NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Шејх-Мустафино турбе (Београд)

Шејх-Мустафино турбе је турбе (маузолеј) у Вишњићевој улици у Београду. Подигнуто је 1783. године и било је у саставу текије (исламске богомоље у којој се дервиши окупљају, бораве и врше верске обреде). Облик турбета потиче из предисламског времена и подсећа на тадашњи шатор. Шејх Мустафа је дервиш који је сахрањен у турбету. Обновљено је 2013. године. Од 2015. доступан је посетиоцима у оквиру Ноћи музеја. Текија Шејх-Мустафино турбе посвећено је Мустафи Багдађанину, старешини Хаџи-шејх Мухамедове текије у којој су се окупљали дервиши моћног реда Кадири. Налазила се на углу данашњег Студентског трга и Вишњићеве улице што знамо на основу уцртаног плана једног аустријског официра. Постоји сачувана њена фотографија те се зна како је изгледала. Сачињавали су је зграда текије (главна зграда) и турбе на гробу хаџи-шеиха Мустафе, дервиша који је једно време био старешина ове текије. Зграда текије је имала правоугаону основу. Дужом страном била је окренута тргу, са којег се видела као приземна, док је због терена у паду из дворишта била једноспратна. Текија је у српском устанку 1804–1813. године једно време служила као седиште Правитељствујушчег совјета, највише извршне власти новостворене државе. У њој је 1811. године умро Доситеј Обрадовић. Турбе По обичају, значајније старешине реда сахрањиване су у двориштима својих текија, па је тако, по наређењу Хисни-ефендије, везировог заменика у Београду, подигнуто турбе на гробу шејх-Мустафе Багдађанина. У натпису Шејх-Мустафиног турбета који је 1783. године подигао дефтердар Хусни Јусуф, пише да је Шејх-Мустафа био садија, односно припадник садијског тариката или дервишког реда. У каменој плочи изнад улаза урезан је натпис на турском језику са подацима о оснивачу турбета, његовим побудама и о датуму подизања. Турбе има шестоугаону основу над којом се уздиже такође шестоугаони тамбур који носи куполу кружне основе. Озидано је каменом. Камени оквир портала и подеони венци су профилисани. Унутрашњост је украшена записима из Курана. На средини просторије налази се покривен саркофаг који обележава сам гроб (или гробове). У турбету су сахрањена још два дервиша: Оросанли Мехмед-бабе и Хатенћели шеф Хаџи Омер-бабе. Галерија слика Види још Шеих Мустафа Списак споменика културе у Београду Референце Литература Здравковић, Иван (1964). Избор грађе за проучавање споменика исламске архитектуре у Југославији. Београд: Југословенски институт за заштиту споменика културе, (Београд : Београдски графички завод). COBISS.SR 43669767 COBISS.RS 43669767 COBISS.BH 7178246 Kukavica, Edin Urjan (2012). . „Džamije i tekije u Beogradu”. Behar. 107: 31—36. Архивирано из оригинала 22. 09. 2021. г. Приступљено 27. 9. 2018. Туцић, Хајна (2008). Подручје око Доситејевог лицеја [каталог] (PDF). Београд: Завод за заштиту споменика културе града Београда, (Београд : Раковић). Архивирано из оригинала (PDF) 03. 03. 2016. г. Приступљено 05. 06. 2019. COBISS.SR 154671116 Спољашње везе Споменици културе - шеик Мустафино турбе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика Турбе Шеих Мустафе
Sjenica Airport

Sjenica Airport (Serbian: Аеродром Сјеница / Aerodrom Sjenica) (ICAO: LYSJ), also known as Dubinje Airport (Serbian: Аеродром Дубиње / Aerodrom Dubinje) is a military airport in Serbia, near the town of Sjenica on Pešter plateau. The airport is also near to the mountain resort Zlatar. History The airport was built as a military one, and used by Yugoslav army air force. During the 1999 NATO bombing of FR Yugoslavia, it was damaged. On 27 September 2006, the Military of Serbia announced that it would sell Sjenica Airport meaning that the airport would become public, but this was never materialised. The management of Belgrade Nikola Tesla Airport have visited Sjenica Airport on 18 May 2006, and announced plans of making a project aimed at turning this airport into a public one. The airport will mostly be used for cargo and possible tourist transport. Local companies confirmed their interest for this project. See also List of airports in Serbia Transport in Serbia Sources (in Serbian) Аеродром у Сјеници највећи изазов за деминере (Politika, 21.07.2019) (in Serbian) Najavljen je mogući predlog da se otkupi vojni Aerodrom u Sjenici, na tromesečni period tokom godine, kada bi služio u civilne svrhe za kargo prevoz, a u čijem okruženju bi se mogli izgraditi golf tereni, što bi, kako je rečeno, u predele skoro netaknute prirode, privuklo i strane turiste. (Danas, 29.10.2009) (in Serbian) Sjenica: Ostaje vojni aerodrom (FoNet, 24.09.2009) (in Serbian) Privreda Novog Pazara, koja tesno sarađuje sa Turskom, najavljivala je obnovu vojnog Aerodroma „Sjenica”, koji je takođe teško oštećen u bombardovanju. Vojska je voljna da proda taj aerodrom, ali kupaca i investitora i dalje nema. (Politika, 31.05.2009) (in Serbian) TUŽNA SUDBINA AERODROMA DUBINJE KOD SJENICE - Na pisti napasaju ovce (in Serbian) "Krtice" (Moles) - MiG-21s in bunker - Four MiG-21 and one G-4 Super Galeb buried in kamponir's at military airport Dubinje near Sjenica Archived 2008-12-29 at the Wayback Machine (in Serbian) U Sjenici spremni da kupe vojni aerodrom (in Bosnian) Aerodrom Sjenica - "Dubinje" (in Serbian) Poseta predstavnika JP Aerodrom "Nikola Tesla" Aerodromu u Sjenici (in Serbian) "Kontrola leta" (NIN) External links Media related to Sjenica Airport at Wikimedia Commons (in English) Dubinje on earthsearch.net Sjenica Airport map
Аеродром Сјеница

Аеродром Сјеница (IATA: /, ICAO: LYSJ) познат још и као аеродром Дубиње, је војни аеродром у Србији, у близини Сјенице на Пештерској висоравни. Аеродром је такође у близини Златара. Аеродром има једну асфалтну полетно слетну стазу дугачку 2500 и широку 30 метара. Историјат Аеродром је био алтернативни војни аеродром Југословенске народне армије, који није имао сталну посаду. Током НАТО агресије СР Југославије 1999. године аеродром је оштећен. Године 2006. војска је објавила да постоји могућност да Аеродром у Сјеници постане јавни аеродром. Види још Аеродроми у Србији Референце Najavljen je mogući predlog da se otkupi vojni Aerodrom u Sjenici, na tromesečni period tokom godine, kada bi služio u civilne svrhe za kargo prevoz, a u čijem okruženju bi se mogli izgraditi golf tereni, što bi, kako je rečeno, u predele skoro netaknute prirode, privuklo i strane turiste. (Danas, 29.10.2009) Sjenica: Ostaje vojni aerodrom Архивирано 2013-04-16 на сајту Archive.today (FoNet, 24.09.2009) Privreda Novog Pazara, koja tesno sarađuje sa Turskom, najavljivala je obnovu vojnog Aerodroma „Sjenica”, koji je takođe teško oštećen u bombardovanju. Vojska je voljna da proda taj aerodrom, ali kupaca i investitora i dalje nema. (Politika, 31.05.2009) TUŽNA SUDBINA AERODROMA DUBINJE KOD SJENICE - Na pisti napasaju ovce "Krtice" (Moles) - MiG-21s in bunker - Four MiG-21 and one G-4 Super Galeb buried in kamponir's at military airport Dubinje near Sjenica Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. децембар 2008) Aerodrom Sjenica - "Dubinje" Poseta predstavnika JP Aerodrom "Nikola Tesla" Aerodromu u Sjenici "Kontrola leta" (NIN) "Ovako danas izgleda aerodrom "Dubinje" (Video)" Спољашње везе (језик: енглески) Dubinje on earthsearch.net Sjenica Airport map
Lisičji Jarak Airfield

Lisičji Jarak Airfield (Serbian: Аеродром Лисичји Јарак / Aerodrom Lisičji Jarak) (ICAO: LYBJ) is located 13 km north from the city of Belgrade, near Padinska Skela, Serbia. The aerodrome is mostly used for pilot training and sport parachuting jumps, as well as crop dusting operations. See also List of airports in Serbia External links Lisičji Jarak airfield information (PDF)
Letališče Lisičji Jarak

Letališče Lisičji Jarak (srbska cirilica Аеродром Лисичји Јарак, latinica Aerodrom Lisičji Jarak) je športno letališče v Padinski Skeli v Srbiji, okoli 13 km severno od Beograda. Glej tudi seznam letališč seznam letališč v Srbiji
Аеродром Лисичји Јарак

Аеродром Лисичји Јарак (IATA: нема, ICAO: LYBJ) је спортски аеродром у Падинској Скели, Београд. Аеродром је лоциран на око 13 km северно од центра Београда. Аеродром се користи за спортско и аматерско летење, падобранство и операције запрашивања. Спољашње везе
Trstenik Airfield

Trstenik Airfield (ICAO: LYTR) (Serbian: Аеродром Трстеник, Latin: Aerodrom Trstenik), also known as "Odžaci", is a recreational aerodrome in Serbia, 2.5 km from the town of Trstenik and 12 km from the spa of Vrnjačka Banja. The airfield is within the closest vicinity (60 kilometres-about 50 minutes by bus, instead 2 hours 45 mins from Niš Constantine the Great Airport transfer) to the famous Kopaonik mountain ski resort, and is also 20 kilometres from the Goč mountain. The grass runway is 80 meters (260 feet) wide with concrete runway beginnings on both thresholds 30 meters (98 feet) in width and 300 meters (980 feet) in length. In 1990, construction finished on a new control tower and underground fuel tanks. History On 4 July 1965, Jat Airways, then known as JAT Yugoslav Airlines, opened a route between Belgrade and spa resort Vrnjačka Banja with a Douglas DC-3 aircraft. In 2007, the Vrnjačka Banja resort and the Trstenik airport requested approval for opening the airport to the public. The government will most likely accept the proposal. See also List of airports in Serbia External links Official website Trstenik Airport at Panoramio (in English)Aero Sports (in Serbian) Trstenik airport information (PDF) (in Serbian) Srbija će imati 16 malih aerodroma (in Serbian) Poleće biznis sa vojne piste
Sremska Mitrovica Airport

Sremska Mitrovica Airport (Serbian: Аеродром Сремска Митровица / Aerodrom Sremska Mitrovica) (ICAO: LYSM) is an airport near the city of Sremska Mitrovica, Serbia. The airport is also known as Veliki Radinci Airport (Serbian: Аеродром Велики Радинци / Aerodrom Veliki Radinci). Airport is operated by flight club "Sremska Mitrovica". Main operations on the airport are soaring, gliding and sport, general and ultralight flying. At Sremska Mitrovica Airport is the only operating TOST winch which is used for gliding operations all around the year giving all interested pilots opportunity to fly at low cost. Flight club is investing in infrastructure around the airport to give better conditions for visiting pilots. Housing and ground entertainment is under construction. See also Sremska Mitrovica List of airports in Serbia External links Sremska Mitrovica airport information (PDF)
Aeroportul Sremska Mitrovica

Aeroportul Sremska Mitrovica (IATA: SMC, ICAO: LYSM) este un aeroport din Veliki Radinci⁠(d), Grad Sremska Mitrovica⁠(d), Districtul Srem, Voivodina, Serbia ce deservește zona Sremska Mitrovica. Situat la o altitudine de 93 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Vieille école de Žarkovo

La vieille école de Žarkovo (en serbe cyrillique : Стара школа у Жаркову ; en serbe latin : Stara škola u Žarkovu) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Čukarica et dans le quartier de Žarkovo. Construite dans les années 1850, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La vieille école est située 2 rue Ace Joksimovića, dans le quartier de Žarkovo. Elle a été construite dans les années 1850 pour servir de bâtiment administratif au quartier de Žarkovo. L'école élémentaire du quartier s'est installée dans les lieux en 1880 et la maison a rempli cette fonction depuis cette époque. Le bâtiment est très simple. Il dispose de deux salles de classe et plusieurs locaux auxiliaires. Le toit à quatre pans est couvert de bitume. L'école constitue l'un des rares exemples d'école élémentaire du XIXe siècle en Serbie et offre un document sur l'évolution de l'éducation en milieu rural dans le Grand Belgrade de cette époque. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Čukarica Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Зграда школе у Жаркову

Стара школа у Жаркову, на територији градске општине Чукарица, подигнута је половином 19. века. Зграда је подигнута као управна зграда жарковачке општине, да би 1880. године у њу била усељена основна школа. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Изглед школе Зидана је од тврдог материјала као једоспратна грађевина једноставног правоугаоног облика с две учионице и мањим помоћним просторијама, са подрумом испод једног дела зграде. Кров је на четири воде и покривен бибер црепом. Зграда је редак примерак сачуваних сеоских школа из 19. века и документује развој сеоског школства и услове под којима је обављана основна настава на ширем градском подручју. Данас је зграда старе школе под заштитом Завода за заштиту споменика и у њој се налази Завичајни музеј Жарково. Види још Зграда Основне школе „Љуба Ненадовић“ у Жаркову Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Стара школа у Жаркову (9. фебруар 2016)
Villa d'Olga Mos

La villa d'Olga Mos (en serbe cyrillique : Вила Олге Мос ; en serbe latin : Vila Olge Mos) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite en 1938, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La villa d'Olga Mos, située 29 rue Tolstojeva, a été construite sur la colline de Topčider ; elle a été conçue par l'architecte Svetomir Lazić, qui fait partie des architectes modernistes de Belgrade et particulièrement connu par son atelier de décoration d'intérieur. La maison dispose d'une cave, d'un rez-de-chaussée et d'un étage ; le rez-de-chaussée comprend les zones de réception, un salon et un bureau de travail. L'un des principaux éléments de la structuration de l'espace est le hall central qui dessert le rez-de-chaussée et l'étage. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Savski venac Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Вила Олге Мос

Вила Олге Мос се налази у Београду, на територији градске општине Савски венац. Подигнута је 1938. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Вила је подигнута на Топчидерском брду, по пројекту архитекте Светомира Лазића. Састоји од приземља где се налазио репрезентативни пријемни простор, дневни боравак и радни кабинет и спрата. Један од главних елемената просторне организације је централни хол који запрема спратне висине приземља и спрата и обезбеђује физичку комуникацију међу етажама. Посебно је атрактивно обликован простор радног кабинета, што је постигнуто испустом, који се наметнуо и као најатрактивнији визуелни елемент уличног фасадног фронта. Добро промишљено осветљење простора постигнуто је хоризонталним прозорским тракама и великим стакленим платнима постављеним у металне рамове, што су карактеристични обликовни мотиви модерне архитектуре. У обликовању су прихваћена начела модернизма који је у ширем европском контексту доминирао у четвртој деценији 20. века, када је покрет добио пуну афирмацију као најпрогресивнији покрет новог времена. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Villa de Dušan Tomić

La villa de Dušan Tomić (en serbe cyrillique : Вила Душана Томића ; en serbe latin : Vila Dušana Tomića) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite en 1930 et 1931, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation La villa de Dušan Tomić, professeur à la faculté technique de l'Université de Belgrade, est située 8 rue Užička. Elle a été construite en 1931, d'après les plans des frères Petar et Branko Krstić. La villa se caractérise par sa forme massive, avec un intérieur organisé de façon traditionnelle et fonctionnelle autour d'un hall central, sans continuité entre le rez-de-chaussée et l'étage. En revanche, les façades sont dessinées dans un style moderniste, avec des cubes qui s'articulent verticalement et horizontalement, des surfaces pleines et des ouvertures. L'ensemble ne contient pas d'ornement, à l'exception du porche qui surmonte l'entrée principale et qui est soutenu par deux cariatides. En plus de sa valeur architecturale, la villa doit son importance au professeur Dušan Tomić, qui était un grand amateur d'architecture et qui fut le fondateur du Prix de la plus belle façade. D'autre part, les architectes de la maison, les frères Petar et Branko Krstić, figurent parmi les architectes serbes les plus importants et la villa constitue l'une de leurs créations les plus abouties. Références Articles connexes Savski venac Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Вила Душана Томића

Вила Душана Томића се налази у Београду, на територији градске општине Савски венац. Подигнута је 1931. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Вила је подигнута за професора Техничког факултета Душана Томића по пројекту архитеката Петра и Бранка Крстића. Састоји од сутерена, приземља и спрата, са просторном организацијом која је заснована на захтевима функционализма. Фасаде су модернистички обликоване са изванредно артикулисаним вертикалним и хоризонталним кубусима, пуним површинама и отворима. Вила, са најранијим потпуно безорнаменталним фасадама, представља највиши домет зрелог модернизма. Сем архитектонских вредности, објекат је значајан и због улоге њеног инвеститора у међуратном градитељству. Професор Томић је био велики љубитељ архитектуре и утемељивач „Награде за најлепшу фасаду”, која је предратни еквивалент за велику награду архитектуре. Од посебне важности је чињеница да градитељи објекта, Петар и Бранко Крстић, спадају у ред најзначајнијих српских архитеката који су управо у вили Душана Томића остварили једно од својих најбољих дела. Не мање значајна је и вештина уклапања једне модерне, кубичне структуре, у већ постојећи амбијент Топчидерског брда. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика Марија Ристић, Награда Најлепша фасада међуратног Београда
Villa de Stevka Milićević

La villa de Stevka Milićević (en serbe cyrillique : Вила Стевке Милићевић ; en serbe latin : Vila Stevke Milićević) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Construite en 1929 et 1930, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La villa, située 54 rue Užička, a été construite en 1929 et 1930 par les frères Petar et Branko Krstić ; elle se trouve dans un jardin paysagé, dans le quartier de Dedinje. Elle a été dessinée dans un style moderne, avec des réminiscences académiques. L'intérieur est traditionnel, avec une séparation fonctionnelle entre les parties réservées à la réception et aux appartements privés, situés au rez-de-chaussée et au premier étage, les fonctions de service étant réservées au sous-sol à demi enterré. L'aspect moderne de la maison est lié à l'idée, sous-jacente, d'asymétrie. Par son architecture, la maison constitue l'un des premiers exemples de l'architecture moderniste à Belgrade. Elle constitue également une étape importante dans l'œuvre des frères Krstić. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Savski venac Portail de Belgrade Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Вила Стевке Милићевић у Београду

Вила Стевке Милићевић у Београду, налази се у Ужичкој улици 54 и представља непокретно културно добро као споменик културе. Архитектура Вила је саграђена 1929—1930. године, према пројектима истакнутих архитеката браће Петра и Бранка Крстића. Власница виле је била Стевка Милићевић, рођена Николић, супруга адвоката Милића Милићевића. У контексту београдске архитектуре између два светска рата, представља пример тежње ка модерном изразу. Смештена је на пространој парцели, а око здања је уређен врт, у једној од најстаријих улица резиденцијалне зоне Дедиња. Обликована је у духу архитектуре ране модерне, са академским реминисценцијама. Посебно је осмишљена улазна партија са потпуно симетричним историјским цитатом трема са каријатидама. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе Политика/Лепотице Београда Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара
École d'art de Belgrade

L'école d'art (en serbe cyrillique : Зграда Уметничке школе ; en serbe latin : Zgrada Umetničke škole) est un édifice situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. En raison de son importance architecturale et historique, cet édifice, construit vers 1836, figure sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation L'école d'art de Belgrade, située 4 rue Kralja Petra, a été construite vers 1836 pour servir d'annexe dans le cadre du complexe de la résidence de la princesse Ljubica, dans l'ancien quartier de Varoš Kapija, qui était le centre de la vie politique et sociale de la principauté de Serbie. La maison a changé plusieurs fois d'affectation. Le prince Michel III Obrenović y vécut jusqu'en 1842 ; elle abrita ensuite les ministères de l'Intérieur, de la Justice et de l'Éducation ; elle accueillit le premier lycée de Belgrade puis l'école des Arts et Métiers au sein de l'Académie des beaux-arts. Elle abrite aujourd'hui la faculté des arts appliqués de l'université des arts de Belgrade. La maison possède une structure en bois caractéristique de l'architecture de la première moitié du XIXe siècle à Belgrade. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad Portail de Belgrade Portail de l’éducation Portail de la protection du patrimoine
Зграда уметничке школе у Београду

Зграда уметничке школе у Београду се налази у улици Краља Петра 4 и представља непокретно културно добро као споменик културе. Зграда је саграђена око 1836. године уз Конак кнегиње Љубице, када је имала намену као помоћни објекат, у коме је до 1842. године становао кнез Михаило. Зграда је припадала простору некадашње „Варош капије“, која је била средиште политичког и друштвеног живота Кнежевине Србије, у којем су било смештено Попечитељство унутрашњих дела, Правосуђа и Просвете, а од 1846. године у згради се уселила Прва београдска гимназија. Грађена је у бондручном конструктивном систему, типичном за градитељство прве половине 19. века у Београду. Зграда је саграђена као једноспратни објекат са основом у облику ћириличног слова 'П'. Небитне измене и просторно прилагођавање намени нису утицале на њен споменички карактер. Уметничкозанатска школа, као наставак Српске цртачке и Српске сликарске школе Кирила Кутлика односно Ристе Вукановића започела је своју делатност у овој згради 1905. године. Прерастањем у Академију ликовних уметности, исељена је 1937, а њене просторије заузела је новооснована Академија примењених уметности. Данас се у овој згради налази деканат и неколико одсека Факултета примењених уметности. Споменичност овог објекта условљена је педагошким и јавним деловањем просветних установа, одшколованих генерација међу којима су и државници, научници, књижевници, уметници и друштвени радници, у дугом временском распону од 1847. до данас. Види још Списак споменика културе у Београду Краљевска уметничка школа у Београду Факултет примењених уметности Универзитета уметности у Београду Референце Спољашње везе „Зграда уметничке школе — Споменици културе у Србији”. САНУ. Знаменитости Београда/Зграда уметничке школе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика