počeli radovi na regulaciji, skratio za polovinu Veliku pijacu, a preostali dio pretvorio u park. Prve urbane konture park dobiva krajem 19. stoljeća, kada je u njemu otkriven spomenik Josipu Pančiću, a definitivno je uobličen 30-ih godina 20. stoljeća prenošenjem spomenika Dositeju Obradoviću s Kalemegdana i podizanjem sadašnje barokne ograde.
Église Saint-Sava de Bečmen

L'église Saint-Sava de Bečmen (en serbe cyrillique : Црква Светог Саве у Бечмену ; en serbe latin : Crkva Svetog Save u Bečmenu) est une église orthodoxe serbe située à Bečmen, sur le territoire de la ville de Belgrade et dans la municipalité de Surčin en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1639) et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La plus ancienne église connue de Bečmen est mentionnée dans un contrat daté de 1809. L'église actuelle a été construite en 1845. De style baroque avec des éléments classicisants, elle se présente comme un édifice à nef unique prolongé par une abside demi-circulaire ; la façade occidentale est dominée par un clocher de trois étages. L'iconostase date de la construction de l'église. Notes et références Articles connexes Monuments culturels de la Ville de Belgrade Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail du néo-classicisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Светог Саве у Бечмену

Црква Светог Саве у Бечмену, насељеном месту на територији градске општине Сурчин, подигнута је 1845. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Најстарија позната црква у насељу помиње се у уговору за изградњу нове цркве, склопљеном 30. априла 1809. године између Општине Бечмен и зидарског мајстора из Сремске Митровице Франца Ебела и цимермана Антона Вајса. Данашња црква у Бечмену посвећена Светом Сави, конципирана је као једнобродна барокна грађевина са елементима класицизма. То је релативно мала, складна црква, са једном полукружном апсидом на источном и троспратним звоником на западном делу. Иконостас који је настао за време зидања цркве није очуван. Иконе су рађене уљем на платну кашираном на дасци. Олтарска преграда је једноставног конструктивног склопа, релативно солидне занатске израде, са фино резбареним и бојеним украсима. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара
Church of St. Nicholas, Dobanovci

The Church of St. Nicholas (Serbian: Црква светог Николе) in Dobanovci is Serbian Orthodox church in Belgrade region, Serbia. The building was constructed on the site of earlier 18th-century church. It features a classical architectural style with elements of Baroque, characterized by a rectangular single-nave structure with a semi-circular apse and a two-story, Baroque-styled bell tower. The iconostasis and high-quality decorative woodwork were crafted in 1836 by the renowned Vojvodina woodcarver Georgije Dević. The icons on the iconostasis were painted between 1841 and 1842 by the famous 19th-century Serbian painter Petar Čortanović. The church also houses a rich collection of rare icons, church furniture, old printed books from the 18th century, and registers of births, marriages, and deaths from the 18th to the 20th century. See also Eparchy of Srem References
Église Saint-Nicolas de Dobanovci

L'église Saint-Nicolas de Dobanovci (en serbe cyrillique : Црква Светог Николе у Добановцима ; en serbe latin : Crkva Svetog Nikole u Dobanovcima) est une église orthodoxe serbe située à Dobanovci, sur le territoire de la ville de Belgrade et dans la municipalité de Surčin en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 102) et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation L'église actuelle a été construite en 1803, à l'emplacement d'églises plus anciennes édifiées au XVIIIe siècle. Elle se caractérise par un style classique auquel se mêlent des éléments empruntés au baroque tardif. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside demi-circulaire ; la façade est dominée par un clocher de deux étages. Cette structure d'ensemble est typique de l'architecture religieuse dans cette partie de la Syrmie à la fin du XVIIIe siècle et au début du XIXe siècle. L'iconostase a été réalisée en 1836 par le sculpteur sur bois Georgije Dević ; elle a été ornée de 50 icônes par le peintre Petar Čortanović en 1841 et 1842. L'église abrite aussi une collection d'icônes, de meubles et de livres, dont certains imprimés au XVIIIe siècle. Notes et références Article connexe Monuments culturels de la ville de Belgrade Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail du néo-classicisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Светог Николе у Добановцима

Црква Светог Николе у Добановцима, насељу на територији Градске општине Сурчин, подигнута је 1803. године. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Архитектура цркве Црква у Добановцима је посвећена преносу моштију светог оца Николаја, подигнута је на месту раније постојећих цркава из 18. века. Изграђена је у стилу класицизма с ретардираним елементима барока као правоугаона једнобродна грађевина с полукружном апсидом и четвртастим, двоспратним, барокно обликованим звоником. Има све типичне одлике цркава подигнутих у овом делу Срема крајем 18. до почетка 19. века. Иконостас Иконостас цркве и украсну резбарену дрвенарију високог квалитета израдио је 1836. године Георгије Девић, познати војвођански резбар. Иконе на иконостасу радио је од 1841 до 1842. године познати српски сликар из 19. века Петар Чортановић. Богат фонд покретних предмета чине ретке иконе, црквени намештај, старе штампане књиге из 18. века и протоколи рођених, венчаних и умрлих из 18. 19. и 20. века. У непосредној близини цркве налази се стара вероисповедна школа, основана при овој цркви и саграђена у исто време као најстарија просветна установа у околини. У цркви је сачуван део културне историје југоисточног Срема. Галерија Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Градски завод за заштиту споменика културе града Београда/Каталог непокретних културних добара на територији града Београда Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. мај 2015)
Tor des Despoten

Das Tor des Despoten und der Castellan-Turm – oft Osttor der Oberstadt genannt – war während des Mittelalters der Haupteingang der Belgrader Burg. Zusammen mit der Nord-Ost-Mauer ist es das besterhaltene Segment der mittelalterlichen Befestigungen der Oberstadt aus der ersten Hälfte des 15. Jh. während der Erneuerung unter dem serbischen Despoten Stefan Lazarevic. Einzig das Tor des Despoten ist bis heute in seiner ursprünglichen Form erhalten. Es besteht aus einem Doppelwall mit zwei Eingängen. Das innere Tor hat einen Verteidigungsbalkon – die ‚masikula‘. Darunter ist eine Nische für eine Ikone der Gottesmutter als Beschützerin der Stadt. Neben dem Tor ist der quadratische Cstellan-Turm. Sein Name rührt daraus, dass im 18. Jh. der Festungskommandant hier seinen Sitz hatte. Der Turm wurde bei der Bombardierung Belgrads 1915 schwer beschädigt. 1938 partiell aufgebaut stammt die Zinnenwehr von einer Renovierung Ende der Siebziger. Der Castellan-Turm beherbergt heute das astronomische Observatorium „Rudjer Boskovic“. Geschichte Das Tor des Despoten wird als Haupttor der Oberstadt der Festung von Belgrad auf antiken Mauerresten errichtet. Es wird durch einen Graben sowie eine Doppelmauer stark befestigt und verfügt über eine Hängebrücke. Als der türkische Sultan Mehmet II. 1456 die Stadt belagert, entbrennt am Tor des Despoten die entscheidende Schlacht. Den Türken gelingt es durch das Tor in die Oberstadt einzudringen, wo ein heftiger Kampf entbrennt. Den Ungarischen Verteidigern gelingt es die Türken zurückzudrängen. Bildliche Darstellungen der Belagerung von 1456 und der Schlacht am Tor des Despoten Die Schlacht am Tor des Despoten ist einer türkischen Miniatur der Hünername, heute im Topkapi Museum in Istanbul dargestellt. Die Kirche der Muttergottes in Olmouc in der Tschechischen Republik zeigt ebenfalls die Schlacht am Despoten Tor. Weblink Tor des Despoten auf der offiziellen Webpräsentation der Festung von Belgrad (engl.)
Despot Stefan Tower

The Despot Stefan Tower (Serbian: Деспотова кула; Despotova kula) or Dizdar Tower (Диздарева кула; Dizdareva kula) is a structure in Belgrade, Serbia, built c. 1405, a couple of years after the city became the capital of Serbian Despotate under Despot Stefan Lazarević. In May 1963, representatives of the city administration, Institute for the protection of the cultural monuments and members of the astronomical societies, agreed to adapt the Dizdar Tower into an observatory. Works began in May, instruments were to be installed by autumn, and the observatory was to become operational in October 1963. Today, the tower is the seat of the Astronomical Society Ruđer Bošković and houses its Popular Observatory. The Observatory has two instruments: refractor Zeiss (110/2200mm) and reflector Tall 200 K (200/2200mm), both of which are used mainly for observations at night. Four panoramic telescopes are also mounted on the tower, which can be used to observe the panorama of Belgrade. See also Architecture in Serbia Kalemegdan References
Porte du Despote

La Porte du Despote (en serbe : Despotova kapija) et la tour Castellan - souvent appelée Porte Est de la ville haute - étaient l'entrée principale du château de Belgrade au Moyen Âge. Avec le mur nord-est, c'est le segment le mieux conservé des fortifications médiévales de la ville haute de la première moitié du XVe siècle lors de la rénovation sous le despote serbe Stefan Lazarevic, d'où lui vient son nom. Seule la Porte du Despote a été conservée dans sa forme originale à ce jour. Elle se compose d'un double mur avec deux entrées. La porte intérieure a un balcon défensif - le masikula. Au-dessous se trouve une niche pour une icône de Notre-Dame en tant que protectrice de la ville. À côté de la porte se trouve la tour carrée Castellan. Son nom vient du fait que le commandant de la forteresse y avait son siège au XVIIIe siècle. La tour a été gravement endommagée lors du bombardement de Belgrade en 1915. Partiellement reconstruit en 1938, le seuil crénelé provient d'une rénovation à la fin des années 1970. La tour Castellan abrite aujourd'hui l'observatoire astronomique Rudjer Boskovic. Histoire La porte du Despote est construite comme la porte principale de la ville haute de la forteresse de Belgrade sur les vestiges d'anciennes murailles. Elle est fortement fortifiée par un fossé et un double mur et possède un pont suspendu. Lorsque le sultan turc Mehmet II assiégea la ville en 1456, la bataille décisive éclata à la porte du Despote. Les Turcs parviennent à pénétrer par la porte de la ville haute où une bataille acharnée éclate. Les défenseurs Hongrois réussissent alors à repousser les Turcs. Représentations picturales du siège de 1456 et de la bataille à la Porte du Despote La bataille de la Porte du Despote est une miniature turque du Hünername, représentée aujourd'hui au musée de Topkapi à Istanbul. L'église Notre-Dame d'Olomouc en République tchèque montre également la bataille à la Porte du Despote. Lien Web Porte du Despote sur la présentation web officielle de la Forteresse de Belgrade Portail de Belgrade Portail des châteaux Portail de l’histoire militaire Portail de la protection du patrimoine
Деспотова кула

Деспотова кула или Диздарева кула је грађевина у Београду, Србија, изграђена око 1405, недуго пошто је град постао престоница Српске деспотовине под деспотом Стефаном Лазаревићем. Данас, у кули је седиште Астрономског друштва Руђер Бошковић и његове Народне опсерваторије. Опсерваторија поседује два инструмента: рефрактор Зајс (110/2200mm) и рефлектор Тал 200 К (200/2200mm), која се оба користе углавном за ноћна осматрања На торњу су такође постављена четири панорамска телескопа, помоћу којих се може посматрати панорама Београда. Овај чланак о Србији је клица. Можете допринети Википедији тако што ћете га проширити. Види још Калемегдан Деспотова капија Референце
Monestir de Divša

El monestir de Divša (en serbi: Манастир Дивша, Manastir Divša) és un monestir ortodox serbi de la muntanya de la Fruška Gora, al nord de la província sèrbia de Voivodina. Es creu que va ser fundada pel dèspota Jovan Branković de finals del segle xv. Els primers registres històrics sobre la data del monestir daten de la segona meitat del segle xvi. Referències
Divša Monastery

The Divša Monastery (Serbian: Манастир Дивша, romanized: Manastir Divša), also known as Đipša (Ђипша), is a Serb Orthodox monastery on the Fruška Gora mountain in the northern Serbian province of Vojvodina. It is believed to have been founded by Despot Jovan Branković in the late 15th century. The earliest historical records about the monastery date to the second half of the 16th century. Owing to Turkish raids, the monastery was deserted in the 17th century; at the beginning of the 18th century, Dipša was mentioned as an appendage of the neighbouring Kuveždin monastery. Its old church underwent reconstruction in 1744, but the final alteration was made in 1762, when a new narthex was built. A chapel dedicated to the Mother of God was placed therein, upstairs. The iconostasis for the restored church was carried out by Teodor Stefanov Gologlavac in 1753. Divša Monastery was declared Monument of Culture of Exceptional Importance in 1990, and it is protected by the state. See also List of Serbian Orthodox monasteries References External links More about the monastery
Monastère de Divša

Le monastère de Divša (en serbe cyrillique : Манастир Дивша ; en serbe latin : Manastir Divša) est un monastère orthodoxe serbe situé en Voïvodine, situé entre les villages de Vizić et Divoš, sur le territoire de la ville de Sremska Mitrovica. Il est un des 16 monastères de la Fruška gora, dans la région de Syrmie. Il dépend de l'éparchie de Syrmie et figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie (identifiant no SK 1033). Le monastère de Divša a probablement été construit par le despote serbe Jovan Branković à la fin du XVe siècle. En revanche, les premiers documents le mentionnant datent de la seconde moitié du XVIe siècle. L'église du monastère est dédiée à saint Nicolas. Références Articles connexes Monastères orthodoxes serbes Fruška gora Monuments culturels du district de Syrmie Liens externes (sr) « Manastir Divša », sur eparhija-sremska.rs, Site de l'éparchie de Syrmie (consulté le 4 mai 2020) Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Klooster Divša

Het klooster Divša (Servisch: Манастир Дивша, Manastir Divša) is een Servisch-orthodox klooster gelegen in de Fruška Gora in het noorden van de Servische autonome provincie Vojvodina. Volgens traditie, werd het gesticht door de heerser Jovan Branković aan het eind van de 15de eeuw. De vroegste historische vermeldingen van het klooster dateren uit tweede helft van de 16de eeuw. Externe link (sr) Meer informatie over het klooster
Монастырь Дивша

Монастырь Дивша (серб. Манастир Дивша) или Джипша (серб. Манастир Ђипша) в честь Перенесения мощей Святителя Николая — женский монастырь Сремской епархии Сербской православной церкви на кряже Фрушка-Гора в общине Бачка-Паланка Южно-Бачского округа Воеводины. Монастырь входит в список памятников культуры Сербии исключительного значения. История Согласно преданию, монастырь Дивша был основан деспотом Иоанном Бранковичем в конце XV века. Первоначальная церковь, вероятно, была деревянной, а храм из кирпича и камня был построен в XVI веке. Первым письменным упоминанием является Четвероевангелие конца XV — начала XVI века. Также монастырь упомянут в турецкой налоговой ведомости за 1566—1569 года. В XVII веке монастырь Дивша не упоминается в источниках. В 1706 году в австрийских документах Дивша упоминается как подворье монастыря Кувеждин. В середине XVIII века начинается возрождение монастыря. В это время к церкви был пристроен новый притвор, построена колокольня и братский корпус. С 1913 по 1922 год монастырь пустовал. Игумен Пантелеимон (Лазич) возобновил его деятельность. В 1923 году Дивша вновь получила статус самостоятельного монастыря, но уже в 1933 году она вновь стала подворьем монастыря Кувеждин и превращена в женский монастырь. В 1944 году монастырь сильно пострадал от взрыва. В 1970-х годах проведена реставрация церкви, а колокольня была разрушена из-за невозможности восстановления. С 1980-х годов в монастыре возрождена монашеская жизнь. Примечания
Divša

Divša kloster (serbiska: Манастир Дивша / Manastir Divša) är ett serbiskt-ortodoxt kloster på berget Fruška Gora i den norra serbiska provinsen Vojvodina. Det tros ha grundats av Despot Jovan Brankovic i slutet av 1400-talet. Tidigaste historiska dokument där klostret är omnämnt är från andra hälften av 1500-talet. Divša kloster förklarades som ett Monument av särskild kulturell betydelse under 1990. Se även Serbien Vojvodina Fruška Gora Externa länkar Mer information om klostret (På serbiska)
Staro Hopovo Monastery

The Staro Hopovo Monastery (Serbian: Манастир Старо Хопово, romanized: Manastir Staro Hopovo) is a Serb Orthodox monastery on the Fruška Gora mountain in the northern Serbia, in the province of Vojvodina. According to tradition, the monastery was founded by bishop Maksim (despot Đorđe Branković). The first reliable mention of the monastery dates back to 1545/1546. It is on the basis of some data from 1751 that an earlier church with timber walls dedicated to St. Nicholas existed. The old church which had collapsed in an earthquake was in 1752 substituted with the extant single-nave building dedicated to St. Panteleimon. The woodcarving of the iconostasis of Staro Hopovo was completed in 1793, and the paintings by Janko Halkozović and Kuzman Kolarić. Staro Hopovo Monastery was declared Monument of Culture of Exceptional Importance in 1990, and it is protected by state. See also List of Serbian Orthodox monasteries References External links
Monastère de Staro Hopovo

Le monastère de Staro Hopovo (en serbe cyrillique : Манастир Старо Хопово ; en serbe latin Manastir Staro Hopovo) est un monastère orthodoxe serbe situé en Serbie dans la province autonome de Voïvodine, près de la ville d'Irig. Il est un des 16 monastères de la Fruška gora, dans la région de Syrmie. Il dépend de l'éparchie de Syrmie et figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie (identifiant no SK 1042). Le monastère est dédié à saint Pantaléon. Selon la tradition, le monastère a été fondé par l'évêque Maksim (despote Đorđe Branković). La première mention fiable de cet établissement religieux date de 1545-1546. L'iconostase a été peinte entre 1793 et 1800 psr Jefrem Isailović. Références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Fruška gora Monuments culturels du district de Syrmie Liens externes (sr) « Manastir Staro Hopovo », sur eparhija-sremska.rs, éparchie de Syrmie (consulté le 4 mai 2020) Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Klooster Staro Hopovo

Het Klooster Staro Hopovo (Servisch: Манастир Старо Хопово, Manastir Staro Hopovo) is een Servisch-orthodox klooster gelegen op de berg Fruška Gora in het noorden van de Servische autonome provincie Vojvodina. Volgens traditie, werd het gesticht door bisschop Maksim. De vroegste historische vermeldingen van het klooster dateren uit 1545/1546. Externe link (sr) Meer informatie over het klooster