NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kathedralbasilika St. Demetrius

Die Kathedralbasilika St. Demetrius (serbisch-kyrillisch Римокатоличка црква Светог Димитрија), auch Kathedrale von Sremska Mitrovica genannt, ist eine römisch-katholische Kirche in der Stadt Sremska Mitrovica in der Vojvodina, Serbien. Geschichte Die Kirche ist der Sitz des katholischen Bistums Syrmien (Dioecesis Sirmiensis oder Сремска бискупија) mit Gebieten in Serbien und Kroatien. Es wurde erstmals im vierten Jahrhundert geschaffen und 1229 von Papst Gregor IX. restauriert. 1984 wurde sie zur Konkathedrale erhoben und erhielt 1991 durch Papst Johannes Paul II. den Titel einer Basilica minor verliehen. 1997 wurde die Kirche in die Liste der Kulturgüter von großer Bedeutung aufgenommen. Mit der Wiederherstellung der Diözese von Syrmien im Jahr 2008 wurde die Kirche zur Kathedrale erhoben. Kirchengebäude Das einschiffige Kirchengebäude wurde 1810 im klassizistischen Stil erbaut und am 30. Juni des Jahres Demetrios von Thessaloniki, dem Patron der Stadt, geweiht. Die Abschlüsse des Baus bilden eine halbkreisförmige Altarapsis im Süden und ein hoher Glockenturm über der Nordfassade. Die mit Dorsalkapitalen geschmückten flachen Säulen betonen die vertikale Gliederung der Fassade und bilden die Felder, in denen die Fensteröffnungen untergebracht sind. Das Hauptportal wird von Pilastern eingerahmt, über denen sich das Tympanon befindet. Weblinks Einzelnachweise
Cathedral of St. Demetrius, Sremska Mitrovica

The Cathedral of St. Demetrius (Serbian: Катедрала Светог Димитрија, romanized: Katedrala Svetog Dimitrija), also known as the Sremska Mitrovica Catholic Cathedral, is the Roman Catholic church and minor basilica in Sremska Mitrovica, Serbia. It is under jurisdiction of the Diocese of Srijem and serves as its cathedral church. History The current church was built in 1810 and dedicated on 30 June of that year to Saint Demetrius of Sirmium, who is the patron saint of the city. It was elevated to the status of co-cathedral in 1984, and a minor basilica in 1991. With the restoration of the Diocese of Srijem in 2008, the church was elevated to the status of cathedral. Architecture The cathedral is a single-nave structure built in the Neoclassical style, rectangular in shape with a rounded altar apse. The side façades are articulated with shallow pilasters featuring Doric capitals and windows with segmental arches. On the right side, it has an attached sacristy of irregular cubic shape, while on the left there is a smaller room where the Holy Sepulcher is permanently set up. The baroque high altar once displayed a painting of Saint Demetrius by Arsa Teodorović, later replaced by the statue still in place. Also on the high altar are statues of Saint Joseph and Saint Mark. The side altars are dedicated to the Our Lady of the Rosary and the Holy Trinity. See also Catholic Church in Serbia List of cathedrals in Serbia References
Catedral basílica de San Demetrio (Sremska Mitrovica)

La Catedral Basílica de San Demetrio​ o simplemente Catedral de Sremska Mitrovica (en serbio: Римокатоличка црква Светог Димитрија) es el nombre que recibe un edificio religioso afiliado a la Iglesia católica que se encuentra en la localidad de Sremska Mitrovica en el norte del país europeo de Serbia.​​ El templo sigue el rito romano o latino y es el asiento de la diócesis de Sirmio (Dioecesis Sirmiensis o Сремска бискупија) que fue creada en el siglo IV y que fue restablecida por el papa Gregorio IX en el 1229. La iglesia actual fue construida en 1810 y dedicada el 30 de junio de ese año a San Demetrio, patrón de la ciudad. Fue elevada a la condición de concatedral en 1984, y a basílica menor en 1991. Con la restauración de la diócesis de Sirmio en 2008, la iglesia fue elevada a catedral. Véase también Iglesia católica San Demetrio Referencias
Cathédrale Saint-Dimitri de Sremska Mitrovica

La cathédrale Saint-Dimitri de Sremska Mitrovica (en serbe cyrillique : Римокатоличка црква Светог Димитрија у Сремској Митровици ; en serbe latin : Rimokatolička crkva Svetog Dimitrija u Sremskoj Mitrovici) est une cathédrale catholique située à Sremska Mitrovica, dans la province autonome de Voïvodine et dans le district de Syrmie en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1327). Présentation L'église a été construite en 1810 dans un style néo-classique. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside demi-circulaire au sud et précédée au nord par un haut clocher de style rocaille ; la sacristie, située le long du mur occidental, a été ajoutée plus tard. Verticalement, les façades sont rythmées par des pilastres peu profonds surmontés de chapiteaux doriques qui encadrent les fenêtres. Le portail principal est entouré de pilastres qui soutiennent un fronton triangulaire. Les pilastres d'angle du clocher sont décorés de chapiteaux ioniques. Une corniche moulurée fait le tour de l'église. Les peintures des autels ont été réalisées en 1812 par Arsa Teodorović mais, au début du XXe siècle, elles ont été remplacées par des œuvres de peintres venus du Tyrol ; les peintures de Teodorović ont alors été transférées au musée diocésain de Đakovo, qui était alors le siège du diocèse dont relevait Sremska Mitrovica. En 1827, à l'est de l'église, a été construit un presbytère, lui aussi classé. Ce bâtiment est doté d'un rez-de-chaussée et d'un étage séparés par un simple cordon mouluré. Après la création du diocèse de Syrmie en 2008, l'église Saint-Dimitri a été élevée au rang de cathédrale. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Syrmie Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail du néo-classicisme Portail de la protection du patrimoine
Katedrala sv. Dimitrija u Srijemskoj Mitrovici

Katedrala sv. Dimitrija je katolička katedrala i bazilika u Srijemskoj Mitrovici. Povijest Sagrađena je 1811. godine. Neoklasicistička je jednobrodna bazilika, a oltari su djelo tirolskih majstora u stilu neobaroka. 1984. proglašena je konkatedralom, 1999. manjom bazilikom, a kad je proglašena Srijemska biskupija 2008. godine postala je katedrala. Godine 2024. otpočela je potpuna obnova katedrale, koja bi po planu trebala biti dovršena 2029. godine na 800. obljetnicu Srijemske biskupije. Izgled Eksterijer Crkva je jednobrodna građevina u stilu neoklasicizma, pravokutna oblika s okruglom oltarnom apsidom. Bočne fasade su raščlanjene plitkim pilastrima sa dorskim kapitelima i segmentno završenim prozorima. Crkva na desnoj strani ima nazidanu sakristiju nepravilna kockasta oblika, dok na ljevoj ima manju prostoriju u kojoj stoji stalno postavljen Božji grob. Istočno od crkve je 1827. sazidan župni dvor kao jednokatnica, kordonskim vijencem podijeljena na dva dijela, jednostavnog prostornog rasporeda. Interijer Crkveni pod pokriven je mramornim pločicama, na stropu se nalaze prikazi Marijine krunidbe, krštenja Gospodinova, Uskrsnuća i davanja ključeva raja (prikaz „tu es Petrus”). Crkva ima tri oltara, originalnu oltarnu palu naslikao je 1812. godine Arsa Teodorović. Početkom 20. stoljeća zamijenjena je kipom sv. Demetrija. Izvori Vanjske poveznice Giga Catholic (engl.) Cathedral Basilica of St. Demetrius
Cattedrale di San Demetrio (Sremska Mitrovica)

La cattedrale di San Demetrio (in serbo Римокатоличка црква Светог Димитрија у Сремској Митровици?, Rimokatolička crkva Svetog Dimitrija) è sede della diocesi cattolica di Sirmio e si trova nella città di Sremska Mitrovica, in Serbia. Storia La chiesa attuale è stata edificata nel 1810 e dedicata il 30 giugno dello stesso anno a san Demetrio, protettore della città. Fu in seguito elevata a concattedrale nel 1984 e a basilica minore nel 1991. Con il ripristino della diocesi di Sirmio nel 2008, la chiesa è stata elevata a cattedrale. Note Voci correlate Chiesa cattolica in Serbia Cattedrali in Serbia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di San Demetrio Collegamenti esterni (EN) Cattedrale di San Demetrio, in GCatholic.org.
Katedra św. Dymitra w Sremskiej Mitrovicy

Katedra św. Dymitra w Sremskiej Mitrovicy (serb. Bazilike Katedrale sveti Dimitrije) - główna świątynia rzymskokatolickiej diecezji srijemskiej w Serbii. Mieści się przy ulicy Svetog Dimitrija, pod numerem 12. Obecna świątynia została zbudowana w 1811 roku i konsekrowana 30 czerwca 1811. Patronem świątyni i parafii, jak również całego miasta był zawsze św. Dymitr z Tesaloniki. Kościół otrzymał tytuł konkatedry w 1984 roku, i tytuł bazyliki mniejszej 28 maja 1991, co jest najwyższym wyróżnieniem dla tego kościoła. Godność katedry posiada od 2008. Linki zewnętrzne Informacje o katedrze (serb.)
Базилика Святого Димитрия (Сремска-Митровица)

Базилика Святого Димитрия (серб. Базилика Светог Димитриjа) — католический собор в городе Сремска-Митровица, Сербия. Кафедральный собор епархии Срема, памятник архитектуры, имеет почётный статус малой базилики. Включён в реестр памятников культуры большого значения Сербии. После отвоевания Срема у турок в начале XVIII века Габсбургской монархией была воссоздана католическая епархия Срема. В 1743 году воссоздан уничтоженный турками католический приход в Сремской Митровице. Католическая церковь Святого Димитрия построена в 1811 году, освящена 30 июня 1811 года во имя святого Димитрия Солунского, покровителя Сремской Митровицы. В архитектуре храма доминируют черты классицизма. Храм имеет единственный неф, заканчивающийся полукруглой апсидой с южной стороны. Главный фасад храма расположен с северной стороны, увенчан высокой башней. В 1827 году к востоку от храма был возведён дом священника. 28 мая 1991 года получил почётный статус малой базилики. По данным на 2014 год собор св. Димитрия — один из двух католических храмов на территории Сербии с подобным статусом наряду с собором Святой Терезы Авильской в Суботице. 18 июня 2008 года была выделена отдельная Сремская епархия на территории Сербии, которая стала суффраганной по отношению к вновь образованной митрополии Джяково-Осиек на территории соседней Хорватии. Католическая церковь Святого Димитрия получила после этого статус кафедрального собора новой епархии. Основной контингент прихожан — национальные меньшинства Воеводины: венгры, хорваты, словаки и др. Примечания Ссылки Римокатоличка црква Св. Димитрије и Жупни двор, Сремска Митровица Собор на сайте gcatholic.org
Римокатоличка црква Светог Димитрија у Сремској Митровици

Римокатоличка црква Светог Димитрија, краће и месно Католичка црква, је богослужбени храм у граду Сремска Митровица. Црква је катедрални храм Сремске бискупије Римокатоличке Цркве. Црква је посвећена Светом Димитрију, заштитнику града. Црква је, заједно са суседним жупним двором, споменик културе од великог значаја. Историјат Хришћански живот на подручју града у оквиру Римокатоличке Цркве је заживео 1229. године када папа Гргур IX обнавља Сремску бискупију, а у Сремској Митровици је основан бенедиктински манастир св. Иренеја Сремског. Верски живот развија се до турског времена - 1521. године. За време турске власти парохија се спомиње још 1665. године. Након ослобођења од Турака парохија је обновљена 1743. године. Тада се као верници јављају Немци, Хрвати и Мађари. Данашња парохијска црква саграђена је 1811. године, а посвећена 30. јуна 1811. године. Заштитник цркве и парохије, као и целог града био је увек свети Димитрије. Парохијска црква добила је наслов конкатедрале 1984. године, и наслов базилике минор 1991. године, што је највећа част указана једној цркви. Успостављањем Бискупије Сремске 2008. године црква је припала новоуспостављеној бискупији и постала катедрална црква. Галерија Види још Гркокатоличка црква Вазнесења Господњег у Сремској Митровици Православна црква Светог Димитрија у Сремској Митровици Православна црква Светог архиђакона Стефана у Сремској Митровици Референце Спољашње везе САНУ - Споменици културе РЗЗСК - Непокретна културна добра
Christi-Himmelfahrts-Kirche (Žabari)

Die Christi-Himmelfahrts-Kirche (serbisch Црква Вазнесења Господњег Crkva Vaznesenja Gospodnjeg) ist eine Serbisch-Orthodoxe Kirche in Žabari, einem Ort im Okrug Braničevo im östlichen Zentralserbien. Erbaut und eingeweiht wurde die Kirche 1874. Sie ist der Himmelfahrt Christi geweiht. Die Kirche gehört zur Eparchie Braničevo der Serbisch-Orthodoxen Kirche. Sie ist ein staatlich geschütztes Kulturdenkmal. Lage Die Kirche befindet sich im Süden des um die 1.100 Einwohner zählenden Ortes an der Hauptstraße Ulica Kneza Miloša. Die als Regionalstraße Požarevac-Svilajnac dient. Žabari ist das Gemeindezentrum der Opština Žabari. Im Kirchhof befindet sich ein Denkmal für die gefallenen Soldaten dieser Gegend in den serbischen Befreiungskriegen von 1912 bis 1918. Geschichte und Architektur Die Christi-Himmelfahrts-Kirche ist im Stil des Klassizismus 1874 erbaut worden. Räumlich ist die Kirche in eine Altar-Apsis im Osten, ein einschiffiges Kirchenschiff und einen Narthex mit einer Galerie, über der sich der Kirchturm erhebt, im Westen gegliedert. Zudem befinden sich an den Seiten des Kirchenschiffs halbrunde Konchenchöre. Der Eingang der Kirche befindet sich im Westen. Der Bau des Altars im Osten und des Kirchturmes im Westen ist eine traditionelle Kirchenbauweise in der Orthodoxen Kirche. Die einfache und bescheidene Fassadendekoration der Kirche dominieren ein Satteldach mit Dachgesims und hoche Bogenmonoforien. Sonst ist die Kirche in einem grau-weißen Farbton ohne besondere Dekorationselemente gehalten, wobei die Westseite einige Dekorationselemente zeigt. Über dem Kircheneingang befinden sich zwei Ikonenfresken. Ikonostase und Fresken Besonders wertvoll ist die Ikonostase der Kirche im Stile des Klassizismus mit eingesetzten Golddekorationselementen aus dem Barock und Rokoko. Die Ikonen auf der Ikonostase malte Dimitrije Posniković während der 1880er Jahre. Posniković oder einem anderen Meister aus seiner Ikonenwerkstatt wird auch die Gottesmutter-Freske auf dem Gewölbe des Altarraums zugeschrieben. Die übrigen Fresken in der Kirche sind jüngeren Datums und ein Werk des akademischen Malers Dušan Mojsilović-Sid aus dem Jahre 1988. Die über den schwer beschädigten Freskenkompositionen von Todor Farafanov aus dem Jahre 1938 übermalt worden. Die Kirche besitzt einige Ikonen sowie auch weitere Kirchengegenstände und Bücher aus dem 19. Jahrhundert. Quellen Artikel über die Kirche auf der Seite des Regionalinstituts für Denkmalschutz Smederevo, (serbisch)
Église de l'Ascension de Žabari

L'église de l'Ascension de Žabari (en serbe cyrillique : Црква Светог Вазнесења у Жабарима ; en serbe latin : Crkva Svetog Vaznesenja u Žabarima) est une église orthodoxe serbe située à Žabari, dans le district de Braničevo en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 714). Présentation Située au centre du village à proximité de la route Požarevac-Svilajnac, l'église a été construite en 1874 dans un style néo-classique. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside à l'est, tandis que deux absidioles latérales élargissent la zone de l'autel ; à l'ouest, la nef est précédée par un narthex avec une galerie. La façade occidentale est dominée par un clocher. Les façades, très simplement décorées, sont rythmées horizontalement par une plinthe et par la corniche du toit et, verticalement, par de hautes fenêtres cintrées en forme de lancettes ; le clocher de la façade occidentale accentue la verticalité. À l'intérieur, l'iconostase a été conçue dans un style classique avec une décoration dorée de style rococo ; elle abrite des icônes dues à Dimitrije Posniković et réalisées dans les années 1880. Posniković lui-même ou un maître de son atelier a peint la composition de la Mère de Dieu en gloire qui orne la voûte de la zone de l'autel ; les autres fresques sont de date plus tardive. L'église abrite quelques icônes mobiles ainsi que des livres et des objets liturgiques du XIXe siècle. Sur le parvis se trouve un monument érigé à la mémoire des soldats de la région morts dans les guerres de libération de la Serbie entre 1912 et 1918. Notes et références Voir aussi Monuments culturels du district de Braničevo Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail du néo-classicisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Вазнесења Господњег у Жабарима

Црква Вазнесења Господњег у Жабарима (Браничевски округ) је подигнута 1874. године у близини пута Пожаревац - Свилајнац. Црква представља непокретно културно добро као споменик културе. Архитектура Храм у Жабарима је посвећен Светом Вазнесењу, саграђена је у класицистичком духу и у основи је једнобродна грађевина са олтарском апсидом која се надовезује на источни травеј, бочним певничким конхама и звоником на западу. Просторно је подељена на олтар, наос и припрату са галеријом, изнад које је изведен звоник. Скромну декорацију фасада карактерише извођење архитектонских елемента у виду кровног и подеоног венца и високих, лучно завршених монофора. Док су бочне фасаде мирне и сведене, западна фасада је у обради нешто богатија и нарочито истакнута витким звоником у завршници. Иконостас Изузетно вредну сликарску целину чини иконостасна преграда изведена у класицистичком духу уз примену барокно-рокајне позлаћене декорације. Иконе на њој осликао је Димитрије Посниковић током осме деценије 19. века. Посниковићу или мајстору из његове радионице приписује се и композиција Богородица у слави на своду олтарског простора. Преостали живопис који се данас налази у цркви је новијег датума. Рад је академског сликара Душана Мојсиловића-Сида из 1988. године и изведен је преко веома оштећених композиција Тодора Фарафанова из 1938. године. Црква поседује и неколико покретних икона као и један број богослужбених предмета и књига из 19. века. У порти се налази споменик подигнут у знак сећања на пале ратнике овог краја у ратовима за ослобођење Србије 1912-1918. године. Галерија Види још Списак споменика културе у Браничевском округу Списак цркава Епархије браничевске Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Limanský park

Limanský park (srbsky v cyrilici Лимански парк, v latince Limanski park) je největší park v metropoli srbské Vojvodiny, v Novém Sadu. Park má rozlohu 12,9 ha a rozkládá se v městské části Liman. V západní části se nachází dětská hřiště a v jižní sportoviště. V historických mapách, např. třetího vojenského mapování se na místě tohoto parku nacházel močál přecházející v pláže na břehu řeky Dunaje. Ještě za druhé světové války (během maďarské okupace) byl prostor dnešního parku nezastavěný, nicméně z východní a jižní strany již ohraničený nízkou zástavbou. Park byl vybudován v blízkosti křižovatky ulic Narodnog fronta a Bulváru osvobození v období realizace panelové výstavby čtvrti Liman. Má podobu čtverce a občas bývá také nazýván jako Park pro psy' (srbsky Park za pse/Парк за псе). V době vzniku byl osázen vrbami, lipami, břízami, duby, cedrya a smrky. V roce 2022 zde byla umístěna socha, věnovaná Mitaru Subotićovi. Obyvatelé Nového Sadu často park také využívají jako místo pro protestní shromáždění, především díky rozsáhlému trávníku, který se zde nachází. V Limanském parku se také nachází jediný skatepark ve městě Novi Sad. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Limanský park na Wikimedia Commons
Лимански парк

Лимански парк је најмлађи парк у Новом Саду, место рекреативних и спортских манифестација. У склопу је Лимана 3, простире се на 12,9 хектара. Настао је изградњом Лимана, кад је одлучено да се засаде топола и врба, а касније је украшен и вредним врстама дрвећа: липом, брезом, храстом, кедром, омориком, украсним шибљем. У оквиру парка је извор питке воде. Формирање парка Насеље Лиман формирано је на инундационој равни реке Дунав. Урбанистичким плановима средином 20. века предвиђена је изградња стамбених блокова у којој је издвојена и локација за зеленило где је данас парк. Педесетих година започела је изградња стамбених блокова, а у циљу стварања повољнијих услова животне средине и што бржег формирања заштитног зеленог појаса у овом делу, на данашњој површини парка вршена је интезивна садња брзорастућим врстама врба и топола у више наврата. Вишедеценијско постојање овог „зеленог простора“ у Новом Саду, његова идентификација са парковским објектом кроз генерације корисника као и све већи притисак на урбано зеленило, довели су до неопходности стављања овог простора у форму парка и захтевали израду пројекта Лиманског парка. Карактеристике Концепцијски, уређење Лиманског парка пројектовано је тако да има карактеристике подунавског пејзажа уклопљеног у градску средину. Парк је дизајниран тако да доминирају масиви зеленила, групе и поједина солитерна стабла на отвореним површинама. При избору врста предност је дата аутохтоним врстама, уз учешће алохтоних врста отпорних на градске услове и песковито земљиште. Иако парк има десет улаза, акценат је на улазима из улице Народног фронта: улаз са северне стране (раскрсница са Булеваром ослобођења) и улаз са западне стране (раскрсница са Шекспировом улицом). На главним улазима доминирају ниже врсте и тиме се омогућава отварање погледа ка унутрашњости парка. Флора Северни улаз карактерише централно постављен ружичњак (Rosa `Niccolo Paganini` и Rosa `Goldmarie`). Централу пешачку променаду прати дрворед црвеног храста (Quercus rubra), алтернатива истом је софора (Sophora japonica). Доминирају три солитерна стабла храста лужњака (Quercus robur). Кроз средишњи део парка, између постојећих топола, провлаче се масиви и веће групе формирани од копривића (Celtis australis), лужњака (Quercus robur), софоре (Sophora japonica), црвенолисног млеча (Acer platanoides ‘Crimson King’), црног бора (Pinus nigra) и других врста. Ове масиве прате веће отворене травне површине, од којих доминира травњак у југоисточном делу. Референце Литература Томић, П., Лазић, Л., Ромелић, Ј., Павић, Д., Павлица, К., Пајовић, Т., Ковачевић, М., (2003), Нови Сад на длану Спољашње везе
Sloboda (defense company)

Sloboda (Serbian: Слобода) is a Serbian defense company that manufactures ammunition. With around 2,000 employees, it is one of the largest employers in Moravica District. History Sloboda was established in 1948 by the Yugoslav government. In Socialist Yugoslavia, it was one of the largest companies in the country, with around 7,000 employees. It manufactured a variety of products, for military use and for home appliances. The production was greatly reduced during the 1990s breakup of Yugoslavia, when Western countries imposed sanctions on Serbia and Montenegro. During the 1999 NATO bombing of Yugoslavia, the company's facilities were several times bombed. From 2010 to 2017, 30 million euros has been invested in company's facilities. By 2016, destroyed facilities were largely reconstructed and put into operation. In November 2017, former prominent company's subsidiary "Sloboda aparati" (home appliances), finally transferred its facilities to Sloboda Čačak (military ammunition). During 2017, the Government of Serbia invested two million euros in company's modernization, for the needs of defense industry. As of 2017, the company has contracts worth 150 million euros. In 2018, the Serbian Minister of Defence announced further investments over the next three years. Products Sloboda manufactures different types of ammunition and RPGs: 76, 100, 105, 122, 152, 155mm artillery ammunition 100mm, 125mm tank ammunition 20, 23, 30, 37, 40 and 57mm caliber ammunition M79 Osa M80 Zolja M90 Stršljen Incidents On 12 January 2010, one employee was hurt after explosion in pyrotechnics department of the factory. On 27 December 2010, there were series of explosions in pyrotechnics department, however nobody was injured. On 1 July 2013, two employees were injured in an explosion in a production line. On 4 June 2021, there were series of explosions in an ammunition depot, which caused a huge fire. Several workers and nearby residents were evacuated, but no injuries have been reported. On 19 June 2021, there was one big explosion at gunpowder depot; three employees were hurt. Gallery See also Defense industry of Serbia References External links Official website Vulin: Slobodan je onaj narod koji ima snažnu vojsku at blic.rs (in Serbian)