NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Црква Светог цара Константина и царице Јелене у Влашкој

Црква Светог цара Константина и царице Јелене у Влашкој, насељеном месту на територији градске општине Младеновац припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Евидентирана је као непокретно културно добро које ужива статус претходне заштите. Црква је подигнута 1909. године. Референце Спољашње везе „Архијеријско намесништво младеновачко”. Епархија шумадијска. Приступљено 22. 11. 2019. Црква Светих равноапостолних цара Константина и његове мајке Јелене у Влашкој код Младеновца (Каленић, број 2/1990, стр. 10-12)
Црква Сошествија Светог Духа у Подгорцу

Црква Сошествија Светог духа у Подгорцу је српска православна црква саграђена је 1838. године и најстарија је црква из 19. века у Црноречју. Подигнута је за време владавине кнеза Милоша Обреновића, а први пут ју је освештао епископ Доситеј. Црква је 1931. године обновљена и реконструисана у време епископа др Емилијана Пиперковића. Након обнове, освећена је на трећи дан Ускрса 1931. године . Летопис подгорачке цркве, сачуван је у рукопису и уредно је вођен од 1910. године. Подгорачку цркву данас опслужује један свештеник. Галерија Референце
Црква Успења Пресвете Богородице у Младеновцу

Црква Успења Пресвете Богородице у Младеновцу припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Евидентирана је као непокретно културно добро које ужива статус претходне заштите. Историјат До формирања самосталне младеновачке парохије, 1902. године, становници села и вароши Младеновац одлазио је на богослужења у цркву Светог цара Константина и царице Јелене у Влашкој. Исте године у тадашњој основној школи отворена је капела у којој су вршена Богослужења и чинодејста. Главни иницијатори за подизање цркве у Младеновцу, чији су темељи освећени 18. јуна 1908. године, били су јереј Милан С. Арсић тадашњи парох младеновачки и председник општине Сретен Петровић. Темеље је осветио протојереј Петар Поповић, парох влашкански, уз саслужење околног свештенства и месног паоха Милана С. Арсића. Црква је саграђена до 1910. године, а освећење је извршио на Велику Госпојину 28. августа 1929. године, Патријарх српски Димитрије. Архитектура Црква посвећена Успењу Пресвете Богородице саграђена је у српско-византијском стилу у облику уписаног крста по плану архитекте Гргура Миловановића, под надзором инжињера Милоша Симоновића, а радове су изводили Кузман и Стеван Наумовић родом из Македоније. Црква је сазидана од тврдог материјала и споља је била офарбана црвено-жутом бојом. После Првог светског рата приступило се генералној обнови, пошто је у ратним дејствима у великој мери пострадала. Црква је омалтерисана споља и унутра, постављен је скупоцен мермерни иконостас од венчачког мермера који је израдио вајар и академски сликар Михајло Миловановић родом из Ужица. Први живопис у цркви урађен је у периоду од 1924‒1929. године. Овај живопис је трајао мало после рата. Треба истаћи да се на западној страни унутрашњости цркве на хору налазила слика краља Александра I Карађорђевића на белом коњу, која симболично представља краља, као победиоца, који убија аждају са две главе (аждаја у овом случају представља немачку и аустријску војску). Галерија Референце Спољашње везе „Архијеријско намесништво младеновачко”. Епархија шумадијска. Приступљено 21. 11. 2019. Богоридичина црква у Младеновцу (Каленић, број 6/1982, стр. 7-8)
Црква брвнара у Барошевцу

Црква брвнара у Барошевцу, насељеном месту на територији Градске општине Лазаревац, подигнута је 2004. године и припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Првобитна црква брвнара у Барошевцу саграђена је 1817. године и била је посвећена Преносу моштију Светог оца Николаја. Изградњом нове зидане цркве, брвнара је пренета у Даросаву, где се и данас налази. Садашња црква подигнута је на старом сеоском гробљу. Постоји и Црква Покрова Пресвете Богородице у Барошевцу. Галерија Референце Спољашње везе „Архијеријско намесништво колубарско-посавско”. Епархија шумадијска. Приступљено 27. 9. 2019.
Црква брвнара у Вреоцима

Црква брвнара у Вреоцима, насељеном месту на територији Градске општине Лазаревац, подигнута је 1815. године и припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Црква брвнара у Вреоцима посвећена је Ваведењу Пресвете Богородице. Спада у ред најстаријих у Колубарском округу и једна од најстаријих у Србији. Налази се у источном делу насеља, удаљеном од центра, у комплексу од 1,3ha парковски уређеног простора у коме је и неколико стабала старијих од 200 година. Црква брвнара Ваведења Пресвете Богородице спада у културна добра која представљају значајне изворе за познавање националне историје. Припада националној стази која повезује сакралне комплексе цркава брвнара и спомен места из 18. и 19. века: просторна целина у Орашцу, комплекс цркве брвнаре у Вранићу, простор у селу Дрлупи где се Карађорђе борио са Аганлијом 1804. године, црква брвнара у Вреоцима и у селу Брајковцу и друге споменике. На основу црквених летописа из 1890, 1891. и 1894. године, као и етнолошких података, зна се да је пре данашње старе цркве, на овој локацији било још цркава, изграђених током друге половине 18. и прве половине 19. века. Основа цркве је површине 72m². Ширина брода износи 5,70m, укупна дужина 13,80m, а висина од пода до слемена је 5,40m. Источни и западни крајеви завршени су петоугаоно. Грађевина има сачувана три дела: трем, средишњи део и олтар. Иконостас је дело зографа Константина, а иконе је око 1844. године урадио Јеремија Поповић. Црква је 1992. године реконструисана и том приликом је стари кровни покривач од шиндре замењен црепом и урађен нови под од цигала. Од околног простора порте, црква је одвојена дрвеном тарабом. Због ширења површинског копа рудника Колубара планирана је селидба цркве брвнаре, као и цркве Покрова Пресвете Богородице са којом дели заједничку порту. Галерија Референце Спољашње везе „Архијеријско намесништво колубарско-посавско”. Епархија шумадијска. Приступљено 27. 9. 2019. Небојша Ђокић, Ана Костић Ђекић, Зоран Антонијевић, ЦРКВА И ПАРОХИЈСКИ ЖИВОТ У СЕЛУ ВРЕОЦИ, Лазаревац - Вреоци 2017
ШОСО „Свети Сава” Београд

Школа за основно и средње образовање „Свети Сава” школа је за основно и средње образовање. Налази се у Умци, општини Чукарица у улици Милије Станојловића 30. Историјат Дечји дом на Умци основан је крајем 1944. године, а у том периоду у њему су била смештена ратна сирочад и друга деца без родитељског старања, оба пола и различитих узраста од две до деведесет осам година. У школи су се деца и млади описмењавали и упућивали на даље изучавање заната. Дом се у том периоду одржавао од добровољних прилога, друштвених организација, а нарочито из АФКа из Умке и околних села. Прилози су се састојали од намирница, одећу, обуће, постељине и осталих потрепштина. Иницијативу за оснивање школе покренули су тадашњи наставници и васпитачи, а Министарство просвете Народне Републике Србије је 14. јануара 1947. године дозволило да се Дому на Умци формира државна помоћна школа. Тада је школа званично основана и у њу су долазили учитељи и наставници који су хтели да оснују специјална одељења и школе. Васпитачи су у школи добили статус дефектолога-васпитача, а први облик радног оспособљавања реализован је у овој школи 1960. године. Уведена је служба социјалног радника како би се свако дете свеобухватније сагледавало. Школа је у том периоду имала добро опремљену медијатеку, па је постала наставна база Више педагошке школе, а касније и Дефектолошком факултету. Школске 1947/1948. године школа је започела са радом као „Државна помоћна школа при дечјем дому на Умци”, а од 1961/1962. године наставља свој рад под називом „Специјална основна школа са интернатом Умка“. Од 1979. године школа је променила свој назив у Специјална основна школа са интернатом „4. новембар“, а 1985. године реформом школства укида се термин „специјална”, па је школа носила назив Школа за децу и омладину „4. новембар“. Током школске 1997/1998. године школа је променила име у Школа за основно и средње образовање „Свети Сава“ Умка. Школа данас Од школске 2005/2006. године школа носи назив Школа за основно и средње образовање са домом „Свети Сава“ Умка. Стационирана је на мирној локацији у природном окружењу, а садржи пространо и осветљено двориште са спортским тереном. Капацитет школе је 160 ученика, а њихов смештај је домског типа и организован у складу са трајањем наставе. Школа сарађује са центрима за социјални рад, Домом здравља „Симо Милошевић” и локалном заједницом, а у оквиру стручног тима школе укључен је и неуропсихијатар. Школа за основно и средње образовање „Свети Сава” је наставно-научна база Факултета за Факултета за специјалну едукацију и рехабилитацију. Сви објекти покривени су видео надзором, а школа поседује и мини-бус. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Школа за основно и средње образовање „Свети Сава” на сајту planplus.rs
Браничевски окръг

Браничевският окръг (на сръбски: Браничевски округ или Braničevski okrug) е териториална единица, намираща в североизточната част на региона Централна Сърбия. Населението му през 2011 година е 180 480 души. Негов административен и културен център е град Пожаревац. История През Средновековието територията на Браничевски окръг е българска историко-географска област с името Браничево. По време на участието на България в Първата световна война е формирана Моравската област, като към нея е придадена и браничевската територия. Административно деление Браничевският окръг обхваща осем административни единици: Град Пожаревац (дели се на две градски общини) Градска община Костолац Градска община Пожаревац Община Велико Градище с център Велико Градище Община Голубац Община Жабари Община Жагубица Община Кучево с център Кучево Община Мало Църниче Община Петровац на Млава Демографско развитие Етнически състав
Districte de Braničevo

El Districte de Braničevo (en serbi: Браничевски округ/Braničevski okrug) és un districte de Sèrbia que s'estén pels territoris del nord-est del país. Té una població de 183.625 habitants, i el seu centre administratiu és Požarevac. El districte correspon aproximadament a la regió geogràfica de Braničevo. Municipis El districte està format pels municipis de: Veliko Gradište Požarevac Golubac Malo Crniće Žabari Petrovac Kučevo Žagubica Demografia Segons el cens de 2011, el districte de Braničevo té una població de 183.625 habitants. La composició ètnica del districte és la següent: Història El segle ix la regió estava habitada per la tribu eslava dels Braničevci (alguns historiadors els classificarien després com a tribu sèrbia, ja que estaven serbianitzats a les darreries de l'edat mitjana). En aquest temps, també existia a la regió la ciutat anomenada Braničevo, a l'estuari del riu Mlava al Danubi. A començaments de l'edat mitjana, Braničevo va esdevenir part del Primer Imperi Búlgar. Després de la conquesta de Bulgària, els romans d'Orient van establir el Thema de Sírmia a la regió al sud del Danubi. Sírmia, i amb ella Braničevo, van ser disputades entre el Regne d'Hongria d'una banda i l'Imperi Romà d'Orient i el Segon Imperi Búlgar de l'altra. Al segle xiii, els hongaresos van establir el Banat de Barancs (Banovina de Braničevo), però més tard aquell mateix segle dos governadors locals búlgars, Darman i Kudelin, van esdevenir independents i governaren Braničevo i Kučevo. El 1291, van ser derrotats pel rei serbi Stefan Dragutin, que va annexionar Braničevo al Regne de Sírmia, trobant-se la província per primera vegada en mans d'un serbi. Sota el seu mandat, la ciutat de Braničevo va convertir-se en seu de l'Eparquia de l'Església Ortodoxa Sèrbia. La regió va pertànyer més tard als subseqüents estats serbis, fins que va ser conquerida per l'Imperi Otomà el segle xv. El segle xiv, la regió va ser governada per líders locals de la Casa de Rastislalić. Durant el mandat otomà, Braničevo va formar part del Sanjak de Smederevo, i des del segle xix forma part altre cop de l'estat serbi. Cultura A mitjan segle xix, durant l'emancipació de l'estat serbi, Požarevac esdevingué, juntament amv Kragujevac, la segona metròpolis del príncep Miloš Obrenović. Aquest príncep va fer construir monuments en la seva memòria a Požarevac: Església (1819) Palau (1825) Mercat nou (1827) Estable - Ljubicevo (1860). Alguns dels llocs culturalment més rellevants de Požarevac són: Museu nacional (el primer a ser construït després del de Belgrad) Parc ètnic Tulba (museu a l'aire lliure) Galeria de pintura de Milena Pavlović-Barili Referències Nota: Tot el material oficial editat pel Govern de Sèrbia és públic per llei. La informació s'ha extret de srbija.gov.rs.
Braničevský okruh

Braničevský okruh (srbsky Braničevski okrug, cyrilicí Браничевски округ) se nachází na severovýchodě Centrálního Srbska, se správním centrem v Požarevaci. V roce 2011 zde žilo 180 480 obyvatel. Jmenuje se po kmenu Braničevići, který tuto oblast obýval v 9. století. Velkou část území Braničevského okruhu vyplňují Srbské Karpaty, kde se nacházejí různá hornická města. Správní členění Okruh zahrnuje následují města: Veliko Gradište Požarevac Golubac Malo Crniće Žabari Petrovac Kučevo Žagubica Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Braničevský okruh na Wikimedia Commons
Okrug Braničevo

Braničevo (serbisch Браничевски округ, Braničevski okrug) ist ein Verwaltungsbezirk im Nordosten des serbischen Kernlands. Die Bevölkerungszahl im gesamten Bezirk beträgt 253.492 Einwohner. Der Hauptverwaltungssitz ist in der Stadt Požarevac, die eine große Anzahl von Kommunikations- und Verwaltungsaufgaben leistet. Bei Požarevac befindet sich auch ein großer Verkehrs- und Autobahnknotenpunkt. Gemeinden Der Bezirk umfasst folgende Gemeinden (opštine): Požarevac Veliko Gradište Golubac Žabari Žagubica Kučevo Malo Crniće Petrovac na Mlavi Flüsse Donau Morava Mlava Pek Ružica Größte Siedlungen (Stand: Volkszählung 2002) Geschichte Mitte des 19. Jahrhunderts, in der Zeit der serbischen Emanzipation, wurden Požarevac und Kragujevac zum Zweitamtssitz des damaligen Prinzen Miloš Obrenović. Er hat auch zu dieser Zeit eine Anzahl von Monumenten in Požarevac errichten lassen, die seiner gedenken. Požarevac: Kirche 1819 Palast 1825 Marktplatz 1827 Ljubičevo – Rennpferdzucht und Veranstaltungsort 1860 Kultur Wichtige Museen und Galerien in Požarevac: Das Nationalmuseum (zweitältestes in Serbien nach Belgrad) Der archäologische Park der untergegangenen römischen Stadt Viminatium[1] (Kostolac, Umgebung Požarevac) Die Nationalbibliothek in Požarevac (seit 1847) Etno Park Tulba (einzigartiges Freiluftmuseum) Gemäldegalerie von Milena Pavlović-Barili (eine angesehene, surrealistische Künstlerin und Poetin). 1842 wurde in Požarevac William Shakespeares Meisterwerk „Romeo und Julia“ erstmals auf dem Balkan aufgeführt. Wirtschaft Fast alle Unternehmen konzentrieren sich auf die Städte Požarevac und Umgebung. Der bekannteste Industriegigant ist das Landwirtschaftlich-Industrielle Kombinat Požarevac, das eine große Anzahl von Arbeitern beschäftigt und ein Viertel des Nahrungsmittelbedarfs Serbiens deckt. Wirtschaftliche Schwerpunkte Die Schwerpunkte der Wirtschaft liegen in den Bereichen: Landwirtschaft Lebensmittelherstellung Stromerzeugung (Elektro Morava) Rohölabbau und Verarbeitung Tourismus: Ljubičevo, Srebrno Jezero (Silberner See), Golubački Grad (Innenstadt Golubac), Ceremosnja Rohstoffabbau Die in Požarevac und Umgebung abgebauten Rohstoffe sowie Mineralwasser werden auch in alle umliegenden Bezirke sowie nach Rumänien exportiert. Kohle Rohöl Mineralien Weblinks Offizielle Website der Regierung Serbiens
Braničevo District

The Braničevo District (Serbian: Браничевски округ, romanized: Braničevski okrug, pronounced [brǎnitʃɛv̞skiː ôkruːɡ]) is one of administrative districts of Serbia. According to the 2022 census, it has a population of 156,367 inhabitants. Braničevo District is named after the village of Braničevo. The administrative center of the district is Požarevac. History The present-day administrative districts (including Braničevo District) were established in 1992 by the decree of the Government of Serbia. Cities and municipalities The Braničevo District encompasses the territories of one city and seven municipalities: Požarevac (city) Kučevo (municipality) Golubac (municipality) Malo Crniće (municipality) Petrovac (municipality) Veliko Gradište (municipality) Žabari (municipality) Žagubica (municipality) Demographics Towns There is just one town with over 10,000 inhabitants: Požarevac, with 42,530 inhabitants. Ethnic structure See also Administrative districts of Serbia Administrative divisions of Serbia References Sources External links Official website
Distrito de Braničevo

El Distrito de Braničevo (Браничевски округ / Braničevski okrug) es un distrito de Serbia. Tiene una superficie de 3.865 km² y una población total de 253.492 hab. Su capital es la ciudad de Požarevac Está ubicado al nordeste de Serbia Central y limita al norte con Rumania y el distrito de Banato Meridional, al E con Rumania y el distrito de Poduvnalje, al sur con el distrito de Pomoravlje y al oeste con el distrito de Bor. Geografía Es un distrito predominantemente montañoso. Los principales ríos que lo atraviesan son: Danubio, Morava, Mlava, Pek. Cuenta con un clima templado continental húmedo, con veranos calurosos e inviernos fríos y abundantes lluvias en todo el año. Municipios El distrito de Braničevo se divide en 8 municipios (Општина / Opština): Golubac Kučevo Malo Crniće Požarevac Petrovac Žabari Žagubica Veliko Gradište Turismo En Požarevac: el Etno Park Tulba (un parque temático al aire libre). En Kostolac se encuentran los restos de la ciudad romana de Viminacium. El pueblo de Ljubičevo es famoso por la cría de caballos de carreras y por su feria.
Braničevo (district)

Le district de Braničevo (en serbe cyrillique : Браничевски округ ; en serbe latin : Braničevski okrug) est une subdivision administrative de la république de Serbie. Au recensement de 2011, il comptait 180 480 habitants. Le centre administratif du district de Braničevo est la ville de Požarevac. Le district est situé au nord-est de la Serbie. Histoire et culture Au milieu du XIXe siècle, au moment de l’émancipation de la Serbie, Požarevac devint, après Kragujevac, la seconde capitale du prince Miloš Obrenović. Durant sa vie, le prince Miloš Obrenović s’y montra un grand constructeur : une église (1819), un palais (1825), la nouvelle place du marché (1827) etc. Le Musée de Požarevac abrite des œuvres de Milena Pavlović-Barili, un peintre et un poète de tendance surréaliste. Villes et municipalités du district de Braničevo Références Liens externes (sr + en) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Voir aussi Articles connexes Districts de Serbie Municipalités de Serbie Villes de Serbie Portail de la Serbie et du peuple serbe
Braničevski upravni okrug

Braničevski upravni okrug (ćirilično: Браничевски управни округ) se nalazi u sjeveroistočnom dijelu Srbije. Općine Braničevski upravni okrug sastoji se od osam općina. Općine su: Veliko Gradište Požarevac Golubac Malo Crniće Žabari Petrovac na Mlavi Kučevo Žagubica Stanovništvo Prema podacima iz 2002. godine, stanovništvo čine: Srbi= 174,818 (87.2 %) Vlasi = 14,083 (7.0 %) Romi = 3,188 (1.6 %) ostali = (4.2 %) Razvoj stanovništva Spomenici Sredinom 19. stoljeća, u vrijeme osamostaljivanja srpske države, Požarevac postaje, pored Kragujevca, druga prijestolnica kneza Miloša Obrenovića. Knez Miloš Obrenović je još za života podigao sebi, u Požarevcu, spomenike: crkvu (1819. godine), prenoćište - dvorac (1825. godine) novu čaršiju (1827. godine) i ergelu - Ljubičevo (1860. godine). Kulturne znamenitosti Požarevca su: Narodni muzej (prvi sagrađen nakon beogradskog) Etno park Tulba (jedinstveni muzej u prirodi) Galerija slika Milene Pavlović - Barili (poznate slikarice i pjesnikinje).
Distretto di Braničevo

Il distretto di Braničevo (in serbo Браничевски управни округ?) è un distretto della Serbia centrale. Comuni Il distretto si divide in otto comuni: Veliko Gradište Požarevac Golubac Malo Crniće Žabari Petrovac na Mlavi Kučevo Žagubica Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Braničevo Collegamenti esterni (SR, EN) Sito ufficiale, su branicevski.okrug.gov.rs.
Braničevo

Braničevo (Servisch: Браничевски управни округ, Braničevski upravni okrug) is een administratief district in Centraal-Servië. De hoofdstad is Požarevac. Gemeenten Braničevo bestaat uit de volgende gemeenten: Veliko Gradište Požarevac Golubac Malo Crniće Žabari Petrovac na Mlavi Kučevo Žagubica Bevolking In 2017 telt het district Braničevo 170.207 inwoners, waarvan 83.029 mannen en 87.178 vrouwen. Het inwonersaantal is sinds 1980 drastisch aan het dalen. De gemiddelde leeftijd van de bevolking is 45 jaar: 16% van de bevolking bestaat uit kinderen, terwijl 24% van de bevolking 65 jaar of ouder is. De levensverwachting is 75 jaar. Etniciteit De bevolking bestaat uit de volgende etnische groepen: Serviërs: 174.818 (87,2 %) Vlachen: 14.083 (7,0 %) Religie Ongeveer 92,4% van de bevolking behoort tot de Servisch-orthodoxe Kerk. Moslims vormen de grootste minderheid met 1,6%, gevolgd door christenen van verschillende denominaties (0,9%) en atheïsten (0,3%). Referenties
Okręg braniczewski

Okręg braniczewski (serb. Braničevski okrug / Браничевски округ) – okręg we wschodniej Serbii, w regionie Serbia Centralna. Podział administracyjny Okręg dzieli się na następujące jednostki: miasto Požarevac gmina Golubac gmina Kučevo gmina Malo Crniće gmina Petrovac na Mlavi gmina Veliko Gradište gmina Žabari gmina Žagubica Demografia Serbowie: 87,2% (174 818) Wołosi: 7,0% (14 083) Romowie: 1,6% (3 188) inni: 4,2% Zabytki i kultura Zabytki kościół z 1819 roku pałac z 1825 roku nowy rynek z 1827 roku Placówki kultury Muzeum Narodowe Park Etniczny Galeria Malarstwa Mileny Pavlović-Barili
Braničevo (distrito)

Braničevo é um distrito da Sérvia. Geografia População: Em 1948:246,475 Em 1961:263,344 Em 1971:263,015 Em 1981:263,677 Em 1991:253,492 Em 2002:200,503 Área: 3,865 km² Código Postal:12000 Código de área:+381 12 Prefeito:Goran Petrovic ( 28.06.2007 á atualidade) Etnias Sérvios = 174.818 (87,2%) Vlachs = 14.083 (7,0%) Roma = 3188 (1,6%) outros (4,2%) Municípios: Veliko Gradište Požarevac Golubac Malo Crniće Žabari Petrovac Kučevo Žagubica Ver também Distritos da Sérvia
Districtul Braničevo

Districtul Branicevo (în sârbă Браничевски округ (Braničevski Okrug) este o unitate administrativ-teritorială de gradul I a Serbiei. Reședința sa este orașul Požarevac. Cuprinde 8 comune care la rândul lor sunt alcătuite din localități (orașe și sate). Districtul este numit după satul Braničevo. Comune Velico Gradiște (Gradiștea Mare) Pojarevaț Golubăț Malo Țrnice (Țrnice Mic) Jabari Petrovaț Cucevo Jagubița Note
Браничевский округ

Браничевский округ (серб. Браничевски управни округ) — округ в восточной части Сербии, относится к статистическому региону Южная и Восточная Сербия. Административное деление Территория округа поделена на 8 общин: Велико Градиште Пожаревац Голубац Мало Црниће Жабари Петровац на Млави Кучево Жагубица Население Кроме сербов, в округе проживает большое число румын и цыган: 155 255 сербов (84,5 %), 13 238 румын (7,2 %) и 4629 цыган (2,5 %) (2011). Населённые пункты