NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Браничевски управни округ

Браничевски управни округ се налази у источном делу Републике Србије. Седиште округа је градско насеље Пожаревац, позната раскрсница путева, кроз који и данас воде бројне саобраћајнице. Има укупно 183.625 становника (попис 2011). Према подацима са последњег пописа 2022. године у округу је живело 156.367 становника Средином XIX века, у време осамостаљивања српске државе, Пожаревац постаје, поред Крагујевца, друга престоница кнеза Милоша Обреновића. Кнез Милош Обреновић је још за живота подигао себи, у Пожаревцу, споменике: Саборну цркву (1819. године), конак - дворац (1825. Године) нову чаршију (1827. Године) и ергелу Љубичево (1860. године). Културне знаменитости Браничевског округа су: Виминацијум, Костолац Народни музеј у Пожаревцу (први саграђен након београдског) Етно парк Тулба (јединствени музеј у природи) Галерија слика Милене Павловић-Барили (познате сликарке и песникиње надреализма) Манастири Рукумија, Сестрољин. Туман, Брадача, Заова, Горњак, Витовница, Нимник Голубачки Град, СО Голубац Краку лу Јордан, с. Волуја СО Кучево Природне знаменитости Браничевског округа су: пећине у СО Кучево: пећина Церемошња, пећина Равништарка, Дубочка пећина, Шевичка пећина врело реке Млаве, Жагубица Крупајско врело, Крепољин Горњачка клисура Привредни капацитети овог округа концентрисани су у близини градова Пожаревац и Костолац. Начелник округа је био Горан С. Петровић (одлуком Владе Републике Србије од 28. јуна 2007. године). Садашњи начелник округа је Александар Ђокић (постављен Решењем Владе РС број 119-8806/2013 од 16.10.2013. године) Територијална организација Браничевски управни округ чини један град и седам општина: Демографија Према последњем попису становништва из 2022. у Браничевском управном округу живело је 156.367 становника што је за 27.258 мање (-14,84%) у односу на попис из 2011. године када је било 183.625 становника. Етничку већину чине Срби, а од мањина издвајају се Власи, Роми и Румуни. Највећа насеља Види још Окрузи Србије Браничево (област) Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Браничевський округ

Браничевський округ (сербська кирилиця: Браничевски округ, латинізовано: Braničevski okrug, вимова [brǎnitʃɛv̞skiː ôkruːɡ]; румунською: Districtul Braničevo) — один з дев'яти адміністративних округів Південної та Східної Сербії. Розширюється в північно-східних частинах Сербії. За даними перепису населення 2022 року, в ньому проживало 156 367 жителів. Адміністративний центр округу — місто Пожаревац.
ОШ „Карађорђе” Чукарица

Oсновна школа "Карађорђе" једна је од основних школа на Чукарици. Налази се у улици Вука Караџића 11 у Остружници. Основна школа у Остружници једна је од најстаријих основних школа у Србији, основана 1805. године. Школа се налази у центру насеља Остружница на 12 километара од Београда и на 16 километара од ушћа Саве у Дунав. Некада је била матична школа за сва оближња места. Име школе Школа носи име по вођи Првог српског устанка, Ђорђу Петровићу - Карађорђу, који је заједно са осталим војводама подржао оснивање ове школе на првој парламентарној скупштини у Остружници, 1804. године. Историјат Контрактом од стране кметова и кнежева-устаника убрзо после одржавања Прве парламентарне скупштине у Остружници, 1804. године, основна је школа у Остружници 16. јула 1805. године при старој цркви брвнари. Старе цркве-брвнаре више нема, школа је пре више од 150 година пресељена на место на којем се и данас налази, у улицу Вука Караџића. Прва школска зграда, пише Јоаким Вујић, подигнута је у периоду 1805. – 1813. године, друга 1814, а дограђивање исте вршено је 1826. године. Трећа школска зграда подигнута је 1903. године. Постојећа зграда проширена 1959. и 1962. године. Школа никад није мењала име. Међу првим ђацима били су Карађорђев син Алекса, пасторак Миленка Стојковића Николча Карапанџић, Радован Дољанчевић, Јовица Миловановић, Лазар Поповић, Максим Ранковић, Иван и Младен Стојковић. Наредних година, све до слома устанка 1813. године, али и касније, ученици школе били су и Петровићи, Станковићи, Талићи, Сушићи, Остојићи, Живаљевићи... све потомци старих устаничких породица које и данас насељавају Остружницу. Деца из тих породица и данас су ученици ОШ „Карађорђе“. Школа данас Школа има осам учионица и кабинет за информатику. Наставу у две смене похађа 330 ученика. Страни језици који се уче у школи су енглески и немачки језик. На основу испитивања Завода за вредновање квалитета образовања и васпитања 2012. године, школа је уврштене у 50. најбољих школа у Србији. Пре четири године школа је, према пројекту ДИЛС Министарства просвете „идентификована као једна од најбољих школа у Србији". Jубилеј - 210 година ОШ Карађорђе Свечаном приредбом 18.05.2015. Oсновна школа "Карађорђе" у Остружници обележила је јубилеј - 210 година од оснивања. На свечаној приредби поводом јубилеја испред Српске православне цркве, присутне је у име Његове Светости Патријарха српског Иринеја поздравио и благословио Епископ топлички aрхимандрит Арсеније. Монографија ОШ „Карађорђе" Промоција монографије „Остружничка ОШ „Карађорђе 1805-2015" одржана је 8.октобра 2015. у Културном центру „Чукарица". Аутор монографије Радомир Ј. Поповић, настојао је да према савременим начелима историјских истраживања, прикаже развој школе од оснивања до данас, када школа обележава 210 година постојања. Види још Остружничка скупштина Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Oсновна школа "Карађорђе" на сајту planplus.rs U najstarijoj školi u Srbiji
ОШ „Љуба Ненадовић” Чукарица

Основна школа „Љуба Ненадовић” једна је од основних школа на Чукарици. Налази се у улици Аце Јоксимовића 25 у Жаркову. Име школе Основна школа „Љуба Ненадовић” носи име по српском књижевнику и песнику Љубомиру-Љуби Ненадовићу. Био је архивар и протоколист у Министарству иностраних дела, секретар Српског посланства у Цариграду и начелник Министарства просвете. Историјат Основна школа „Љуба Ненадовић” једна је од најстаријих школа у Београду. Основана је давне 1840. године. Почеци школе везани су за учитеља Стојана Чолу и 1840. годину, када је у старој општинској судници, згради плетари, почела да ради прва школа у Жаркову. Нажалост, „Стара школа” и ако је као споменик културе под заштитом Завода за заштиту споменика, она из дана у дан пропада, препуштена зубу времена. Ангажовањем тадашњег учитеља Алексија Ђурића, на светог Саву 1914. године, отворена је нова школа. Зграду школе пројектовао је Стеван Б. Савковић. Зграда школе била је тада, и све до Другог светског рата, једна од најмодернијих и најлепших зграда у околини Београда. Спољни изглед зграде је изузетно леп и архитектонски интересантан, са звоником у центру зграде. Ова зграда је због историјско-архитектонског значаја стављена под заштиту државе као споменик културе. Данашња школа 'Љуба Ненадовић' подигнута је 1953. године, а дограђивана од 1966. до 1969. године. Сада је то модерна, савремена школа. Школа данас Школа располаже са 17 учионица и кабинета, 2 радионице за техничко образовање, 2 фискултурне сале и отвореним теренима у дворишту школе. Страни језици који се уче у школи су енглески и руски. Наставу данас похађа око 1300 ученика распоређених у 43 одељења. Настава се одвија у две смене. У школи је организован продужени боравак за ученике нижих разреда. Види још Зграда ОШ „Љуба Ненадовић” Жарково Референце Спољашње везе Основна школа "Љуба Ненадовић" - Званични веб-сајт Основна школа "Љуба Ненадовић" на сајту planplus.rs Основна школа "Љуба Ненадовић" на Facebook Основна школа "Љуба Ненадовић" на сајту Жарково општина
ОШ „Мирослав Антић” Чукарица

Основна школа "Мирослав Антић" једна је од основних школа на Чукарици. Налази се у улици Црвено барјаче 6 на Белим Водама у Жаркову. Име школе Основна школа "Мирослав Антић" носи име по српском песнику, сликару, драмском писацу и редитељу Мирославу-Мики Aнтићу. Историјат У насељу Беле Воде прва школа је почела са радом 1945. године у згради бивше жандармеријске станице, а састојала се од свега два одељења. Прва школска зграда изграђена је 1962. године и она и данас представља део школског комплекса. Школа се тада звала „Беле Воде” и те године кренула је са 336 ученика и 22 наставника. Имала је девет учионица, две омање канцеларије, кухињу, малу просторију за огрев и два санитарна чвора. Друга етапа развоја школе почиње 1968. године, када је дограђен део школе који се састоји од приземља, спрата и фискултурне сале са припадајућим просторијама. Нови део је функционално повезан са старим делом зграде, а у приземљу и на спрату се нашло места за осам учионоца, два кабинета, две просторије за ђачку радионицу, трпезарију са кухињом, две одаје за дневни боравак и библиотеку. На овај начин добијена је корисна површина школе од 3450 m² (од тога је 1680 m² у новом и 1770 m² у старом делу зграде). Године 1974. школа мења назив у Милентије Поповић, који се задржао све до 2004. године, када школа добија ново име „Мирослав Антић”. Непрекидно увећање броја становника на Белим Водама захтевало је и проширење школских капацитета, па је 1994. године уследила реконструкција. Надограђен је стари део школске зграде и на тај начин је добијено пет нових учиница и два мокра чвора за ученике првог и другог разреда, а изграђено је и неколико нових просторија, нова библиотека са читаоницом и извршена реконструкција крова. Школа данас Школа данас располаже са десет класичних учионица, тринаест кабинета, просторијом за дневни боравак деце, фискултурном салом са две свлачионице, просторијом за библиотеку са читаоницом и зборницом за наставнике. Укупна корисна површина самог објекта је 3986 метара квадратних, а површина дворишта износи један хектар и педесет пет ари. Наставу слуша 1151 ученик. Ученици су распоређени у четрдесет и четири одељења, а са њима ради 69 наставника, 4 стручна сарадника, и 22 запослених ван наставе. Страни језици који се уче у школи су енглески и руски језик. У школи је организован продужени боравак. Референце Спољашње везе Основна школа "Мирослав Антић" - Званични веб-сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (24. март 2020) Основна школа "Мирослав Антић" на сајту planplus.rs
ОШ „Ђорђе Крстић” Чукарица

ОШ „Ђорђе Крстић“ једна је од основних школа на Чукарици. Налази се у улици Живка Настића Бабе 12 у Жаркову. Историјат Основна школа „Ђорђе Крстић” основана је 1905. године. Првих неколико година настава је извођена у приватним кућама, јер није било одговарајућег простора за извођење наставног процеса. Прва школска зграда подигнута је 1908. године у Радничкој улици бр. 49. Носила је име „Краљ Дечански”. Наставу је похађало једно одељење од 30 ученика. Први учитељ у новој згради био је Исак Израиљевић. Године 1944. назив школе је укинут и школа је добила име Основна школа број 26. Од 1953. године школа је носи име по знаменитом сликару наше реалистичке уметности Ђорђу Крстићу. Септембра 1974. године, школа је добила нову, модерну зграду у којој се и данас налази. Школа данас Данас школа има више од 1200 ученика и нешто више од 100 запослених. Површина школе је 6700m². У школи је организована кабинетска настава. Школа поседује библиотеку и читаоницу, фискултурну салу и школски базен. У ОШ „Ђорђе Крстић” 1980. године снимљен је филм Мајстори, мајстори. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт ОШ „Ђорђе Крстић” на сајту planplus.rs Фејсбук страница Основне школе „Ђорђе Крстић”
ОШ „Јосиф Панчић” Чукарица

Основна школа "Јосиф Панчић" једна је од основних школа на Чукарици. Налази се у Пожешкој улици 52 на Бановом брду у Београду. Име школе Школа носи име по познатом српском лекару и ботаничару "Јосиф Панчић". Јосиф Панчић (Угрини код Брибира, 17. април 1814. — Београд, 8. март 1888) је био српски лекар, ботаничар и први председник Српске краљевске академије. Историјат Тридесетих година двадесетог века, старо насеље Чукарица постаје тесно за све већи прилив нових становника. Обе школске зграде на старој Чукарици, у Радничкој улици постају тесне и недовољне. Због сталног притиска и жалби грађана Чукарице, београдска општина 1936. године почиње изградњу нове школе на Бановом брду под називом „Матија Бан”. Школа је почела са радом 17. априла 1937. године, освећена је 27. јануара 1938. Назив мења 1951. године у „Осмољетка број 13”, и тада од четвороразредне постаје осмогодишња школа. Само годину дана касније 1952., школа је поново преименована, и добија назив „Јосиф Панчић” који је још увек актуелан. 1959. у школи раде тзв. помоћна одељења за децу умањених способности а школа добија првог школског психолога. Школске 1960/61. године школу похађа 1438 ученика, и наставу држи 56 учитеља, наставника и професора. 1976. Почиње изградња другог спрата, а тиме ће се омогућити далеко бољи услови рада за будуће генерације ученика. Школа данас За потребе наставе школа располаже са 13 класичних учионица, 17 кабинета и две фискултурне сале. Страни језици који се уче у школи су енглески и француски. Наставу похађа око 1300 ученика, распоређених у 48 одељења. Настава се одвија у две смене. У школи је организован продужени боравак за ученике првог и другог разреда. Познате личности које били су ученици ОШ "Јосиф Панчић" Познате личности које су похађале ОШ "Јосиф Панчић били су: Бранислав - Баника Бојић књижевник и драматург, Драган Колунџија песник, Милован Данојлић књижевник, Драган Милеуснић вајар, Владислав Тодоровић Шиља сликар, Мирјана Стефановић књижевник, Владимир Јовановић оперски певач, Станислав Караси фудбалер, Ненад Стекић атлетичар, Виктор Савић глумац. Референце Спољашње везе Основна школа "Јосиф Панчић" - Званични веб-сајт Основна школа "Јосиф Панчић" на сајту planplus.rs Kanal OS Josif Pancic Beograd na YouTube Основна школа "Јосиф Панчић" на Facebook
ОШ „Филип Кљајић Фића” Чукарица

Основна школа "Филип Кљајић Фића" је једна од основних школа на Чукарици. Налази се у улици Николаја Гогоља 40 на Бановом брду, у Београду. Име школе Школа носи име по револуционару и учеснику Народноослободилачке борбе Филипу Кљајићу Фићи. Тадашњим указом Председништва Антифашистичког већа народног ослобођења Југославије (АВНОЈ), међу првим борцима Народноослободилачке војске, 25. септембра 1944. године је проглашен за народног хероја. Историјат школе Основна школа "Филип Кљајић Фића" је основана 1961. године на Бановом Брду. Школа је позната по томе што је прва у Београду имала клизалиште. Школа данас Школу похађа око 1000 ђака који су распоређени у 39 одељења. На располагању, школа има две фискултурне сале, један базен, терене за физичко, информатичке учионице, кухињу и продужени боравак ученика од првог до четвртог разреда. Осим тога, школа поседује највећу библиотеку на Чукарици са око 25000 књига. Због броја ђака, настава у школи се одвија у две смене. Страни језици који се у њој уче су енглески и немачки језик. Осим тога, као део склопа ваннаставних активности, организован је рад већег броја секција попут еколошке, драмске, рецитаторске, литерарне, спортске секције, те и клуба младих техничара, хора и других активности. Види још Списак основних школа у Београду Филип Кљајић Фића Градска општина Чукарица Референце Спољашње везе Званични веб-сајт основне школе "Филип Кљајић Фића" Основна школа "Филип Кљајић Фића", сајт "Основне школе - Едукација"
ОШ „Уједињене нације” Чукарица

Основна школа „Уједињене нације” једна је од основних школа на Чукарици. Налази се у улици Борова 8 у насељу Церак Виногради у Београду. Име школе Основна школа Основна школа „Уједињене нације” носи име по једној од највећих светских организација Уједињеним нацијама. Историја Основна школа Уједињене нације отворена је 1985. године и препознаје се по згради модерне архитектуре која је прилагођена потребама ученика и наставника. Школа је изграђена у исто време када je изграђено насеље Церак Виногради. Школа данас Зграда школе је модерно архитектонско здање са 14 учионица, 18 кабинета, мултимедијалним учионицом, библиотеком, свечаном салом, фискултурном салом са трибинама, спортским теренима за кошарку, рукомет, фудбал и одбојку и две учионице продуженог боравка. Школско двориште се простире на око 2 хектара са добро осмишљеним и лепо уређеним зеленим површинама. У школском атријуму се налази модерна ботаничка башта са преко 200 врста биљака. Школу похађа 1444 ученика, распоређених у 53 одељења. Рад у школи одвија се у две смене, преподневној од 8.00 до 13.10 и поподневној од 14.00 до 19.10 и то тако да су у једној смени ученици од 1. до 8. разреда са парним индексом одељења, у другој са непарним, а смењују се недељно. У школи је запослено 115 радника: 32 наставника у разредној настави, 54 наставника у предметној настави, 4 у правно финансијској служби, 19 радника као помоћно – техничко особље, 4 стручна сарадника (психолог, 2 педагога, библиотекар), помоћник директора и директор. Језици који се уче у школи су енглески и француски језик. Зграде / површине Основна школа „Уједињене нације” располаже са следећим простором у оквиру школске зграда. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Матија Губец” Доњи Таванкут

ОШ „Матија Губец” у Доњем Таванкуту, насељеном месту на територији града Суботице, државна је образовна установа. године. Школа носи име по Матији Гупцу, загорском сељаку и вођи Хрватско-словеначке сељачке буне. Види још Матија Губец Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Пионир” Стари Жедник

ОШ „Пионир” у Старом Жеднику, насељеном месту на територији града Суботице, државна је образовна установа. У Старом Жеднику у периоду од 1832. до 1906. године постојале су две школске зграде. То су зграде старе школе која је у раздобљу између два рата носила име „Први српски устанак” и „Цвијина школа”. У периоду од 1906. до 1921. године саграђена је прва школска зграда од тврдог материјала - „Вукова школа”. Године 1927. саграђена је нова школа у Старом Жеднику - „Други српски устанак”. Од 1952. године, када је основана потпуна основна школа, настала је потреба за изградњом нове школске зграде, пошто је број ученика био у сталном порасту. Од 1971. године настава се обавља у новом, модерном школском здању које се налази у предивном парку и носи данашње име. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Црква Светих Ћирила и Методија на Чукарици

Црква Светих Ћирила и Методија је католичка црква, саграђена 1929. године. Налази се у Пожешкој улици 35 у општини Чукарица. Историјат Почетком 20. века постојала је потреба за изградњу католичке цркве на периферији Београда, за католике који су се доселили после Првог светског рата и радили на том подручју. Тадашњи апостолски нунције Херменђилдо Пелегринети и београдски надбискуп монс. Рафаел Родић су замолили мисионаре св. Винка Паулског из Словеније да преузму једну жупу на периферији Београда, а на располагање су добили Чукарицу или Карабурму. Леоним Шмид и сабрат Алојз Плантарич одлучили су се 5. јула 1929. године да цркву подигну на Чукарици. Лазаристи су у Пожешкој улици купили кућу и у њој отворили капелу, а прва миса је одржана 5. августа 1929. Кући су приступили Алојз Плантарић и Андрем Тумпеј, а касније су им се придружила још два брата лаика, што је довело да настанка заједнице лазариста у Београду. Након тога, одлучили су се за изградњу цркве и купили земљиште поред куће. Цркву је пројектовао архитекта Блаж Катушић из Земуна, а камен темељац цркве благословио је жупник Цркве Криста Краља, Алојзије Вагнер, 18. августа 1929. године. Црква је саграђена већ у новембру исте године, а посветио ју је надбискуп Родић, на част Ћирилу и Методију. Приликом посвете из цркве св. Јозефа из Цеља донет је кип Свете браће, који је 1851. године благословио бискуп Антон Мартин Сломшек, а кип је постављен у главном олтару. Нови олтар је дар мариборског бискупа Иван Томажића. Црква је дворанског типа са полукружном таваницом. Дужине је 23 метара, ширине 10, а висока је 9 метара, док је висина торња 23 метара. На главним вратима цркве налази се натпис: „Да сви буду једно”. Галерија Види још Католицизам у Србији Референце Спољашње везе Црква Светих Ћирила и Методија на сајту Београдске надбискупије
Спољна Сава капија

Спољна Сава капија једна је од многобројних на Београдској тврђави, изграђена у рову испод Бастиона Савске падине у правцу спољне линије рова – Великог степенишног силаза. Изградња и положај Спољна Сава капија настала је за време фортификацијских радова на Београдској тврђави, током којих су Турци користећи природан пад терена према реци Сави, формирали високи подзид испред рова, који је штитио зврђаву, и на њему образовали нов бастион Савске падине. Испред овог бастиона формиран је ров кроз који је у приобалном делу пролазила комуникација ка спољној Сава капији. Ров који пресеца Савску падину од Краљевог равелина до Спољне Сава капије, пресечен је са два попречна капонира, а на крају се у спољној линији рова налази Сава капија. На тај начин је ров Савске падине подељен у три сегмента. Капонири су зидани у виду преградног зида и постављени су усправно на ескарпе. Над контраескарпама, као последња линија одбране, налази се палисадна ограда која се наставља на полубастион који се налази изнад Спољне Сава капије. Трећи сегмент, у подножју, оивичен је Бастионом Савске падине, капониром 2, контраескарпом 1 и излази на приобални ров, односно на комуникацију која иде из Доњег града кроз Спољну Сава капију ка вароши, односно ка западу. Архитектура Сава капија, је грађевинска структура једноставног архитектонског склопа у стандарндом декоративном стилу за турске капије. Састоји се од пролаза кроз бедем ширине 2,50 м и декоративно обрађене улазне фасаде. Фасада је зидана од правилно тесаног камена квадратног облика у једној равни. На врху, капија је завршена профилисаним венцем. Лево и десно изнад полукружног лука портала налазе се асиметрично постављене три розете, а на централној позицији испод завршног венца капије налази се квадратна декоративна камена плоча. Од декоративног приказа изведеног у плитком рељефу очуване су фигуре две птице док је централни део потпуно уништен у другој половини 19. века. Обнова Обнова капије, која је обављена током 2006. године, започела је уклањањем великих наслага рецентног шута (0,50–1,00 м) до нивоа калдрме из периода између два светска рата. Потом је након сондирања темеља откривено да бедем није зидан једновремено с капијом и да је ниво пролаза капије промењен у веома кратком периоду по њеној изградњи. Капије, је током обнове саниран у дужини у којој је и била зидана. На порталу Сава капије, испод самог лука, извршена је замена камених блокова који су недостајали, док је на фасади капије изведена надоградња оштећених камених блокова. Поред тога, изведена је и рестаурација оштећене розете. Види још Београдска тврђава Капије Београда Референце Спољашње везе Спољна Сава капија Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. март 2020)