NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Latin church (Žitorađa)

The Latin church (Serbian: Латинска црква, romanized: Latinska crkva) in Glašince, a village in the municipality of Žitorađa, Serbia, was presumably built in the 4th century. It has been declared cultural heritage and is protected as a cultural monument of exceptional importance. It's one of the oldest churches in Serbia. Background The Latin church, as some historians think, may have been built on the foundations of a much older place of worship. Only a few hundred meters further towards the river Toplica, on Glašinačka čuka, in ancient times there was a fortified town Ad Herculem. Today, only fragments of Roman-Byzantine bricks and stone can be seen from this city, because the material was mostly taken away and built into the later buildings of the local population. Ad Hercules was an important stop on the way from ancient Naissus to Lissus. This has led historians to assume that Ad Herculem had his own temple and that the Latin Church may lie on its foundations. Description The Latin church is located near the village of Glašince, on a hill called Glašinska čuka. It is assumed that at one point it was dedicated to the Dormition of the Mother of God. The church is basically a single-nave building, built of red brick, rectangular in shape with a semicircular altar apse. The interior of the church, with the honorary table on the west side, has a small cross carved in a circle, while the pedestal for the honorary table was later brought. A necropolis, formed of amorphous tombstones from the 14th and 15th centuries, is attested in the vicinity of the church. In 1949, the church was declared a cultural monument of exceptional importance, but the professional and systematic conservation of the church was not completed. Detailed archeological and historical research is necessary in order to obtain more complete data on the former appearance and life of the church. Based on the preserved remains, it is assumed that the church was frescoed. Gallery References
Église latine de Glašince

L'église latine de Glašince (en serbe cyrillique : Латинска црква у Глашинцу ; en serbe latin : Latinska crkva u Glašincu) est une église orthodoxe serbe située à Glašince, dans le district de Toplica en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (no SK 221). Autrefois dédiée à la Dormition de la Mère de Dieu, elle est désormais dédiée à saint Étienne. Présentation L'église semble remonter au IVe siècle et elle a pris son apparence actuelle au XIVe siècle. Construite en brique rouge, elle est constituée d'une nef unique et elle mesure 6 m de long sur 3,2 m de large ; la nef est prolongée par une abside demi-circulaire. Près de l'église se trouve une nécropole qui abrite des tombes des XIVe et XVe siècles. Galerie Références Article connexe Monuments culturels du district de Toplica Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Латинска црква у Глашинцу

Латинска црква у Глашинцу, месту у општини Житорађа, по претпоставци подигнута је у 4. веку. Проглашена је непокретним културним добром и заштићена је као споменик културе од изузетног значаја. Положај и изглед цркве Латинска црква је смештена у близини села Глашинце, на једном узвишењу звано Глашинска чука. Претпоставка је да је у једном тренутку била посвећена Успењу Пресвете Богородице. Црква је у основи једнобродна грађевина, зидана црвеном опеком, правоугаоног облика са полукружном олтарском апсидом. Унутрашњост цркве, са часном трпезом на западној страни има уклесан мањи крст у кругу, док је постамент за часну трпезу касније донет. У околини цркве посведочена је некропола, формирана од аморфних надгробника из 14. и 15. века. Године 1949. црква је проглашена спомеником културе од изузетног значаја, са тим да стручна и систематска конзервација цркве није спроведена до краја. Неопходна су детаљна археолошка и историјска истраживања ради добијања потпунијих података о некадашњем изгледу и животу цркве. Галерија Види још Списак споменика културе у Топличком округу Литература Мишић, С. (2009). Историјско-географска истраживања Топличког краја од 15. до 22. августа 2009. ЕкспД Топлица 2009. Београд: Дигитална архива Математичког института САНУ. Референце Спољашње везе „Латинска црква у Глашинцу — Споменици културе у Србији”. САНУ. Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Национални центар за дигитализацију-математички институт САНУ/Планска основа Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.
Chapelle Milinović à Subotica

La chapelle Milinović à Subotica (en serbe cyrillique : Милиновић капела у Суботици ; en serbe latin : Milinović kapela u Subotici) est une chapelle orthodoxe située à Subotica et dans le district de Bačka septentrionale, en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1809). Présentation La chapelle Milinović a été construite en 1898 sur les plans d'un architecte inconnu. Elle est caractéristique du style éclectique. Elle est située dans la partie droite du Cimetière orthodoxe, à proximité de la chapelle Ostojić. La chapelle est construite sur une base carrée, avec une entrée principale inspirée de celle d'un temple grec, marquée par deux colonnes aux chapiteaux ornés de motifs floraux ; sur les chapiteaux repose une architrave moulurée portant l'inscription « Porodična grobnica Stevana Milinovića » (« Tombeau familial de la famille de Stefan Milinović ») ; au-dessus de l'architrave se trouve un tympan triangulaire. Sur les quatre côtés de l'édifice, la corniche du toit est notamment soutenue par une série de consoles et ornée d'astragales. Au-dessus du toit et au centre de la chapelle s'élève un dôme reposant sur un tambour en briques jaunes décoré de pilastres et doté de quatre fenêtres avec des vitraux. À l'intérieur de la chapelle, les murs sont simplement recouverts de marbre avec les portraits des quatre évangélistes. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Bačka septentrionale Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Часовня Милиновичей

Часовня Милиновичей (серб. Милиновић капела) — часовня на Православном кладбище города Суботицы (АК Воеводина, Сербия). Памятник культуры Сербии. Описание Часовня построена в 1898 году по проекту неизвестного архитектора. Находится в непосредственной близости от часовни Остоичей. Представляет собой сооружение в эклектическом стиле на квадратном плане. С внешней стороны вход выделяется двумя колоннами, украшенными растительными капителями. На капителях расположен архитрав с надписью: «Породична гробница Стевана Милиновића», над которым расположен треугольный тимпан с декоративными зубцами в нижней части. Стены построены из жёлтого кирпича с каменными блоками на углах. Восьмиугольный барабан с четырьмя окнами построен из жёлтого кирпича, украшен пилястрами и гербом семьи Милиновичей. На барабане размещён купол. Изнутри стены часовни отделаны мрамором. На парусах изображены лики четырёх евангелистов. Примечания
Милиновић капела у Суботици

Милиновић капела у Суботици је подигнута 1898. године на Православном гробљу у Дудовој шуми као породична гробница и представља непокретно културно добро као споменик културе. Историјат породице Милиновић Стефан Милиновић (1745—1811) је потомак сенћанског граничног „vexillarius”-а Неше, који је добио 1. марта 1751. године мађарско племство за себе, за жену Милинку Адамову и за децу Јована, Тодора, Ирену и Јелену. Стефан је добио своју компентенцију немешке земље од које је 1790. наследио половину. Поред земље, Стефан је поседовао и две куће на пијаци са дућанима, од којих је једну завештао православној црквеној општини за оснивање стипендија, основане тестаментом 1810. године. Ступиле су у живот 1819. године и биле су једне од најранијих стипендија у граду. Добијеним средствима школовала су се деца, али и помагале српске православне цркве и манастири, као и римокатоличку цркву. Породични грб је бела застава на црвеном штиту, на врху штита кацига са круном, а на њој црни орао раширених крила. Архитектура Капела Милиновић је грађена по пројекту непознатог пројектанта, са стилским карактеристикама еклектике. Лоцирана је на десној страни Православног гробља, у правцу исток-запад, у непосредној близини Остојић капеле. Грађена је од чврстог материјала, квадратне основе, са централним двокрилним улазом који има облик грчког храма, а маркирају га два стуба која се завршавају једноставним капителима флоралне декорације. На капителе належе профилисани архитрав изнад којег је натпис - ПОРОДИЧНА ГРОБНИЦА СТЕВАНА МИЛИНОВИЋА. Изнад је троугаони тимпанон са декоративним зупчастим низом. Фасада је изведена у жутој, фасадној опеци, док су рубови маркирани каменим блоковима. У поткровном делу на све четири фасаде тече низ конзола, астрагала, зупчасти низ и низ меандара. На плитком кровишту, у централном делу уздиже се осмоугаони тамбур са завршним профилисаним венцем. Тамбур је озидан фасадном жутом опеком са наглашеним угаоним пиластрима. На тамбуру су четири прозора са недовршеним витражима. Тамбур носи куполу са осам режњева прекривених лимом. Са прочеоне стране, централно изнад улаза у тамбуру је постављен породични грб изведен у рељефу. Унутрашњост капеле је обрађена једноставно са марморизирајућим зидовима, а само су у пандатифима осликани ликови еванђелиста - Свети Матеја, Свети Лука, Свети Марко и Свети Јован Богослов. Галерија Види још Списак споменика културе у Севернобачком округу Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Покрајински завод Војводине/Значајна непокретна културна добра у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. јул 2019) Листа споменика
Church of St. Nicholas, Ritiševo

The Church of St. Nicholas (Romanian: Biserica ortodoxă română „Sfântul Nicolae” din Râtișor, Serbian: Црква светог Николе) in Ritiševo (Râtișor) is a Romanian Orthodox church in Vojvodina, Serbia, dedicated to Saint Nicholas. History The church was first mentioned in 1763 but was damaged during the Austro-Turkish War in 1788. It was rebuilt in 1796-97, retaining the typical form of Banat churches from the Ottoman period, with a wooden vault and a striking Baroque western façade with a small tower. Protection The protection of the church in Ritiševo was first established by a decision of the Institute for the Protection and Scientific Study of Cultural Monuments of SAP Vojvodina in Novi Sad (No. 127) on March 5, 1958. The site's classification as a Cultural Property of Great Importance was published in the Official Gazette of AP Vojvodina No. 28/91. It was subsequently registered in the Central Register on December 30, 1997 (SK 1436) and in the Local Register on December 31, 1997 (No. 37). The Institute for the Protection of Cultural Monuments in Pančevo is responsible for maintaining the local register. See also Diocese of Dacia Felix Romanian Orthodox Cathedral, Vršac References
Église Saint-Nicolas de Ritiševo

L'église Saint-Nicolas de Ritiševo (en serbe cyrillique : Румунска православна црква Светог Николе у Ритишеву ; en serbe latin : Rumunska pravoslavna crkva Svetog Nikole u Ritiševu) est une église orthodoxe roumaine située à Ritiševo, dans la province autonome de Voïvodine, dans la municipalité de Vršac et dans le district du Banat méridional en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1436). Présentation L'église est mentionnée pour la première fois en 1763 ; comme le reste du village, elle a été endommagée lors de la guerre austro-turque de 1788-1791 puis restaurée en 1796–1797 en respectant son style baroque, particulièrement visible dans sa voûte en bois et dans la tour-clocher qui domine la façade occidentale. À l'intérieur, l'iconostase a été partiellement peinte par Simeon Jakšić de Bela Crkva en 1796–1797. D'autres icônes ont été peintes dans la seconde moitié du XVIIIe siècle. Les icônes des Portes royales et les fresques ont été réalisées par Georgije Đakonović en 1763. Sur le trône de la Mère de Dieu se trouve une icône représentant la Mère de Dieu à l'enfant qui mentionne l'évêque de Vršac Josif Jovanović Šakabenta. Quelques fresques sont dues à Rajko Stojanović et ont été peintes en 1804. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat méridional Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Румунска православна црква Светог Николе у Ритишеву

Румунска православна црква Светог Николе у Ритишеву, месту у општини Вршац, под заштитом је државе као споменик културе од великог значаја. Румунска Православна црква у Ритишеву се помиње први пут 1763. године, а у Аустро-турском рату, 1788. године, страдали и село и црква, да би била обновљена 1796. и 1797. године. Иконостас је зидан и делимично осликан. Претпоставка је да су композиције рад Симеона Јакшића из Беле Цркве, за време обнове после рата. Изнад царских двери стоји натпис на румунском језику. Изгледа да су престоне иконе, израђене уљем на дрвету, настале у другој половини 18. века. Потписане царске двери се потпуно разликују од осталих икона и зидних слика, а дело су зографа Георгија Ђаконовића из 1763. године. Првобитно су биле намењене за иконостас цркве у селу Кеверишу. На Богородичином трону стоји икона Богородице са Христом, са дужим записом који помиње тада столујућег епископа вршачког Јосифа Јовановића Шакабенту, аутора и годину сликања. Дело је вршачког сликара Рајка Стојановића из 1804. године, коме су приписане и слабо видљиве зидне слике датоване у почетак 19. века. У цркви је сачувано и неколико икона из друге половине 18. века. Престоне иконе чишћене су и конзервиране 1961. године. Види још Списак споменика културе у Јужнобанатском округу Споменик културе од великог значаја Референце Спољашње везе „Румунска православна црква Св. Николе — Споменици културе у Србији”. САНУ. Списак споменика културе од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Румунска православна црква Св. Николе Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.
Helige Nikolaus rumänsk-ortodoxa kyrka

Helige Nikolaus rumänsk-ortodoxa kyrka (serbisk kyrilliska: Румунска православна црква Светог Николе; latinska: Rumunska pravoslavna crkva Svetog Nikole; rumänska: Biserica ortodoxă română „Sfântul Nicolae”) en rumänsk-ortodox kyrkobyggnad, belägen i byn Ritiševo i distriktet Södra Banatet i den sydöstra delen av provinsen Vojvodina, i nordöstra Serbien. Kyrkan är helgad åt Helige Nikolaus av Myra. Historik Helige Nikolaus rumänsk-ortodoxa kyrka nämndes för första gången år 1763. Den förstördes år 1788 i ett krig, men den restaurerades mellan åren 1796 och 1797. Inventarier Ikonostasen är gjord av tegel och delvis målad. Ovanför dörrarna på ikonostasen finns en inskription på rumänska. Flera ikoner från 1700-talets andra hälft har bevarats i kyrkan. Se även Östortodoxa kyrkor Östortodoxa kyrkan i Serbien Serbisk-ortodoxa kyrkan Rumäner i Serbien Källor Румунска православна црква Светог Николе - Завод за заштиту споменика културе у Панчеву (archive.org) Externa länkar Bild på kyrkan: Датотека:Rumunska pravoslavna crkva u Ritosevu.jpg — Википедија (wikipedia.org)
Rosalie Morton Park

Park Rozali Morton (Serbian Cyrillic: Парк Розали Мортон) is a park in Belgrade, the capital of Serbia. It is located in the municipality of Savski Venac. Location The park is located in the west-central section of the municipality, in the neighborhood of Dedinje. It is bounded by the streets of Heroja Milana Tepića, Ljutice Bogdana and Bulevar kneza Aleksandra Karađorđevića. History The park was named after American doctor Rosalie Morton (1876–1968) in 2006. She was made a special commissioner of the Red Cross to take supplies to the Macedonian front in the World War I. After the war, she helped to establish three hospitals in Serbia, equipped them with 200 beds and medical supplies, sent 60 students to study medicine in the US and personally supported schooling of 29 Serbian war orphans. In 1919, she donated Ford's medical vehicle to the Belgrade's emergency medical service, the first motorized ambulance in the city. The park is located in the vicinity of several hospitals, including University Hospital Center Dr Dragiša Mišović and it was officially opened on Earth Day, 22 April 2014, with the help from the Red Cross of Serbia and US Embassy in Serbia. In 2016 the park was renovated and rearranged. Concrete paths were replaced with granite ones, and in the center of the park, where the paths are connecting, a small plateau with benches was created. Characteristics The park has a shape of an irregular triangle and covers an area of 0.3 hectares (32,000 sq ft). A memorial information table for Dr Rosalie Morton is placed in the park. Some of the plants in the park include liriodendron trees and cherry laurel shrubs. Gallery References
Парк Розали Мортон

Парк Розали Мортон је градски парк у Београду у насељу Дедиње на општини Савски венац. Налази се између улица Хероја Милана Тепића и Булевар кнеза Александра Карађорђевића, преко пута Болнице др Драгиша Мишовић. Име је добио по америчкој докторки и добротвору Розали Мортон која је учествовала у помагању рањеницима на Солунском фронту, а касније је основала и три болнице у Србији. Парк захвата површину од 0,3 хектара и има облик неправилног троугла. У оквиру њега се налази пешачка стаза са клупама и уређене зелене површине са бројним стаблима. У источном делу су смештена два угоститељска објекта. Види још Кошутњак Топчидер Розали Мортон Галерија Спољашње везе Отворен парк "Розали Мортон" у Београду (језик: српски)
Église Saint-Jean-Glavosek de Krupac

L'église Saint-Jean-Glavosek de Krupac (en serbe cyrillique : Црква Светог Јована Главосека у Крупцу ; en serbe latin : Crkva Svetog Jovana Glavoseka u Krupcu) est une église mémorielle orthodoxe serbe serbe située à Krupac, dans la municipalité de Pirot et dans le district de Pirot, en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (no SK 912). L'église est située dans l'enceinte du monastère de Krupac. Présentation L'église a été fondée pour servir de mémorial et d'ossuaire pour les combattants de la guerre russo-serbo-turque de 1876-1877 et pour ceux qui sont morts entre 1912 et 1918. Références Article connexe Monuments culturels du district de Pirot Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Спомен-црква Светог Јована Главосека у Крупцу (Манастир Крупац)

Спомен-црква Светог Јована Главосека у Крупцу, месту Града Пирота, је црква Манастира Крупац. Као непокретно културно добро има статус споменика културе и заштићена је од стране Републике Србије. Припада Епархији нишкој Српске православне цркве. Црква која се налази у непосредној близини Крупца, на обронцима планине Видлич, посвећена је Усековењу главе Светог Јована Крститеља и представља спомен-цркву и костурницу у којој су сахрањени посмртни остаци погинулих српских ратника у ослободилачким ратовима 1876 -1877. и 1912 -1918. године. У цркви је подигнута спомен-плоча: Спомен-капела подигнута у част и славу палих жртава за ослобођење од Турака 1876 - 1877. године и свим борцима из парохије крупачке који положише своје животе за ослобођење и уједињење Срба, Хрвата и Словенаца од 1912 - 1918. године. Галерија Види још Манастири Епархије нишке Списак споменика културе у Пиротском округу Црква Светог Николе у Крупцу Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Партизанска болница у Ужицу

Партизанска болница је била формирана у Градској болници у Крчагову, одмах после ослобођења Ужица 24. септембра 1941. године. У централном регистру Споменика културе Републике Србије се води под јединственим називом Историјске зграде у Ужицу, као непокретно културно добро од изузетног значаја. У болници је било око 300 рањених партизана и десет лекара који су поред лечења вршили и операције, где је радила је месец дана. Због бомбардовања Крчагова пребачена је у Севојно са целокупним персоналом и инвентаром. Партизанску болницу у Крчагову сачињавале су четири спратне зграде. У послератном периоду подигнути су нови болнички блокови и вршене су незнатне измене на зградама ради побољшања хигијенско-здравствених услова. Ужичка партизанска болница обележена је спомен-плочом. Реконструкција грудног одељења обављена је 2005. године. Види још Историјске зграде у Ужицу Списак споменика културе у Златиборском округу Референце Спољашње везе „Партизанска болница — Споменици културе у Србији”. САНУ. Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.
Église des Saints-Archanges de Kovin

L'église des Saints-Archanges de Kovin (en serbe cyrillique : Црква Светих Арханђела у Ковину ; en serbe latin : Crkva Svetih Arhanđela u Kovinu) est une église orthodoxe serbe située à Kovin, dans la province autonome de Voïvodine et dans le district du Banat méridional en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1464). L'église est dédiée aux archanges saint Michel et saint Gabriel. Présentation La première pierre de l'église a été posée le 1er août 1777 par le métropolite de Karlovci Vićentije Jovanović Vidak, par l'évêque Mojsije Putnik et par l'archiprêtre Stefan Teodorović à l'emplacement d'un édifice plus ancien détruit pour permettre l'érection du nouveau bâtiment. L'iconostase a été sculptée par l'atelier Marković de Novi Sad ; elle est ornée d'icônes réalisées par un peintre inconnu de la fin du XVIIIe siècle. L'édifice est orné de fresques qui pourraient être l'œuvre d'Arsenije Jakšić, qui a travaillé plus tard à la cathédrale Saint-Nicolas de Vršac. L'église abrite également d'autres icônes réalisées vers 1770 par Teodor ou Dimitrije Popović. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat méridional Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe