NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Monastère de Gornjak

Le monastère de Gornjak (en serbe cyrillique : Манастир Горњак ; en serbe latin : Manastir Gornjak) est un monastère orthodoxe serbe situé à Krepoljin, dans le district de Braničevo et dans la municipalité de Žagubica en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 569). Le poète et peintre serbe Đura Jakšić est souvent venu au monastère. Il y a écrit Le Voyage à Gornjak et La Nuit à Gornjak. Localisation Le monastère se trouve sur la route Žagubica-Petrovac na Mlavi, dans la gorge de Gornjak au pied d’une falaise dominant la rivière Mlava. Histoire Le monastère de Gornjak a été fondé en 1380 par le prince Lazar Hrebeljanović. Église de la Présentation-de-la-Mère-de-Dieu-au-Temple Par son architecture, l'église est caractéristique de l'école moravienne. Elle s'inscrit dans un plan tréflé et est constituée d'une nef unique surmontée d'un dôme. La façade occidentale est dominée par un clocher et est dotée d'un porche. À l'intérieur, les fresques du XVIIIe siècle ont été remplacées par de nouvelles peintures réalisées au moment de la restauration de l'édifice en 1847 ; elles sont l'œuvre de Živko Pavlović–Moler. L'iconostase, quant à elle, date de 1937 et a été peinte par l'atelier du monastère de Rakovica. Chapelle Saint-Grégoire-le-Sinaïte La chapelle Saint-Grégoire-le-Sinaïte, creusée dans la roche, est ornée de fresques des XIVe et XVe siècles. Elles sont l’œuvre d’un peintre qui a également travaillé pour l’église Saint-Pierre-et-Saint-Paul d’Orlica (1491) et pour le monastère de Prohor Pčinjski (1488-1489). Cet artiste venait probablement de Kratovo. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Braničevo Živko Pavlović Lien externe (sr) « Manastir Gornjak »(Archive.org • Wikiwix • Google • Que faire ?), sur manastiri.rs, Manastiri (consulté le 3 mars 2018) Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail des chrétiens d’Orient Portail de la protection du patrimoine
Monastère de Krepičevac

Le monastère de Krepičevac (en serbe : Манастир Крепичевац et Manastir Krepičevac) est un monastère orthodoxe serbe situé à Jablanica, dans le district de Zaječar et dans la municipalité de Boljevac en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 233). Le monastère est dédié à la Dormition de la Mère de Dieu. Historique Le fondateur du monastère est peut-être le župan Georgije, fils de Janov et petit-fils de Berul. Il a été construit à la fin du XVe siècle et au début du XVIe siècle, à peu près en même temps que le monastère voisin de Lapušnja. Les documents concernant le monastère de Krepičevac sont rares. Il est mentionné comme un monastère en activité en 1761 et 1780. Il a été rénové une première fois en 1679 et, une deuxième fois, au XVIIIe siècle par le prince Golub de Jablanica. Plus récemment, l'église du monastère a été restaurée entre 1968 et 1974. Aujourd'hui, le monastère n'abrite plus aucune communauté religieuse. Architecture L'église du monastère, de plan tréflé, est caractéristique des constructions de l'école moravienne. Fresques L'église conserve un grand nombre de fresques peintes dans la première moitié du XVIe siècle. On y trouve représenté le župan Georgije tenant dans les mains un modèle de l'église ; il est accompagné de sa femme Zora et de son fils Manojlo. D'autres peintures représentent la vision de saint Pierre d'Alexandrie, ainsi que des scènes de la vie du Christ et la Mère de Dieu, parmi lesquelles on peut signaler une Fuite en Égypte. Références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Zaječar Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine
Monastère de Lelić

Le monastère de Lelić (en serbe cyrillique : Манастир Лелић ; en serbe latin : Manastir Lelić) est un monastère orthodoxe serbe situé à Lelić, dans le district de Kolubara et sur le territoire de la Ville de Valjevo en Serbie. L'église du monastère est consacrée à saint Nicolas. Présentation Une église a d'abord été édifiée en 1929 à l’initiative de Dragomir Velimirović, le père de saint Nikolaj Velimirović (1881-1956). Elle a été transformée en monastère en 1997. Nikolaj Velimirović était un célèbre théologien qui est mort en exil aux États-Unis. Par ses ouvrages, il est considéré comme le plus important guide spirituel de Serbie après saint Sava. Il a été canonisé par l'assemblée des évêques de l'Église orthodoxe serbe le 19 mai 2003. Depuis 1991, le monastère abrite ses reliques ; on y trouve également un musée qui, outre des souvenirs liés au saint, présente des manuscrits et des livres rares. Le monastère de Lelić attire chaque année de nombreux pèlerins. Architecture et peintures Notes et références Voir aussi Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Kolubara Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail du christianisme orthodoxe
Манастир Лелић

Манастир Лелић се налази у истоименом селу, на територији града Ваљева, удаљеним 11 km од града. Манастир је задужбина Владике Николаја и његовог оца Драгомира и мајке Екатерине Велимировић. Идеја о подизању Идејом да се црква у Лелићу претвори у манастир се носио Његово преосвештенство Лаврентије, Епископ тадашње Епархије шабачко-ваљевске. Пуних пет година вршене су припреме за реализацију ове идеје. Највећи проблем био је недостатак монаха. Решење је нађено у прелазном карактеру, по коме би братство манастира Каона преузело управу над манастиром Лелић. Манастир Лелић је постао метох манастира Каоне. Одлуку о претварању лелићког парохијског храма у манастир Лелић прочитао је епископ зворничкотузлански Василије, 12. маја 1996. године. Тог дана Лелић је обележавао двоструки јубилеј: 40 година од смрти владике Николаја и пет година од преноса његових моштију из Америке у Србију. Свечана света литургија је обављена у манастирском дворишту, у присуству 6.000 верника. Свету литургију је вршио Његова светост патријарх српски господин Павле са бројним епископима. Манастирска црква Манастирска црква има облик у коме је моравски стил прожет са новим архитектонским решењима. Има облик крста са куполом изнад централног дела храма. Саграђен је од камена, цигле и сиге. Испред цркве је велики звоник и црквени дом. Живопис је урађен по замисли Владике Николаја. Цртежи су необични и садрже богословска тумачења Владике Николаја. Сцена Страшног Суда доминира над осталим библијским догађајима. Иконостас потиче из времена истог као и црква. Мошти Владике Николаја су 12. маја 1992. године пренете из манастира Светог Саве у Либертвилу, Илиноис, САД у лелићку цркву. У порти манастира се налази капела, такође задужбина епископа Николаја. Године 1991. отворен је музеј у кругу манастирског комплекса посвећен епископу Николају, једном од највећих умова Српске православне цркве. У манастиру је активна и иконописачка и дуборезачка радионица. Први игуман манастира по његовом осамостаљивању је архимандрит Авакум (Ђукановић) (1932—2018) дугогодишњи сабрат манастира Троноше и духовно чадо блаженопочившег старца Антонија Троношког. Многи поклоници налазе утеху и духовни мир његовим молитвама и духовним саветима поред моштију Св. Владике Николаја српског. Галерија Напомене Напомена:Велики део овог чланка је преузет са званичног сајта општине Ваљево, са ове странице, уз дозволу Референце Спољашње везе Манастир Лелић О манастиру на сајту Манастири-Цркве Ваљевске светиње Манастир Лелић (14. јул 2020)
Pavlovac Monastery

The Pavlovac Monastery (Serbian Cyrillic: Манастир Павловац, romanized: Manastir Pavlovac) is located in Kosmaj Mountain, in the village of Koraćica, Serbia. It was named after a nearby stream. It is assumed that it was reconstructed under the instruction of Stefan Lazarević, though the monastery was partially built in the 14th century and completed at the start of the 15th century. In 1690, Patriarch Arsenije III Crnojević performed a final liturgy prior to the Great Migrations of the Serbs to Hungary. The monks who did not leave their spiritual sanctuary were killed by the Ottoman invaders and the buildings in the monastery were set ablaze. From 1963 to 1967, the relics of the martyred monks were identified, marked and laid in the foundation of the newly reconstructed Church of Pavlovac Monastery dedicated to Saint Nicholas after lingering for almost three centuries in total ruin. References External links Pavlovac Monastery- Photo Collection of the Blago Fund
Monastère de Pavlovac

Le monastère de Pavlovac (en serbe cyrillique : Манастир Павловац ; en serbe latin : Manastir Pavlovac) est un monastère orthodoxe serbe situé à Koraćica, sur le territoire de la ville de Belgrade dans la municipalité de Mladenovac en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 96) et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Le monastère est dédié à saint Nicolas. Il abrite une communauté de moines. Histoire Le monastère de Pavlovac a été construit sur l'ordre du despote serbe Stefan Lazarević par l'architecte de cour Rada Borović. Ruiné au moment de la conquête ottomane, il a été rénové dans la seconde moitié du XVIe siècle. En 1690, au moment de la grande migration des Serbes, il y a accueilli le patriarche Arsenije Čarnojević, qui a servi la messe avant de conduire les Serbes dans la Hongrie de l'époque ; le monastère fut, en représailles, détruit par les Turcs. Le monastère de Plavolac a été rénové une nouvelle fois en 1967. Références Voir aussi Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Architecture à Belgrade Monuments culturels de la ville de Belgrade Liens externes (sr) Notice sur le site de l'éparchie de Šumadija Monastère de Pavlovac- photo collection du Blago Fond Portail de Belgrade Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Манастир Павловац

Манастир Светог Николаја - Павловац налази се у космајском селу Кораћици. Добио је име по селу Павловци у чијем атару се налазио до 1690. године када су и село и Манастир уништени од стране Турске војске. Налази се на јужној падини Космаја у данашњем селу Кораћице. Припада шумадијској епархији. Представља непокретно културно добро као споменик културе од великог значаја. Историја Подигнут је по наредби деспота Стефана Лазаревића, а манастир су изградили ученици Рада Боровића (Рада неимара) који је био деспотов дворски архитекта. У манастиру је српски деспот Стефан Високи 21. новембра 1425. године издао "разрешницу" неколицини дубровачких трговаца, који су били његови цариници. Манастир је у рушевинама био око 280 година. Обновљен је у другој половини 16. века. За време Турака у другој половини 16. века у турским пописима убележен је манастир Павловац под Космајем, са четири монаха. У Павловцу је патријарх Арсеније Црнојевић служио једну од последњих литургија пред прелазак са народом у Угарску 1690. године. Међутим, братство манастира није могло напустити овај Божји дом па су их Турци све убили а манастир спалили и разорили. Њихове мошти налазе се у темељу цркве посебно обележени. У 19. веку код космајског села Кораћице налазила се стара црквина Павловац. Били су то остаци порушеног српског православног манастира Павловца. О обнови се размишљало 1935. Манастир је обновљен 1967. године. Грађен је од ломљеног камена и живог креча. Систематска археолошка истраживања извршена су 1973-1974. године. Манастирски комплекс састоји се од цркве, манастирског конака на јужној страни и вероватно летњиковца деспота Стефана Лазаревића, на северној страни од цркве. Манастир је посвећен Светом Николи, и то је храмовна слава. Сава Петровић је био монах манастира од 2007. до 2010. Зановљен је манастир 1990. године, а сада је у њему једини монах, настојатељ Гаврило. Град Београд је 1990. године даровао азбестни монтажни објекат, који је функционисао као привремени конак. Галерија Референце Литература Спољашње везе Манастир Павловац- фото збирка Фонда Благо О манастиру на сајту Манастири-Цркве Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика [1] Шест векова манастира у ловишту деспота Стефана („Политика”, 22. јул 2017) Историјат манастира Павловца (Каленић, број 5-6/1990, стр. 3-9) Јеромонах Митрофан Милојевић игуман манастира Павловца (Каленић, број 1-2/1991, стр. 15)
Pustinja Monastery

Pustinja Monastery (Serbian: Манастир Пустиња, romanized: Manastir Pustinja) is a Serbian Orthodox monastery in village of Poćuta near Valjevo in Central Serbia. According to local legends this monastery was built in the 13th century by King Saint Stefan Dragutin. Scientific researches found that the monastery was actually built in 1622 on the remnants of the older monastery which was built in the 11th century. The construction of the monastery was completed on 25 June 1622. Architecture The monastery was built in the Raška architectural school. In terms of architectural and spatial traits, there is resemblance between the Uvac Monastery, Church of the Annunciation Monastery in Ovčar Banja, Pustinja Monastery, Dobrilovina Monastery, Majstorovina Monastery, Tronoša Monastery and others. See also List of Serb Orthodox monasteries References External links
Monastère de Pustinja

Le monastère de Pustinija (en serbe cyrillique : Манастир Пустиња ; en serbe latin : Manastir Pustinja) est un monastère orthodoxe serbe situé au hameau de Poćuta, dans le district de Kolubara et sur le territoire de la ville de Valjevo en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 451). En serbe, le nom du monastère signifie « le désert ». Pustinja abrite aujourd’hui une communauté de religieuses ; le monastère était autrefois habité par des moines. Localisation Le monastère se trouve à 20 km de Valjevo, dans les gorges de la rivière Jablanica. Historique Le monastère de Pustinja a été fondé au XIIIe siècle, peut-être par le roi Stefan Dragutin. Un « defter » (registre fiscal) ottoman remontant à 1572 signale qu’il n’est occupé que par un seul moine. Les bâtiments actuels datent du XVIIe siècle. L’église est dédiée à la Présentation de la Mère de Dieu au Temple. Le commanditaire des travaux est un moine appelé Joakim. Le monastère a été endommagé au moment où les Turcs ont marché sur Vienne. Restauré en 1759, il a de nouveau été endommagé en 1787 et 1788. Il est resté à l’abandon pendant quarante ans. En 1848, on a ajouté à l’église un narthex et un clocher. Pendant la Première Guerre mondiale, les soldats autrichiens se sont servis du narthex comme d’une étable. Au moment de leur retraite, ils ont emporté avec eux deux grandes cloches qui ornaient l’église. Architecture et fresques L’église ne possède qu’une seule nef, avec une abside prolongée par un chœur rectangulaire à l'est ; de part et d'autre de l'autel se trouvent deux chapelles, elles aussi de forme rectangulaire. Un dôme surmonte le centre de l'édifice. En 1622, les peintres Jovan et Nikola ont orné l'église de fresques. Comme l’indique une inscription, ils ont accompli leur tâche en 123 jours, du 15 mars au 25 juin 1622. Les fresques sont dans un bon état de conservation. L'église abrite également un portrait du moine Joakim offrant son église à la Mère de Dieu et des représentations des apôtres saint Pierre et saint Paul. La fresque la plus célèbre est celle de saint Jean-Baptiste ; en raison de sa valeur artistique, elle a été mise sous la protection de l’UNESCO[réf. nécessaire]. L’iconostase contient des icônes du XIXe siècle. Notes et références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Kolubara Liens externes Pour voir la fresque de Saint-Jean Baptiste Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Стара Павлица

Стара Павлица е православен манастир, който се намира в Поибрието. От този манастир до днес е оцеляла само църквата, която се намира на скала над река Ибър и точно над жп линията на 6 км северно от град Рашка. Датиран е със сигурност от времето преди Неманичите, той е измежду 3-те верски обекта, запазили се в областта, заедно с Петрова църква и Кончулския манастир. Не е известно кой го е издигнал и на кой християнски светец е бил посветен, но предположително е датиран от втората половина на 12 век. Споменат е като действащ по времето на Стефан Първовенчани. Строен е от камък и тухла. Има частично запазили се стенописи, които притежават несъмнено художествено-историческа ценност. Стенописите са частично обновени през 1970 г. Стилистичният анализ по аналогия с други църкви с подобна архитектурна концепция показва, че църквата е съществувала на мястото си още във времето преди жупанстването на Стефан Неманя. Изписвана е два пъти, като второто датира от 18 век. Църквата на Стара Павлица има форма на еднокорабна базилика, под формата на кръст с купол и четири колони. На източната ѝ страна имало три апсиди, като средната била най-голяма. Източници ((sr)) Стара Павлица
Stara Pavlica

The Stara Pavlica Monastery (Serbian: Манастир Стара Павлица, romanized: Manastir Stara Pavlica) is a medieval Serbian Orthodox monastery located in Pavlica, Raška, in south Serbia on a rocky plateau above the Ibar River, six kilometres north of the town of Raška. It is believed to have originated in the pre-Nemanjić Dynasty at the end of the 11th century. The monastery is first mentioned in the charter of King Stefan the First Crowned, and parts of the church were restored during the 1970s. The monastery church is dedicated to the holy Apostles Peter and Paul. References
Monastère de Stara Pavlica

Le monastère de Stara Pavlica (en serbe : Манастир Стара Павлица et Manastir Stara Pavlica) est un monastère orthodoxe serbe situé à Pavlica, dans le district de Raška et dans la municipalité de Raška, dans l'ouest de la Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 171). L'église du monastère est dédiée aux apôtres Pierre et Paul. Localisation Le monastère est situé sur un plateau dominant l'Ibar, à 6 km de la ville de Raška. À proximité se trouve le monastère de Nova Pavlica. Histoire Le monastère a été fondé à la fin du XIIe siècle et il est sans doute antérieur à la dynastie serbe des Nemanjic ou date de ses commencements. Il est mentionné pour la première fois dans une charte du roi Stefan Ier Nemanjić, le « Premier couronné ». Il a été restauré dans les années 1970. Église Dans l'enceinte de Stara Pavlica se trouve l'église des apôtres Pierre et Paul. La date de sa construction est inconnue mais une analyse de son architecture fait apparaître qu'elle a été édifiée avant l'arrivée de Stefan Nemanja dans la vallée d'Ibar. L'église se présente sous la forme d'une basilique, dont le côté oriental est orné de trois absides. La pierre et la brique ont été employées comme matériaux de construction. L'église conserve des fragments de fresques anciennes. Références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Raška Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail des chrétiens d’Orient Portail de la protection du patrimoine
Стара Павлица

Стара Павлица се налази у селу Павлици, на стеновитој заравни изнад Ибра, 6 km северно од Рашке. Прошлост манастира Претпоставља се да потиче из преднемањићке ере, из XI или (вероватније) XII. Манастир се први пут помиње у даровној повељи краља Стефана Првовенчаног, а делови његове цркве су обновљени током 70-их година 20. века. Манастирска црква У склопу манастира се налази црква посвећена светим апостолима Петру и Павлу. Не зна се тачно ко је подигао ову цркву. Стилске анализе на основу аналогије са другим објектима у Грчкој, који имају сличан архитектонски концепт, су темељ тврдњи да је црква била ту пре него што је Стефан Немања дошао у Ибарску долину. Стара Павлица има у основи облик једнобродне базилике, крстастог распона, са кубетом и четири стуба. На источној страни имала је три апсиде, средња је била највећа. Имала је тространи облик са прозорима, док су лева и десна биле мање и без прозора. Камен и опека представљају основни грађевински материјал. У Старој Павлици се налазе и фрагментарно сачуване фреске, несумњиве ликовне вредности. У једном новинском чланку из 1936. се каже како су се "до скора" могли видети ликови "рођака људи и жена из породице Немањића" и браће Мусића али да их више нема. Данас цркви недостаје њен северни брод, који је уништен 1930. године градњом пруге Краљево-Рашка. Археолошка истраживања спроведена 1971. године показала су да темељи данашње цркве леже на стени и да на њеном месту није постојала нека ранија грађевина или култно место. Како нису пронађени трагови стубаца - носача лукова, морала је бити одбачена теорија по којој их је црква раније имала. Ископавања су открила постојање 14 гробова на овој локацији, од којих су два гроба припадала деци. Гробови су били без гробних прилога, изузев једног, који је пронађен југоисточно од цркве. У овом гробу је пронађен пар сребрних наушница и 31 комад украсних плочица од познаћеног сребрног лима. На основу одлика овог накита, као и новчића пронађених на овој локацији, искованих у време деспота Стефана Лазаревића и угарског краља Жигмунда, некропола код цркве је датована у сам крај 14. и почетак 15. века. У близини манастира Стара Павлица се налази и манастир Нова Павлица, који су крајем 14. века подигли браћа Мусићи као своју задужбину у коју се повукла и замонашила њихова мајка и сестра кнеза Лазара (1371—1389) Драгана. Галерија Види још Павлица Горњи Матејевац Преднемањићко доба Списак манастира Српске православне цркве Референце Спољашње везе „Стара Павлица — Споменици културе у Србији”. САНУ. Манастир Стара Павлица, фотографије Манастир Стара Павлица Комплетан водич кроз Србију] [1] Црква Стара Павлица