NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Електротехничка школа „Стари град”

Електротехничка школа „Стари град” је средња школа основана 1947. године. Налази се у општини Стари град, у улици Високог Стевана 37. Историјат Школа је основана 1947. године као школа за образовање стручних кадрова за потребе електропривреде Србије. Имала је машински и електро одсек а у саставу школе је био и интернат за смештај ученика. Оснивач школе, Здружено електропривредно предузеће подиже данашњу зграду 1962. године у улици Високог Стевана 37. До 1966. године делатност школе финансирана је од стране оснивача а од те године Београдска заједница образовања финансира образовање за 62% ученика док делатност Дома и даље финансира оснивач. Наредних година финансирање у потпуности прелази на Београдску заједницу образовања а од 1992. године на Републичко Министарство просвете. Од 1978. године преласком на усмерено образовање школа ради са свега осам одељења да би исељењем Дома ученика број одељења повећан на 24 па на 36 а затим на 44. Школске 1996/1997. године уведен је образовни профил електромеханичар за термичке и расхладне уређаје а 2001/2002. машински техничар мерне и регулационе технике. На основу одлуке Владе Републике Србије о изменама и допунама одлуке о мрежи средњих школа у Републици Србији, објављене у Службеном гласнику бр. 40 од 15. априла 2003. године у Електропривредној школи у Београду укинуто је подручје рада машинство и обрада метала чиме је извршена њена специјализација за подручје рада електротехника. Од 1. септембра 2005. године школа мења назив у Електротехничка школа „Стари град“. Пре тога назив школе је био по учеснику Народноослободилачке борбе и народном хероју Стевану Филиповићу (Електропривредна школа Стеван Филиповић). Основна делатност Електротехничке школе „Стари град“ је образовање и васпитање редовних и ванредних ученика у трогодишњем и четворогодишњем трајању, преквалификација, доквалификација и специјализација (пети степен стручности). Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Музеј илузија Београд

Музеј илузија Београд јесте музеј магије у Београду. Припада врсти уметничких музеја и садржи преко 70 експоната везаних за различите врсте оптичких илузија и холограма. О музеју Музеј је основан 22. маја 2018. године у Београду и представља први такав музеј у Србији. Оно што га чини једним од ретких у свету јесте што је потпуно отворен за јавност што укључује и фотографисање експоната. Музеј имплементира интерактиван концепт који се заснива на томе да се посетиоци активно подстичу да истражују просторије са илузијама. Због самог деловања холограма и илузија на посетиоца, управо он постаје, не само посматрач, већ и активан учесник у стварању тих илузија. Поводом тога, музеј садржи сталну поставку која представља колекцију од 70 експоната који су дизајнирани тако да манипулишу чулима посетилаца и демонстрирају различите врсте оптичких и других сличних илузија и њихових ефеката. Међу најзанимљивијим експонатима за посетиоце, могу се истаћи: Вортекс тунел који представља просторију са стазом и око ње ротирајућим цилиндром чиме се постиже ремећење равнотеже посетиоца Амес соба која представља просторију дизајнирану на начин да демонстрира перцептивно искуство посматрача у коме особа на једној страни просторије изгледа далеко веће од особе са друге стране просторије, када се гледа из одређеног угла Илузија столице чији је циљ демонстрација колико перцепција величине одређених предмета (у овом случају столице) зависи од контекста њихових околина Омогућене су и групне посете музеју. Дешавања Музеј илузија Београд такође организује велики број различитих дешавања и радионица везаних за тему илузија и мозгалица. Међу њима су Интерактивни спектакл музике и илузија, као и Интерактивни спектакл дизајна и илузија. Организују се такође и Паметна играоница за децу која има циљ да кроз различите вежбе попут мозгалица, слагалица, немогућих чворова и математичких питалица подстиче развој можданих ћелија деце. Осим тога, музеј поседује и Паметну продавницу где се могу купити више од седамдесет Dilemma games дидактичких играчака које се користе и у Паметној играоници. Музеј је отворен и за организацију различитих догађаја, као и рођендана. Види још Списак музеја у Београду Референце Спољашње везе Музеј илузија Београд, званичан веб-сајт
ОШ „Петар Петровић Његош” Савски венац

Основна школа ”Петар Петровић Његош” једна је од основних школа на Савском венцу. Налази се у улици Ресавска 61 на Савском венцу у Београду. Име школе Основна школа ”Петар Петровић Његош” носи име по једном од највећих српских песника и филозофа Петру Петровићу Његошу. Bио је српски православни владика црногорски и брдски и поглавар (старе) Црне Горе и Брда од 1830. до 1851. године. Историја Не постоји тачан датум оснивања школе на овим просторима. Претпоставља се да је то било шездесетих година деветнаестог века. Постоји сачуван документ који датира од 11. маја 1881. године и указује на постојање школе на овом простору (писана потврда о постављењу учитеља Димитрија Јовановића коју је потписао лично Стојан Новаковић). Првобитна школска зграда имала је само једну учионицу. Била је сазидана од облутака и налазила се у Ресавској улици на северном делу дворишта данашње школе. Настава је вероватно извођена полудневно, јер су школу похађала мушка деца Источног и Западног врачара. Тек око 1905. године подигнута је једна павиљонска зграда са пет учионица, која се и сада налази у дворишту садашње школе. Нова школска зграда са 10 учионица, салом за свечаности, фискултурном салом, кухињом, трпезаријом, купатилом и потребним бројем канцеларија, подигнута је 1937. године. Школу је подизала београдска општина. Архитекта Ђорђе Лукић успешно је пројектовао зграду, која је у потпуности одговарала потребама савремене основне школе са десет одељења. У оно време то је била најлепша и најмодернија зграда у Београду. Све до 1930. године школа носи назив ”Школа на Западном врачару”, а од 1930. године носи име ”Његош”. Школа носи овај назив до 1944. године. Од 1944. до 1949. године ”Основна школа број 9”, а од 1949. године Основна школа ”Његош”. Од 1962. године школа је добила садашњи назив Основна школа ”Петар Петровић Његош”. Око 1960. године дограђен је још један спрат и зграда има садашњи изглед. Школа данас Данас школа има 410 ученика у 16 одељења. Настава се одвија у згради површине 2609м² у 19 учионица и кабинета. Настава физичког васпитања се реализује у фискултурној сали. У школи је запослено 19 наставника , 12 учитеља и 2 стручна сарадника. Школа ради само у једној смени, осим ученика првог и другог разреда који су обухваћени целодневном наставом. У школи се учи енглески и италијански језик. Галерија Референце Спољашње везе Медији везани за ОШ „Петар Петровић Његош” Савски венац на Викимедијиној остави Основна школа ”Петар Петровић Његош” - Званични веб-сајт https://www.planplus.rs/osnovna-skola-petar-petrovic-njegos/4268
Окружни затвор у Београду

Окружни затвор у Београду, раније познат као Централни затвор је затвор полуотвореног типа за смештај осуђених лица, подељен на затворено одељење и посебно одељење затвореног типа за смештај притворених лица. Налази се у Бачванској улици бр. 14 у општини Вождовац. У Окружном затвору образоване су притворске јединице и то: Посебна притворска јединица за извршење мера притвора одређеног у кривичном поступку за кривична дела организованог криминала и Посебна притворска јединица за извршење мера притвора одређеног у кривичном поступку за кривична дела ратних злочина. Историјат Под називом Централни затвор у Београду, објекат је почео са радом у септембру 1953. године и под тим именом функционисао до 1968. године. У периоду од 1953. до 1968. године налазио се у саставу Секретаријата за унутрашње послове Републике Србије. Од 1968. до 1991. године налазио се у саставу Секретаријата за правосуђе и управу Републике Србије, а од 1991. у саставу Министарства правде Републике Србије. Од основања, Блок 3 Централног затвора први пут је реновиран 2013. године. Музичка група Вентолин одржала је концерт 13. јануара 2006. године у библиотеци Окружног затвора. Српски хип-хоп бенд ТХЦФ је заједно са Београдским синдикатом одржао концерт у Окружном затвору у Београду, јуна 2015. године. Рок група Репетитор такође је одржала наступ у овом затвору, 30. јуна 2017. године, где су снимили спот за песму Ако те икада, која се налази на њиховом албуму под називом Где ћеш. Архитектура Објекат у архитектури спада у установе који са четвороугаоним распоредом објеката ствара затворене корисне површине (шеталишта и друго). Затвори као што је Оберн-Синг-Синг имали су утицај на систем извршења казне у Србији. Елементи обемског система, односно начина пројектовања затвора присутни су и у начину градње овог објекта. Када је реч о разликама између обераског и пенсилванијског система архитектуре затвора, она се испољава у начину на који су организоване просторије за смештај затвореника. У пенсилванијском систему градње пројектоване су спољне ћелије дуж спољних зидова затвора, а у обемском унутрашње ћелије односно просторије за смештај затвореника које се сучељавају леђима, а воде у ходник који се простире дуж спољних зидова објекта. У таквом стилу изграђен је Окружни затвор у Београду, са унутрашњим ћелијама које се сучељавају леђима и излазом окренутим према ходнику. Због таквог пројектовања онемогућено је да светлост и свеж ваздух допру до унутрашњих просторија. Затворске ћелије немају директан извор топлоте, већ топао ваздух доспева из грејних тела која се налазе у ходнику објекта. Капацитет Окружног затвора је пројектован за око 900 лица, од тога 850 притворених и 50 осуђеника. Просечно бројно стање затвореника је 700 притворених и 45 осуђених лица. Зграда је направљена као компактан објекат, састоји се од управног дела, пет блокова и четири шеталишта, а површине је 60.000 м2. Објекат се састоји од подрума, приземља и четири спрата, а затвор користи подрум, приземље, први и други спрат, док се на трећем и четвртом спрату налази болница Казнено-поправног дома. Референце
Римокатоличка црквена општина у Зрењанину

Римокатоличка црквена општина (Плебанија) у Зрењанину, подигнута је 1867. године за потребе жупног уреда, поред Катедрале Св. Ивана Непомука, у оквиру Старог језгра, као Просторно културно-историјске целине од великог значаја Зграда Жупног уреда је приземна грађевина основе у облику латиничног слова „Л” чије краће крило излази на трг, а дуже је паралелно постављено са подужном осовином цркве. Фасада је компонована симетрично, са благо истуреним централним ризалитом који је назначен атиком са балустерима. Фасадна пластика, карактеристична за ренесансну епоху, сведена је и сконцентрисана око прозора. Током 2001. године изведени су радови на доградњи објекта, на простору између главног крила и зграде Библиотеке. Дограђени део, са подрумом и поткровљем у којем су смештене канцеларије, обликовно и стилски је усклађен са старим делом зграде. Радови на обнови фасаде и замени прозора изведени су 2011. и 2017. године Види још Старо језгро Зрењанина Референце Спољашње везе „Римокатоличка црквена општина у Зрењанину”. Завод за заштиту споменика културе Зрењанин. Приступљено 26. 3. 2020.
Техничка школа „Колубара”

Техничка школа „Колубара” је средња школа основана 1948. године. Налази се у општини Лазаревац, у улици Доситеја Обрадовића 6. Историјат Школа датира из 1948. године када је у Вреоцима постојала под називом „Школа за ученике у привреди”. Након премештања у Лазаревац променила је назив у „Школа за квалификоване раднике”. Школске 1958/1959 школа је почела са радом као „Техничка школа Станислав Сремчевић Црни”, а од школске 1978/1979. године, након реформе школства прераста у Образовни центар за усмерено образовање „Станислав Сремчевић Црни” и под тим именом ради до школске 1990/1991. године, када одлуком Скупштине Републике Србије и Актом о верификацији бива раздвојена на Техничку школу „Колубара” и Гимназију Лазаревац. Школа је од тада више пута мењала подручја рада и занимања, у зависности од потреба привреде и рударског басена „Колубара”. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. март 2020)
Насеље Земунске капије

Насеље Земунске капије је стамбено-пословни комплекс у изградњи који настаје на простору бивше касарне „Алекса Дундић“ у Земуну. Име насеља Именом Земунске капије, Грађевинска дирекција Србије која гради овај стамбено-пословни комплекс желела је да сачува од заборава део историје вишевековног Земуна, који је на историјском плану некада, имао 12, данас заборављених капија, које су представљале улаз у Земун, али и улаз у Аустро-угарско царство. Верује се да су делови тих капија после рушења узидани у неке од земунских кућа, па су на тај начин оне наставиле свој живот. Положај и пространство Стамбено – пословни комплекс, Насеље Земунске капије административно припада општини Земун. Омеђено је улицама Цара Душана, Задужбинском, Шумадијском и Филипа Вишњића. Када буде окончана његова градња инфраструктура насеља простираће се на површини од око 6 хектара. Имаће 8 објеката са укупно 1.700 станова, различитих структура, од једнособних до четворособних, квадратуре од 31 м² до 93 м², односно 200.000 м² стамбено − пословног простора. У подземним етажама објеката су гаражна места, а у партеру око објеката паркинг места и саобраћајнице. Приземље појединих објеката предвиђено је за бројне комерцијалне садржаје. У комплексу су планиране три уређене парковске површине са дечјим игралиштима и мобилијаром и простором за одмор и рекреацију. Централни трг унутар насеља је замишљен као пешачка зона опремљена атрактивним мобилијаром и расветом, као и бројним комерцијалним садржајима (ресторани, кафићи, радње). Ток градње До фебруара месеца 2021. од 8 планираних објеката изграђено је 6 објеката (означених словима Ц, Д, Е, Ф. Г, Х). Већи део ових објеката је усељен а други део ће то бити до почетка пролећа 2021. Око свих завршених објеката урађена је пратећа инфраструктура, а отворено је и неколико локала у објекту Е. Градња два објекта (означених словима А и Б још није започела). 2020. година 2021. година Саобраћај Насеље Земунске капије преко уређених саобраћајница унутар насеља, саобраћајно је повезано и са свим деловима Земуна и Београда, преко улице Цара Душана, Угриновачке, Аутопута Београд − Нови Сад и Аутопута Земун − Панчево (преко Пупиновог моста). Са осталим деловима Земуна и Београда насеље је повезано аутобуским линијама 17, 45, 83, 84, 85, 612, 704Н, 706Е, 707. Референце Спољашње везе Медији везани за Насеље Земунске капије на Викимедијиној остави Положај Насеље Земунске капије на Гугл мапи
ОШ „14. октобар” Раковица

ОШ „14. октобар” је основна школа у општини Раковица у Београду. Налази се у улици Гочка бр. 40, у насељу Лабудово брдо. Ово је најстарија школа у Раковици, и једна од најстаријих у Београду. Основана је 1850. године. Настава се реализује у две школске зграде, у Кнежевцу и на Лабудовом брду. Школа је добила име по дану на који је општина Раковица ослобођена од окупације током Другог светстког рата. Преко пута старе школе у Кнежевцу, и даље се може видети споменик ослободиоцима Кнежевца 1944. године који су заслужни за име школе. Историјат Основна школа „14.октобар“ основана је 1850. године у насељу Кнежевцу, указом Александра Карађорђевића у време када су Србијом уз Кнеза владали уставобранитељи који су велику пажњу поклањали образовању. Школа је тада имала двадесетак ученика и једног учитеља Димитрија Крстића. Прва школска зграда била је приватна кућа, преуређена за потребе школе. Током година број ученика се повећавао, па је крајем 19. и почетком 20. века школу похађало стотинак деце. Током Првог светског рата, број ђака био је толико мали да су наставу похађали сви у једној учионици. Све до 1957. године, школа је била четвороразредна. Када су у Србији почеле да се формирају осмогодишње школе, број ученика се нагло увећао. Данашња школа у насељу Кнежевац подигнута је 1961.године. Због великог броја ученика и изградње насеља Лабудово брдо и Видиковац, изграђена је нова школска зграда на Лабудовом брду у периоду од 1976. до 1979. године. Нова зграда школе „14. октобар“ на Лабудовом брду која је почела је са радом 1. децембра 1979. Школу је тада похађало 3000 ученика и настава се одвијала у три смене. Школа данас Данас у школи има око 1200 ученика. Настава се одвија у две смене – једну смену чине ученици од првог до четвртог разреда, а другу ученици од петог разреда до осмог. Настава се одржава у два објекта, централној школи на Лабудовом брду и школи у Кнежевцу, на истом месту где је првобитно школа и основана. Школа има неколико стручних тимова, међу којима је и Тим за борбу против насиља, као и Тим за професионалну оријентацију ученика који ученицима помаже у одабиру средњих школа после завршеног основног образовања. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт ОШ „14. октобар на сајту planplus.rs
ОШ „Ђура Јакшић” Раковица

ОШ „Ђура Јакшић” је основна школа у општини Раковица у Београду. Налази се у улици Канарево брдо бр. 2. Основана је 1932. године. Историјат Основна школа „Ђура Јакшић“ налази се у Општини Раковица. Основана је 1932. године декретом Министарства просвете. Почела је с радом у насељу Коштуњак, у приватној згради Душана Илића. Имала је једну учионицу и једног учитеља, Стојана Несторовића, који је био уједно и први управник школе. Од 1957. године школа почиње да ради као осмогодишња, а настава се одвија у три различите зграде. Године 1958. школа се сели у нову зграду, на данашњем месту, у улици Канарево брдо бр. 2. Школа је добила име по српском песнику и сликару Ђури Јакшићу. У априлу 2023. године, медијска личност и бивши криминалац Кристијан Голубовић се појавио у школи поводом снимања спота за песму музичке групе Црни Церак. Коришћење учионице школе за снимање спота за песму је виђено као злоупотреба школског простора и наишло је на оштре критике јавности и реакцију Министарства просвете, које је затражило хитан надзор ОШ "Ђура Јакшић". Директорка школе Тамара Јелић је рекла да није била обавештена о доласку Кристијана Голубовића у школу и да група која је снимала спот промовише борбу против насиља. У мају исте године Министарство просвете је сменило директорку школе Тамару Јелић након што је просветна инспекција утврдила незаконитости у раду, а запослени школе су најавили штрајк поводом одлуке Министарства просвете, за коју сматрају да је неоснована. Школа данас Школа има око 600 ученика распоређених у две смене. Старији разреди иду пре подне, а млађи се смењују недељно. Школа организује разне врсте секција. Млађим ученицима првог и другог разреда на располагању су слободне активности из разних области. Ученицима трећег разреда на располагању су математичка, музичка и спортска секција. Старијим ученицима на располагању биолошка, музичка, историјска, библиотечка, ликовна, драмско-рецитаторска и многе друге секције. Од школске 2014/2015. године школа је покренула електронски часопис „Ђурин одмор“. Часопис извештава о дешавањима у школи и разним занимљивостима. Часопис уређују ученици и професори школе. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт: https://www.djurajaksicrakovica.edu.rs/
ОШ „Јован Цвијић” Београд

ОШ „Јован Цвијић“ једна је од основних школа на Палилули. Налази се у улици Данила Илића 1 на Старој Карабурми. Историјат Школа је отворена у оквиру фабрике од стране Владе Илића, власника штофаре на Карабурми, 1923. године. Основана је на иницијативу радника и угледних људи, а по одобрењу Министарства просвете Краљевине Срба,Хрвата и Словенаца, као истурено одељење основне школе „Вишњичке”. Познато је да се школа 1929. године звала „Штофара Илић”, али је на захтев радника штофаре од 1931. године понела име српског научника, географа Јована Цвијића. Из круга фабрике школа је измештена 1934. године на земљиште које су донирали индустријалци браћа Ивковић, где је школа сазидана и данас се ту налази. Школа данас Данас се настава одвија у 12 кабинета и 7 учионица за разредну наставу. За ученике првог и другог разреда постоји продужени боравака у учионицама које су посебно опремљене у ту сврху. Школа се налази у мирном делу Карабурме. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт ОШ „Јован Цвијић” на сајту planplus.rs
ОШ „НХ Синиша Николајевић” Београд

„ОШ НХ Синиша Николајевић” је основна школа у Београду, општина Врачар, насеље Црвени Крст, Тимочка 24. Име носи по народном хероју Синиши Николајевићу. Школа има око 900 ученика, настава се одржава само у првој смени за ученике првог и другог разреда. Ученици од трећег до осмог разреда наставу похађају по сменама. Школа поседује фискултурну салу, има школског психолога, школског педагода и библиотекара. Школа има организована стручна тела и тимове. Историја Школа је основана 1945. године под називом VIII мушка непотпуна гимназија, настала због прелива ученика из II и IV мушке гимназије. Школа се налазила у згради приватног власништва Николе Узуновића, гимназије је прве школске године имала 17 одељења од I до IV разреда. Први директор школе је био Ђока Ђорђевић професор математике, школа је те прве школске године имала 677 ученика и 22 наставника. Крајем августа 1946. године школа се сели у улицу Грегори Димитов, у данашњу зграду V Београдске гимназије, и у тој згради се задржава до септембра 1948. године када се поново сели у Војислав Илић у истоименој улици број 78. 22. септембра школа мења назив у IX мешовита гимназија, а 24. јуна 1954. године поново мења назив у XII београдска гимназија када су све школе измениле назив и сврстане су по бројевима. 24. јуна 1955. године града Београда школа постаје осмогодишња и одлуком народног одбора општине Неимар донео је одлуку о промени имена школе када добија и данашњи назив. 22. децембра 1960. године школа се сели у новоизграђену зграду школе у Тимочкој улици број 24 на Врачару, где се и данас налази. Стручна тела и тимови ОШ Синиша Николајевић у свом саставу има доста стручних тимова састављених од запослених у школи, ученика и родитеља. Стручни актив за развојно планиранје, Стручни актив за развој школског програма, Тим за заштиту ученика од дискриминације, насиља, злостављања и занемаривања, Тим за инклузивно образовање, Тим за обезбеђивање квалитета и развоја школе, Тим за професионални развој, Тим за професионалну оријентацију Тим за самовредновање, Тим за развој међупредметних компетенција. Референце