NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Српска православна црква Успења Богородице у Зрењанину

Црква Успења Богородице у Зрењанину је подигнута 1746. године и има статус споменика културе од великог значаја. Црква посвећена Успењу Богородице у Зрењанину је једна од ретких сачуваних барокних храмова из прве половине 18. века у Војводини. Представља издужену једнобродну грађевину са полукружном апсидом, правоугаоним певничким просторима и припратом изнад које се уздиже високи барокни звоник, са китњастом капом. Складност и уравнотеженост западне фасаде постигнут је комбиновањем мирних линија пиластера, завршених вишеструко профилисаним капителима, слепих полукружних ниша, угаоних стубића и кордонског венца са заобљеним формама забата и богато профилисаног кровног венца. Сликана декорација иконостаса из 1815. године је рад је Георгија Поповића из Бечкерека, док је аутор виртуозно изведене чипкасте резбе остао непознат. Осликавање дела свода је поверено Александру Секулићу 1924. године. Мали иконостас са хора цркве, посвећен Преносу моштију Светог Николе, дело је анонимног мајстора из 18. века. Обимни радови на статичкој и конструктивној санацији цркве изведени су око 2000. године. Радови на рестаурацији зидних слика и зидне декорације изведени су 2015-2016. године. Галерија Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Споменик културе од великог значаја Референце Спољашње везе „Српска православна црква Успења Богородице — Споменици културе у Србији”. САНУ. ПЗЗЗСК/Непокретна културна добра од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Спомен-обележја у Порти Успенског храма у Зрењанину, Рад Музеја Војводине, 53, Нови Сад, 2011, стр. 193-205.
Црква Светих преподобномученика ђакона Авакума и игумана Пајсија

Црква Светих преподобномученика ђакона Авакума и игумана Пајсија је православна црква у Београду посвећена Светом ђакону Авакуму и Светом игуману Пајсију. Црква је изграђена у српско-византијском стилу по пројекту архитекте Љубице Бошњак. Темељи су освештани 15. новембра 2009. године, а осликавање под надзором сликара Драгомира Марунића је завршено 2020. године. Референце Спољашње везе Црква Св. Преподобномученика ђакона Авакума и игумана Пајсија Алтина-Земун на веб-сајту Facebook
Бечменска бара

Бечменска бара или Сурчиновица је назив за језера и рибњак код Бечмена у градској општини Сурчин у Београду. Састоји се од четири језера која имају укупну дужину од 5,5 километара. Бечменска бара има облик удице укупне површине 53 хектара, а на мања језера је подељена попречним преградама, односно земљаним насипима. Језера су богата изванредним примерцима шарана, бабушке, штуке, смуђа, амура, толстолобика и сома. Овде се организују национални, европски и светски купови у пецању. У оквиру излетишта, постоји шеталиште дуж обале језера са летњиковцима, а на самој обали се налази и ресторан са рибљим специјалитетима. Референце Види још Списак језера у Србији
Bubanj (jezero)

Bubanj (srp. Језеро Бубањ) je umjetno jezero ali nastalo prirodnim putem, nalazi se 1 km od centra Kragujevca u središnjoj Srbiji. Ono se akumuliralo na prostoru bivše ciglane. Napaja se s jakog izvora Bubanj i padalina. U početku, na području današnjeg jezera, je bilo nekoliko manjih lokvi. Lokve su rasle i od njih je nastalo malo jezero, koje se postupno povećavalo. Ono je površine preko 3 ha i prosječne dubine je oko 1,2 m.
Бубањ (језеро)

Језеро Бубањ је језеро које се налази у урбаној зони Крагујевца, 1 km удаљено од центра града. Једно је од три језера која се налазе на подручју Крагујевца. Осим близине урбане зоне јединствено је и по томе што његов облик подсећа на срце. Основни подаци Језеро Бубањ спада у вештачка језера али је настало природним путем. Акумулација је настала на простору бивше циглане 70-их година 20. века. Напаја се са јаког извора Бубањ и падавинама. Настало је од неколико мањих бара које су временом расле, све док се нису спојиле у водену површину каква је данас. Површине је преко 3,5 ha и просечне дубине је око 1 m. Језеро се налази у градској урбаној зони, удаљено само око 1 километар од центра града, са десне стране пута, којим се из правца Баточине улази у град. Име је језеро, као и део града у ком се налази, добило по Бубањ чесми, споменику културе, једном од најстаријих и најлепших споменика старог Крагујевца, која се налази у непосредној близини. Живи свет у језеру и око њега Последњих година врши се порибљавање језера. Најдоминантније врсте риба су штука, бодорка, шаран, караш, сом, амур, а присутно је и амерички патуљасти сомић или цверглан. Насељавају га и различите врсте птица, међу којима су најчешће дивља патка и црна лиска. Околна вегетација је самоникала и вештачки подигнута и чине је углавном дрвенасте врсте и барске биљке. Туристички и рекреативни потенцијал Језеро Бубањ идеално је место за одмор и рекреацију, а веома је популарно међу риболовцима. Према плановима Градске управе предвиђено је преуређење простора око језера, како би ово место постало парк и излетиште, омиљено место за одмор становника Крагујевца. Планирани простор обухвата површину од 1.805 m2. Простор будућег парка осмишљен је тако да се сама водена површина језера имплементира у савремен карактер обликовања, уз радијално пружање функција око језера, намењених различитим типовима корисника простора. Планирана је изградња пешачких и бициклистичких стаза, трим подлоге, платформе за риболов, дечјег авантура парка, садржаја за рекреацију одраслих и старих лица, терена за мини голф, и других. Пројектом се предвиђа и хортикултурно уређење и озелењавање површина. Види још Бубањ-чесма у Крагујевцу Шумаричко језеро Грошничко језеро Списак језера у Србији Референце Литература Мала енциклопедија Просвета (3 изд.). Београд: Просвета. 1985. ISBN 978-86-07-00001-2. Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3.
Naupara Monastery

Naupara monastery is a Serbian Orthodox Christian monastery situated 12 km south of the city of Kruševac and about 210 km from Belgrade. The original building was completed in 1391 but was severely destroyed by Turks in 1454. It was not restored until 1835 when brothers Stojan Simić and Aleksa Simić took on the project. They offered the church a bell, sacred books, and other religious items upon its completion. Naupara is built in the Serbian architectural style of the Morava school and was constructed in the same style as the Lazarica Church. The paintings and iconostasis within the monastery date to the 19th century since the original frescos were ruined during the restoration. Today, Naupara is an active nunnery, with a small number of nuns who tend to the land. See also List of Serbian Orthodox monasteries References
Monastère de Naupara

Le monastère de Naupara (en serbe cyrillique : Манастир Наупара ; en serbe latin : Manastir Naupara) est un monastère orthodoxe serbe situé à Naupare, dans le district de Rasina et sur le territoire de la ville de Kruševac en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 187). Le monastère abrite une communauté de religieuses. Présentation Le monastère est construit sur la rive droite de la rivière Rasina. Il est mentionné pour la première fois en 1382 dans une charte du prince Lazare adressée au moine Dorotej en tant que métoque (propriété) du monastère de Drenča. L'église du monastère, dédiée à la Nativité de la Mère de Dieu, a été restaurée en 1835 sur l'ordre du prince Miloš Obrenović. Par son architecture, l'église constitue l'un des exemples les plus anciens du style de l'école moravienne de la Serbie médiévale. Elle s'inscrit dans un plan tréflé, avec une coupole dans la partie centrale et un narthex occidental, surmonté à l'extérieur d'une tour-clocher. Les parties les plus hautes de l'édifice sont ornées d'éléments sculptés et peints ; la façade occidentale est pourvue de rosaces particulièrement ouvragées. À l'intérieur, l'église est décorée de fresques de la fin du XIVe siècle et du début du XVe siècle, mises au jour lors d'une campagne de recherche effectuée en 1992. Dans la coupole se trouvent des représentations des Prophètes, des Évangélistes et un Christ pantocrator ; au-dessous de la coupole et dans les absides latérales, on retrouve les Grandes fêtes liturgiques et les Saints Guerriers ; au sud-est du narthex les fondateurs de l'église sont représentés et à l'entrée de la nef a été peinte une composition de la Mère de Dieu avec le Christ. Des travaux sur l'architecture et les fresques ont été effectués en 1995. Références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Rasina Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Монастырь Наупара

Монастырь Наупара, или Наупаре (серб. Манастир Наупара/Наупаре) в честь Рождества Пресвятой Богородицы — женский монастырь Крушевацкой епархии Сербской православной церкви в селе Наупаре общины Крушевац Расинского округа Сербии. Монастырь входит в список памятников культуры Сербии большого значения. История Монастырская церковь была построена в 1370-х годах в моравском стиле как придворная церковь местного властеля, но вскоре здесь был основан монастырь. Его основателем стал монах Дорофей. В 1382 году упоминается как метох монастыря Дренча. Монастырь Наупара был разрушен турками в 1454 году. В 1835 году монастырь был обновлён Стояном Симичем и его братом Алексой, о чём свидетельствует табличка над входом в храм. Монастырь пострадал в Первой мировой войне и был восстановлен в 1929 году русским игуменом Порфирием (Ильицким). Во время Второй мировой войны обитель была ограблена. В 1950 году монастырь был преобразован в женский. Росписи В 1992 году были обнаружены росписи конца XIV — начала XV века. В куполе был изображён Христос Вседержитель, пророки и евангелисты. В зонах под куполом, на сводах боковых апсид, были изображены Великие праздники. В южной апсиде также изображены святые воины. На стыке южной и восточной стены притвора расположены изображения ктиторов. Над входом в наос изображена Богородица со Христом. Работы по консервации фресок были закончены в 1995 году. См. также Список монастырей Сербской православной церкви Примечания
Манастир Наупара

Манастир Наупара припада Епархији крушевачкој Српске православне цркве. Изграђен је у Моравском стилу, крајем 14. века. Данас се налази у истоименом селу на обали Расине, код Крушевца. Историја Данашња манастирска црква спада међу најстарије примерке Моравског стила и подигнута је током осме деценије 14. века. Првобитно је направљена као придворна црква неког локалног властелина, да би касније била претворена у манастир. Кнез Лазар је, у једној повељи из 1382. године коју је издао монаху Доротеју, помиње као део властелинства манастира Дренче, код Александровца. Манастирска црква је обновљена 1835. године, по вољи кнеза Милоша Обреновића. Обновили су га изнова те године браћа Стојан Симић и Алекса Симић, о чему постоји запис над западним црквеним вратима. Било је то у време настојатеља манастира Саве Петровића архимандрита Св. Романа (манастира) и јеромонаха Пахомија из манастира Наупаре. Манастир "Наупаре" се 1870. године налази у округу и срезу Крушевачком а епархији Ужичкој. У њему су тада боравили четири монаха. При манастиру је радила народна основна школа. По извештају из 1895. године манастир је поседовао 642 хектара земље, од које је под шумом било 610 хектара. Капитала се ту није стекло, а вредност целокупне непокретности била је процењена на близу 18.000 динара. Током прве половине последње деценије 20. века, на манастирској цркви су вршени радови на истраживању и конзервацији њене архитектуре и живописа, који су окончани 1995. године. Наупара се данас налази под заштитом Републике Србије, као споменик културе од великог значаја. Архитектура и декоративна пластика Манастирска црква, посвећена Богородици, има основу триконхоса, сажетог типа, са куполом над наосом и кулом звонаром над нартексом. Горњи део њене фасаде украшен је каменом декоративном пластиком, међу којом се, својом лепотом и монументалношћу, истиче камена розета на њеној западној фасади, а за улепшавање фасада коришћене су и сликарске технике. Живопис Живопис у унутрашњости цркве, настало је у два маха, крајем XIV и 15. века, како је утврђено током истраживања 1992. године, а очувано је само делимично. Ктиторска композиција, која је данас сачувана у мањим деловима, смештена је на споју јужног и источног зида нартекса, док се изнад улаза у централни део цркве, налази Богородица са Христом, који су насликани у линети. Христос Пантократор био је насликан на своду куполе, по којој били приказани јеванђелисти и библијски пророци. Циклус Великих празника насликан је у зонама испод куполе, на сводовима бочних апсида, другим сводовима и простору испод саме куполе, док су у првој зони јужне апсиде приказани свети ратници. Галерија Види још Црква Лазарица Списак манастира Српске православне цркве Крушевац Клесарски занат у Белој Води Референце Литература Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика ОВО СВЕТО МЕСТО ВЕРНИЦИ НЕ ПРЕСКАЧУ: Изворишта лековите воде привлаче вернике, за цркву се везује прелепо предање („Вечерње новости”, 1. март 2023)
Église Saint-Gabriel de Veliki Radinci

L'église Saint-Gabriel de Veliki Radinci (en serbe cyrillique : Српска православна црква Светог арханђела Гаврила у Великим Радинцима ; en serbe latin : Srpska pravoslavna crkva Svetog arhanđela Gavrila u Velikim Radincima) est une église orthodoxe serbe située à Veliki Radinci en Serbie, sur le territoire de la ville de Sremska Mitrovica et dans la province de Voïvodine. Construite en 1780, elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1313). Présentation L'église Saint-Gabriel a été construite en 1780 à l'emplacement d'une église plus ancienne. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside ; à l'ouest, elle est dominée par un clocher baroque, détruit pendant la Seconde Guerre mondiale et reconstruit par la suite. Horizontalement, les façades sont rythmées par un socle et par une corniche moulurée courant au-dessous du toit ; des pilastres animent l'ensemble ; elles sont dotées de fenêtres très simples en plein cintre. L'iconostase, réalisée par un sculpteur inconnu, mêle les styles baroques et classiques ; elle a été créée à la fin du XVIIIe siècle et peinte en 1792 par Jakov Orfelin, l'un des peintres serbes les plus réputés de cette époque. Orfelin est également l'auteur de l'icône de saint Jean-Baptiste, réalisée pour le trône de l'évêque. L'église a été restaurée en 2000. Références Article connexe Monuments culturels du district de Syrmie Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Светог арханђела Гаврила у Великим Радинцима

Православна црква Светог арханђела Гаврила у Великим Радинцима је богослужбени православни храм у Великим Радинцима код Сремске Митровице. Црква припада Епархији сремској Српске православне цркве. Црква је данас посвећена Светом Арханђелу Гаврилу. Црква представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја. Историјат Црква Светог арханђела Гаврила у Великим Радинцима изграђена је 1780. године. На датом месту постојала је старија црква. Црквени торањ је срушен у Другом светском рату, а накнадно дозидани после рата је скраћен. Радови на обнови цркве спроведени су 2000. године. Значај Црква Светог Арханђела Гаврила је једнобродна грађевина с олтарском апсидом на источној страни и барокним звоником призиданим на западу. Црква поседује изузетно вредан иконостас са одликама барокног и класицистичког стила. Иконе су дело важног уметника српског барока Јакова Орфелина. Референце [1] Спољашње везе САНУ - Споменици културе РЗЗСК - Непокретна културна добра
Helige ärkeängeln Gabriels kyrka, Veliki Radinci

Helige ärkeängeln Gabriels kyrka (serbisk kyrilliska: Црква Светог архангела Гаврила; latinska: Crkva Svetog arhangela Gavrila) är en serbisk-ortodox kyrkobyggnad belägen i byn Veliki Radinci, i staden Sremska Mitrovica i regionen Srem i provinsen Vojvodina, i norra Serbien. Kyrkan är helgad åt ärkeängeln Gabriel och tillhör Srems stift. Historik Helige ärkeängeln Gabriels kyrka i Veliki Radinci byggdes år 1780. Under andra världskriget revs klocktornet och kunde återuppbyggas efter kriget. Under 2000 genomfördes det restaureringar. Interiör och inventarier Kyrkan är enskeppig. Ikonostas tillverkades någonstans i slutet av 1700-talet. Vem som snidade den är okänt. Ikonerna på ikonostasen målades 1792 av konstnären Jakov Orfelin. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Religion i Serbien Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Helige ärkeängeln Gabriels kyrka, Veliki Radinci.
Музей Сербской православной церкви

Музей Сербской православной церкви (серб. Музеј Српске православне цркве) посвящён истории Сербской православной церкви. Он был открыт 14 июня 1954 года в Белграде. Расположен в Соборе Святого Михаила. Коллекции В собрании музеи находятся экспонаты, посвящённые жизни сербов в Габсгургской монархии, портреты церковных деятелей, образцы резьбы, старое сербское Евангелие и печатные книги XIII—XVIII вв., одежда, утварь, изделия из металла, дерева и слоновой кости, русские и сербские иконы. Примечания Ссылки Музей Сербской православной церкви — Туристическая организация Белграда (рус.)
Банини

Банини је српско кондиторско предузеће са седиштем у Кикинди. Бави се производњом слаткиша и грицкалица. Њен тренутни власник је компанија Јафа. Историја Банини је настао као ОУР Кико, на темељима фабрике "Угљеша Терзин" 1985. Наредне године лансирани колачићи Вања, Ана и Весна. Како би се прилагодило домаћим потрошачима, 1987. је кренула производња са воћем из Мокрина. 1988. добија садашњи назив по банатској низији и снимљена је прва реклама. Такође током 1988. лансирани су нови колачићи и смишљен је слоган „Слађа страна света”. 1991. на тржиште је пласиран Рум касато. Пробне верзије овог слаткиша су направљене у миксеру, који је увожен из Данске. Током 1992. отворена је једна од најмодернијих посластичарница у то време, "Чаробно дрво". Посластичарница је годинама било место окупљања у Кикинди. 1997. Домаћица је угледала светлост дана. Почетком 2000-их на тржиште су лансирани њихови најпознатији производи: Њамб, Тото и Ноблице. 2006. креће производња грицкалица под називом Трик. Референце
Academia de Estudios Aplicados del Sur de Serbia

La Academia de Estudios Aplicados del Sur de Serbia (en serbio: Академија струковних студија Јужна Србија) es una institución pública de educación superior en Leskovac, Serbia. Historia La institución fue fundada el 30 de mayo de 2019 en el contexto de una reforma del sistema de educación superior de Serbia, mediante la integración de varias instituciones estatales de educación superior.​ Organización La Academia tiene su sede en Leskovac y está compuesta por unidades académicas que forman parte de su estructura organizativa, sin personalidad jurídica independiente. Enseñanza Imparte programas profesionales de grado, especialización y máster. El idioma de enseñanza es el serbio. Acreditación Cuenta con acreditación estatal otorgada por el organismo nacional competente en educación superior de Serbia.​ Enlaces externos https://www.akademijajs.edu.rs https://sr.wikipedia.org/sr-ec/Академија_струковних_студија_Јужна_Србија Referencias
Académie des études appliquées du Sud de la Serbie

Académie des études appliquées du Sud de la Serbie (en serbe cyrillique : Академија струковних студија Јужна Србија, en serbe latin : Akademija strukovnih studija Južna Srbija) est un établissement public d’enseignement supérieur situé à Leskovac, dans le sud de la Serbie. Elle dispense un enseignement professionnel supérieur aux niveaux licence, master et spécialisation. Historique Fondée en 2019 dans le cadre d’une réforme de l’enseignement supérieur professionnel, l’académie a été créée pour regrouper et rationaliser plusieurs établissements existants. Son objectif est d’améliorer la qualité des études appliquées et de renforcer le lien entre l’enseignement supérieur et le marché du travail régional. Organisation L'Académie est composée de plusieurs départements, répartis dans différentes villes du sud de la Serbie, tandis que son siège administratif se trouve à Leskovac. Elle est dirigée par le président de l'Académie, assisté de conseils académiques conformément à la législation nationale. Études et diplômes Les programmes proposés incluent : Économie et gestion Informatique de gestion et commerce électronique Gastronomie et tourisme Technologie et art Formation des éducateurs pour le travail en établissements préscolaires Les études utilisent le système ECTS et les diplômes sont officiellement reconnus par la république de Serbie. L’enseignement est en serbe. Implantation Le siège principal est à Leskovac, avec des unités d’enseignement dans d’autres villes du sud de la Serbie. Statut et reconnaissance Académie publique, fondée par l’État serbe, faisant partie du réseau officiel des établissements d’enseignement supérieur. Ses programmes sont soumis à l’accréditation nationale et aux normes d’assurance qualité. Références Site officiel de l'académie https://www.nat.rs/ : documents d'accréditatio Voir aussi Académie des études appliquées du Sud de la Serbie sur sr.wikipedia.org Portail de l’éducation Portail de la Serbie et du peuple serbe
Академија струковних студија Јужна Србија

Академија струковних студија Јужна Србија са седиштем у Лесковцу основана је 30. маја 2019. године, одлуком Владе Србије статусном променом спајања самосталних високошколских установа у њеном саставу. Академија у свом саставу има три Одсека: Oдсек Висока пословна школа Лесковац у ул. Владе Јовановића бр.8, Одсек Висока школа за васпитаче Бујановац, ул. Карађорђев трг бб и Одсек Висока технолошко уметничка школа Лесковац, са седиштем у Лесковцу у ул. Вилема Пушмана бр. 17. О Академији Седиште Академије је на адреси Партизанска бр.7 Лесковац. Академија обавља делатност високог образовања у седишту Академије и у седиштима Одсека. Послује на основу Дозволе за рад издате од стране министарства надлежног за послове високог образовања. Самостална је високошколска установа, која остварује основне струковне студије, специјалистичке струковне студије и мастер струковне студије из следећих oбразовно-научних поља и то: Друштвено-хуманистичке науке, Техничко-технолошке науке и Уметност. Студијски програми Академије Одсек Висока пословна школа Лесковац Основне струковне студије Пословна информатика и е-бизнис Финансије, рачуноводство и банкарство Менаџмент у бизнису Туризам и угоститељство Менаџмент гастрономије Специјалистичке струковне студије Дигитални маркетинг и е-трговина Менаџмент технологије хране и гастрономије Мастер струковне студије Пословна економија и е-бизнис Одсек Висока школа за васпитаче Бујановац Основне струковне студије Основне струковне студије за образовање васпитача за рад у предшколској установи Мастер струковне студије Струковни мастер васпитач Одсек Висока технолошко уметничка школа Лесковац Основне струковне студије Заштита животне средине Безбедност на раду Текстилно инжењерство Модни дизајн Мастер струковне студије Текстилно инжењерство Заштита животне средине Дигитални дизајн одеће Референце Спољашње везе АССЈС, Лесковац. „Статут Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. мај 2023)”. Статут Академије. АССЈС. (Последњи приступ: 05.05.2023.) Академија струковних студија Јужна Србија Oдсек Висока пословна школа Лесковац Одсек Висока школа за васпитаче Бујановац Одсек Висока технолошко уметничка школа Лесковац