NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Техничка школа Железник

Техничка школа Железник је средња школа на општини Чукарица у Београду. Налази се у улици Југословенска 4, у насељу Железник. Историјат Упоредо са изградњом фабрике „Иво Лола Рибар“ у Железнику, 1948. године, за потребе школовања њених будућих радника, основана је и Техничка школа, која је дуги временски период била везана за фабрику и пратила развој индустрије Иво Лола Рибар. Подигли су је акцијаши који су изградили и фабрику. Фабрике више неме, али школа је опстала и дан данас школује будуће стручњаке машинства и електротехнике. Школа се мењала како су се мењале и потребе друштва. У јануару 1993. године одвојена је од индустрије и уврштена у мрежу школа. Тада је понела име Техничка школа, које носи и данас. Школа данас Данас школа представља савремено опремљену и организовану установу за средње стручно образовање. У њој се образују ученици у два подручја рада: машинство и обрада метала и електротехника. Техничка школа је данас опремљена савременим кабинетима и лабораторијама у којима више од 400 ђака стиче основно знање из ових области. Наставу изводи више од 40 високостручних наставника теоријске и практичне наставе, а захваљујући постојећим просторним могућностима настава се изводи у једној смени. Школу је могуће похађати и ванредно, а могућа је и преквалификација и доквалификација кадра. У склопу школе налазе се: сала за спортове отворени терени за рукомет, кошарку и одбојку свечана сала изграђена као амфитеатар школска библиотека са преко 11.000 наслова и читаоницом. Смерови у школи Машинство и обрада метала машински техничар за компјутерско конструисање (4 године) техничар за компјутерско управљање (4 године) машинбравар (3 године) заваривач (3 године) Електротехника електротехничар рачунара (4 године) електротехничар информационих технологија (4 године) Мисија Мисија школе је подизање нивоа опште и техничке културе и стицање и продубљивање знања и вештина у области машинства и електротехнике. Референце Спољашње везе
Big Fashion (Београд)

Big Fashion је један од тржних центара у Србији, у Београду. Простире се на два нивоа и 32.000 m² пословног простора и садржи преко 100 продавница, барова, ресторана, супермаркета и мултиплекс биоскоп са 8 биоскопских сала. Изграђен је 2017. године. Налази се у градском насељу Карабурма. BIG CEE компанија BIG CEE Србија представља део компаније Big Shopping Centers Israel која тренутно руководи са 58 шопинг центара широм света, укључујући 27 шопинг центара у САД и 5 у Србији. Пројекти компаније BIG CEE у Србији: Big Нови Сад Big Fashion Београд Big Fashion Park Big Панчево Big Fashion Outlet Инђија Big Раковица Big Fashion Нови Сад Референце
Архитектонска техничка школа Београд

Архитектонска техничка школа је школа основана 1902. године. Налази се на Врачару, у улици Војислава Илића 78. Историја Јосиф Букавац, архитекта запослен у Министарству грађевине, заједно са својим младим пријатељима и колегама, успио је да 1. октобра 1902. године добије сагласност Министарства привреде за оснивање Вечерње занатске школе, прве приватне школе таквог типа. Поред Јосифа Букавца, за отварање и рад ове школе били су заслужни и архитекта Светолик И. Поповић и грађевински инжењер Ђорђе Б. Златановић. Основни задатак школе био је „да занатлијама прибави сва техничка и практична знања, која се у радионицама не могу стећи, а која су им неопходна у занату”. Године 1905. са радом почиње и машински одсјек, а Јосиф Букавац је 7. септембра исте године и званично постављен за управника школе. Јосиф Букавац је од 1902. до 1914. године предавао следеће предмете: грађевинске конструкције, математика и Слободоручно и стручно цртање. Године 1907. школа мијења име и постаје Грађевинско-занатска школа, а 1919. године добија статус полудржавне школе и ради под именом Грађевинско-занатлијска школа. У њој су постојали следећи одсјеци: грађевински, машински, декоративни и електротехнички. Школа је тада била смештена у просторијама Учитељске школе у улици Краљице Наталије (сада је то ул. Народног фронта), а настава је извођена, и даље, у вечерњим часовима. Од новембра 1922. године Школи је признат ранг ниже средње школе, а њени ђаци су могли да се упишу у средњу техничку школу. Идеју о оснивању средње техничке школе, покренуло је, давне 1894. године Српско инжењерско друштво, које је увидело недостатак техничара, као важне карике између мајстора и инжењера. Упркос томе што је урађен пројекат који је садржао и наставни план, до оснивања школе није дошло. Године 1920. на основу Закона о радњама, министар трговине и индустрије доноси Уредбу о Средњој техничкој школи у Београду. Опис школе Архитектонска техничка школа има два профила: грађевински техничар за високоградњу, а од школске 2007/2008. године уведен је нови огледни профил – архитектонски техничар. У школи има укупно двадесет и шест одјељења. Од тога је осам одјељења архитектонског техничара и осамнаест одјељења грађевинског техничара за високоградњу. У настави су заступљени многи општеобразовни као и стручни предмети из области архитектуре и грађевинарства. Поред редовне наставе ученици имају блок наставу из појединих предмета, као и практичну наставу. Такође, део наставе изводи се и у рачунарским кабинетима. У школи постоје три кабинета у потпуности опремљена рачунарима. Део наставе се одвија помоћу рачунара, а пракса се одвија под стручним надзором професора. Школска библиотека садржи око 6500 наслова. Референце Спољашње везе Званичан сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (5. септембар 2013)
Гимназија у Лазаревцу

Гимназија Лазаревац је школа општеобразовног типа, у четворогодишњем трајању. Налази се у Лазаревцу у Улици Бранислава Нушића 1в. Основана је 1942. године, а више пута мењала је име и престајала са радом. Историјат Гимназија у Лазаревцу настала је као засебна установа из грађанске школе, а основана је и почела са радом 1942. године. У школској 1945/46. грађанска школа постала је Мешовита гимназија са четири разреда, а након њеног завршетка ученици су полагали нижи течајни испит. Од школске 1948/49. године школа постаје Непотпуна гимназија, а по њеном програму ученици су тада полагали нижи течајни испит након трећег разреда. Од школске 1951/52. године Непотпуна гимназија добија и пети разред, који је похађало 63 ученика и радила је по програму потпуне или ниже гимназије, а тада су ученици нижи течајни испит полагали после четвртог разреда. Од 1952. године Гимназија се проширује за по један разред наредне школске године, па су ученици осмог разреда током школске 1955/56. године полагали нижи течајни испит, односно „велику матуру”. Први, други и трећи разреди из Мешовите гимназије су прешли у пети, шести, седми и осми разред ОШ „Војислав Вока Савић” у Лазаревцу. Од школске 1958/59. године Мешовита гимназија не уписује пети разред, а од 1959/60. школа добија назива Гимназија Лазаревац и уписује само трећи и четврти разред. Током школске 1960/61. године, Гимназија је имала само четврти разред, за који је 1961. године организован завршни испит и она тада престаје са радом. Народни одбор општине Лазаревац је донео одлуку о поновном отварању Гимназије Лазаревац, а она је отворена 1963. године под називом Гимназија „Димитрије Туцовић”. Током школске 1977/78. године Гимназија не уписује први разред, јер је тадашњом реформом школства образовање по гимназијском програму укинуто. Ученици који су тада започели гимназијско образовање, школовање су завршили у Центру за усмено образовање Лазаревац. Самостална установа Гимназија у Лазаревцу поново је оформљена школске 1990/91. године и уписује први разред са по два одељења, друштвено-језички и природно-математичког смера. Од школске 1998/99. године у школу се уписује по три одељења оба смера. Током двехиљадедесетих година број ученика је постао, а школа данас има 20 одељења са више од 550 ученика. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Гимназија Лазаревац на сајту planplus.rs
ОШ „Војвода Радомир Путник” Београд

ОШ „Војвода Путник” је школа која се налази се у Београду, градској општини Савски венац. настала 1961. године, а добила име по војводи Радомиру Путнику. Историја Школа се у почетку звала „22. децембар” у знак поштовања војсци која ју је градила. Године 1993. добила је име „Војвода Радомир Путник”. О школи Школа је основана 1961. године. Школа располаже са 8 класичних учионица, 12 кабинета, као и са фискултурном салом и и отвореним теренима за потребе физичког васпитања. Настава се одвија у 2 смјене. У школи је организована цјелодневна настава односно продужени боравак за ученикепрвог и другиг разреда. Наставу похађа 500 ученика. Страни језици који се уче су француски и енглески. Референце Спољашње везе Званичан сајт
Средња школа Барајево

Средња школа Барајево налази се у Београду, у градској општини Барајево. Историја Средња школа у Барајеву је почела са радом 1. септембра 1978. године. Школа се тада звала „Мешовити образовни центар средњег усмјереног образовања”. Пратећи све друштвене промене у земљи, школа је мијењала не само називе, него и врсту занимања за која су се дјеца школовала у њој. Опис школе Ова школа може примити 900 ученика који су распоређени у 30 одјељења. Школа располаже са 2 кабинета та информатику, радионицом за праксу, салонима за обуку фризера, фискултурном салом, спортским теренима и са библиотеком која има преко 10000 наслова. Школа има 5 подручја радова: машинство и обрада метала, пољопривреда, производња и прерада хране, трговина, угоститељство и туризам и економија право и трговина. Референце Спољашње везе Званичан сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. децембар 2019)
Средња школа Гроцка

Средња школа Гроцка је школа општеобразовног типа, у трогодишњем и четворогодишњем трајању. Налази се у Гроцкој у Улици Ужичка 2. Током постојања, школа је више пута мењала назив. Историјат Школа ученика у привреди основана је школске 1949/50. године на иницијативу занатске Коморе, а одлуку о њеном оснивању донео је Народни одбор општине Гроцка. Први назив школе био је „Школа ученика у привреди” и тако се звала до 1967. године. Након што је ступио закон о промени општих назива школа, школа је од 1967. до 1977. носила име „Школа за квалификоване раднике”. У периоду од 1977. до 1986. године, школа је носила име Образовни центар „17 октобар”. Од 1987. године звала се само „17 октобар”, односно Економско-трговинска и прехрамбена школа Гроцка. Од оснивања, 1. маја 1966. године радила је у згради основне школе, шездесетих година је имала на располагању две учионице, које су биле слободне од 13 до 19 часова. У то време школа није поседовала никаква учила, а од 1966. до 1977. године радила је у згради библиотеке „Илија Гарашанин” у Гроцкој. Школске 1977/78. године, школа је имала седиште у ОШ „Мића Стојковић” у Умчарима, а од 1977. до 1984. године у згради ОШ „Вучко Милићевић” (данас ОШ „Илија Гарашанин”). Школа је 1984. године добила своју зграду. Школа данас Од 2004. године школа носи назив Средња школа Гроцка, налази се на адреси Ужичка 2, а простире се на 4665 m2. Школа организује образовни-васпитни рад за стицање трећег и четвртог степена стручности. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Средња школа Гроцка на сајту planplus.rs
Техничка школа Обреновац

Техничка школа Обреновац једна је од средњих школа у Обреновцу. Изграђена је 1909. године, али се испочетка звала Тровачка школа. Историја Школске 1909/10. године основана је Трговачка школа која је са прекидима радила до 1941. године. Најдужи прекид је био 1914-1920. година. Са радом је почела 1920/21. године у веома тешким материјалним и кадровским условима. Имала је само два одјељења. 1920. године је основана Прва занатска школа која се звала “Општа занатска школа” и она је радила до 1928. године када добија назив „Занатско трговачка школа”. Од 1928. године школе су спојене у једну и имају два смјера: занатски и трговачки. Школске 1934/35. године мијења се назив у “Стручно продужну школу” која је сада само занатског типа. Та школа је радила до 1941. године. У току рата 1941—1945. године архива “Стручно продужне школе ” је уништена. После рата 1945. године Школа је почела да ради под називом “Школа ученика у индустрији и занатству”, а касније као “Школа ученика у привреди”, све до 1973. године. Техничка школа „Буда Давидовић” постоји од 1. јула 1985. године, а од школске 2004/05. године промјенила је назив у Техничка школа. Школа је регистрована за остваривање програмских садржаја средње стручне школе од I до IV степена стручне спреме за подручје рада машинство и обрада метала и електротехника. Од школске 2002/2003. године школа уводи ново подручје рада Економија, право и администрација где се сваке године уписивала по два одјељења у образовном профилу економски техничар. Од школске 2014/2015. уведена су два нова образовна профила. У подручју рада економија, право и администрација, финансијски администратор и у подручју рада машинство и обрада метала, бравар-заваривач. Опис школе Настава се одржава у 18 класичних учионица и 14 кабинета са свим потребним наставним средствима. Школа располаже са 85 рачунара повезаних на интернет. Школу похађа око 100 ученика распоређених у 33 одјељења. У оквиру ваннаставних активности организовано је више секција: еколошка, драмска, рецитаторска итд. Техничка школа Обреновац школује ученике у три подручја рада: Машинство и обрада метала Електротехника Економија, право и администрација Референце Спољашње везе Званичан сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (3. фебруар 2019)
Економско-трговинска школа Сопот

Економско-трговинска школа Сопот” средња је школа основана 1990. године Налази се у општини Сопот, у улици Кнеза Милоша 12. Историјат Школа је основана 1990. године и тада је имала 3 одељења са око 100 ученика, а први образовни профили били су економски техничар и трговац. Од оснивања у школи се уче предмети уско повезани са економским правом и администрацијом, као и са трговином, угоститељством и туризмом. Школа је током рада образовала економске техничаре, трговце, царинске техничаре, туристичке техничаре и трговинске техничаре. Од школске 2003/2004. године школа је била једна од првих 18 у Србији које су ушле у реформу средњег стручног образовања увођењем профила комерцијалиста. Од оснивања школа је делила простор са још две школе, а од до 2006. ради у новоизграђеном објекту од 5000 m2. Школа данас Данас школа има 23 одељења, а похађа је око 600 ученика. Располаже са 20 учионица, 12 кабинета, за наставу информатике, бироа за виртуелна предузећа, географије, хемије, енглеског језика, укључујући стручне кабинете за трговце и туристичке техничаре. У оквиру школе налази се библиотека са читаоницом, свечана вишенаменска сала и просторија за разглас. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Економско-трговинска школа Сопот на сајту planplus.rs Економско-трговинска школа Сопот на сајту obrazovanje.info
Четврта београдска гимназија

Четврта београдска гимназија једна је од београдских гимназија. Основана је 1960. године, а налази се у улици Теодора Драјзера 25, општини Савски венац. Историјат Школа је основана у септембру 1960. године и организовала је образовање ученика према програму гимназијског образовања, све до промене закона 1979. године, када је уведено средње умерено образовање и васпитање. У тој трансформацији, гимназија је интегрисана са Трећом београдском гимназијом (тадашњом Трећом гимназијом „Владимир Илич Лењин”) и тако сачињавала ОВРО природно-математичке струке „Савски венац”. Године 1980. Четврта београдска гимназија постала је ООУР математичко-техничке делатности „25. мај”. Према тадашњем програму образовања у СФРЈ, прве две године су биле заједничке основне, а даље је школа у трећем и четвртом разреду образовала ученике за занимање математичко-технички сарадник и програмер. Након што се усмерено образовање поново трансформисало, променом закона 1987. године, школа је постала ООУР „Математичка школа 25. мај” у оквиру образовне радне организације природно-математичке струке „Савски венац”. Након тога, године 1989. дошло је до издвајања школе из радне организације и школа је наставила са радом као „Математичка школа 25. мај”. Године 1990. закон је поново увео гимназије, а Четврта београдска гимназија се поново тако назвала и наставила са образовањем ученика према гимназијским програмима. Школа данас Капацитет гимназије данас је 780 ученика, који се распоређују у 12 одељења природно-математичког смера и 12 одељења друштвено-језичког смера. У школи се као први страни језик учи енглески, а други француски, немачки и руски. Одељења се формирају према другом страном језику. Школа располаже медијатеком, салом за фискултуру, специјализованим учионицама са пратећом опремом, спортским теренима за кошарку, фудбал и одбојку. У оквиру ваннаставних активности постоји драмска, новинарска, математичка, литерарна, психолошка, филозофска, рачунарско-информатичка и секција креативног писања. Познати наставници др Димитрије Најдановић, вероучитељ (1940-1941) Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Четврта београдска гимназија на сајту planplus.rs
Мађарска реформаторска црква у Дебељачи

Мађарска реформаторска црква у Дебељачи, насељеном месту на територији општине Ковачица, грађена је у периоду од 1830. до 1838. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Црква је зидана од 1830. до 1838. године на темељима старе цркве која је изгорела у пожару, по пројекту инжињера Шагока Аладара, а данашњи монументални облик добија 1938. године након реновирања. У унутрашњости цркве на западној страни је хор. На хору се налазе механичке оргуље из 1871. године, рад радионице Ковач Јаноша из Сегедина. Механички сат на хору је из 1909. године, рад радионице Пантелић из Земуна. Седишта су изграђена од храстовог дрвета. Архитектура цркве Црква је једнобродна грађевина, оријентисан у правцу исток-запад и слободно стојећа је на парцели. Изнад улаза има висок звоник. Спољашњи изглед и ентеријер карактеристични су за реформаторске цркве; пошто у њима нема фресака, икона и скулптура, уобичајних у црквама других вероисповести. Зидови су једноставни, бели и рељефасти. Западна фасада има трем који је фланкиран паровима стубова и стубаца са канелирима, који се налазе на високим постаментима са стопом. У троугаоном фронтону уписан је стих из Библије на мађарском језику. Изнад двокрилних улазних врата налази се високо надсветло. По једна ниша налази се на западној фасади лево и десно од врата. Нише су уоквирене пиластрима. У тимпанону источне фасаде налази се уписана година завршетка изградње цркве. На бочним фасадама су улази у цркву. Јужна и северна фасада разликују се по декоративној обради и рашчлањености. Споменик културе се налази у самом центру насеља, па има изразите амбијенталне вредности. Солидност градње, монументалност и декоративни елементи указују на просторно-архитектонске и стилске вредности од већег значаја. Специфичности које одликују реформаорске цркве дају јој квалитет реткости. Види још Списак споменика културе у Јужнобанатском округу Референце Спољашње везе Списак споменика културе од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Држава штити највећи реформатски храм у региону („Политика”, 14. октобар 2019)
Evangelický kostel (Kovačica)

Evangelický kostel v Kovačici (srb. Словачка евангеличка црква у Ковачици) je pozdně barokní kostel nacházející se v srbské obci Kovačica, který byl založen pro slovenské luterány, přistěhovalé do Vojvodiny. Kostel byl vystavěn v letech 1824–1828. V interiéru se nachází oltářní obraz s vyobrazením Ježíše v Getsemanské zahradě od Konstantina Danila. Tři zvony ve věži pocházejí z roku 1848; hodiny a varhany jsou z roku 1915. Kostel je památkově chráněn. U kostela se nachází pomník faráře Jána Čaploviče a pomník obětem procesu z roku 1907. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu evangelický kostel Kovačica na Wikimedia Commons Související články Evangelický kostel v Ostojićevu
Словачка евангеличка црква у Ковачици

Словачка евангеличка црква у Ковачици, подигнута је у периоду од 1824. до 1828. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Црква је дело архитеката Судаyа и Kунза из Темишвара. У време градње Словаци из Ковачице су се припајали словачкој евангеличкој или католичкој цркви и заједничком градњом храма начињен је и компромис приликом осликавања унутрашњости цркве. Осликавање је трајало од 1838. до 1839. године када је и за потребе цркве урађена олтарска слика познатог сликара Kонстантина Данила и једна је од највећих уопште насликаних слика у техници уље на платну овог сликара. Ова слика је једино дело Kонстантина Данила које је наручено за неправославне храмове и на њој је представљен Исус у Гетсеманском врту са анђелом и као изузетно уметничко дело под заштитом је државе. Године 1914. довршена је градња храма, завршетком торња на цркви и исте године су за потребе богослужења инсталиране велике црквене оргуље. У словачком евангеличком храму у Kовачици осим богослужења одржавају се бројни концерти озбиљне музике, храм служи и као концертна дворана са изузетним акустичним својствима нарочито за хорско певање. Галерија Види још Списак споменика културе у Јужнобанатском округу Референце Спољашње везе Списак споменика културе од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
ОШ „Јован Поповић” Београд

ОШ „Јован Поповић” једна је од основних школа у Београду. Налази се у улици Маријане Грегоран 62 у насељу Карабурма, Градској општини Палилула. Функционише у оквиру образовног система Републике Србије. У непосредној близини школе се налази стадион фудбалског клуба Београд 1929. Историјат Основна школа „Јован Поповић” је основана 14. новембра 1954. Почела је са радом у једној згради, а 1959. је изграђена нова са још десет учионица. Године 1972. је изграђен још један објекат, првобитно намењен за дневни боравак који је припојен новој згради. Данас школу чине две школске зграде око којих су школски парк, двориште и спортски терени. Настава се за ученике од првог до четвртог разреда одвија у другој згради у којој се налази продужени боравак првог и другог разреда, а за ученике од петог до осмог разреда у првој згради. У самој школи, у оквиру зграде млађих разреда, се налази истурено одељење Музичке школе „Јосиф Маринковић”. У априлу 2009. су добили лиценцу „Школа без насиља”. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт школе
Église Saint-Georges de Željuša

L'église Saint-Georges de Željuša (en serbe cyrillique : Црква Св. Ђорђа у Жељуши ; en serbe latin : Crkva Sv. Đorđa u Željuši) est une église orthodoxe serbe serbe située à Željuša, dans la municipalité de Dimitrovgrad et dans le district de Pirot en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (no SK 1060). Présentation Références Article connexe Monuments culturels du district de Pirot Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe