NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Maglič

Maglič (srbsko Маглич, Maglič) je srednjeveški grad iz 13. stoletja približno 20 km južno od Kraljeva, Srbija. Grad stoji na vrhu hriba v okljuki reke Ibar približno 100 m nad reko. Grad je varoval edino cesto, ki je povezovala dolino Velike Morave in Kosovo. Naziv Maglič bi se lahko prevedel kot Meglen (grad). Maglič je od leta 1979 na seznamu srbskih Kulturnih spomenikov izjemnega pomena. Zgodovina Grad je v prvi polovici 13. stoletja zgradil srbski kralj Štefan Prvokronani ali njegov sin Štefan Uroš I. kot trdnjavo, ki bi varovala samostana Sopoćani in Studenica in preprečila kakšen nov vdor Mongolov v osrednjo Srbijo. V Srbskem cesarstvu (1346–1371) je bil Maglič sedež nadškofa Danila II., ki je v tem času napisal svoje slavne življenjepise svetnikov in vladarjev. Po zasedbi trdnjave Smederevo 20. junija 1459 je Osmansko cesarstvo zasedlo tudi Maglič, ki je ostal v turški posesti do osvoboditve med veliko turško vojno (1683-1699). Po porazu prve srbske vstaje so Osmani ponovno zasedli trdnjavo, vendar so je kmalu zatem zapustili. Med drugo srbsko vstajo (1815-1817) je vojvoda Radoslav Jelenčanin pri Magliču iz zasede napadel skupino turških vojakov in ustavil njihovo prodiranje in Novega Pazarja. Arhitektura Trdnjava ima sedem stolpov in temnico, prislonjeno na obzidje. Stolpi so značilni za srednjeveške trdnjave na Balkanu: imajo samo tri zidove, na notranji strani pa lesena stopnišča s podesti. Maglič ima samo ena glavna vrata na severni strani trdnjave in manjši skriven vhod v enem od jugovzhodnih stolpov. V notranjosti so ostanki palače, vojašnic in cerkve sv. Jurija. Trdnjava je imela tudi velik rezervoar za vodo in vodnjak. V južnem delu trdnjave so zaradi boljše obrambe drug ob drugem kar trije stolpi. Sedanje stanje Trdnjava je bila delno obnovljena po prvi svetovni vojni, glavna obnova pa se je začela leta 1980. Obnovljena so bila lesena tla v stolpih in ograja na obzidju. Nekateri deli so od takrat že strohneli in so zato nevarni. Pod trdnjavo je vsako leto start "Veselega spusta" (srbsko Весели спуст), plovbe po Ibarju do Kraljeva. Dopustne so vse vrste plovil. Regate se običajno udeleži več kot 3.000 plovil, zato plovba traja cel dan. Spusta 30. junija 2019 se je udeležilo več kot 20.000 ljudi. Sklica
Mediana

Mediana ist eine bedeutende archäologische Ausgrabungsstätte der spätrömischen Epoche in Serbien. Die Ausgrabungsstätte liegt in einem östlichen Vorort von Niš, dem antiken Naissus in Moesia superior. Mediana war eine kaiserliche Residenz, in deren Zentrum sich eine spätantike Villa, ein Peristyl sowie die Thermen aus der Zeit Kaiser Konstantins des Großen befanden. Mediana diente ausschließlich dem Kaiser und seiner Familie als Residenz in Naissus. In Naissus wurde Konstantin der Große geboren und wuchs dort auch auf. Auf ihn geht der Bau der Residenz in Mediana zurück, wo er sich nach historischen Quellen auch in den Jahren 315, 319, 324, und 334 aufhielt. Nach seinem Tod 337 wurde die Residenz in Mediana von verschiedenen weiteren Kaisern genutzt. Konstantins Söhne Constantius II. und Constans waren im Winter 340 in Naissus. Später nutzte Constans die Villa als temporäre Residenz. Nachdem Vetranio, Kommandant der Donauarmee, in Sirmium zum Kaiser proklamiert wurde, übergab er 350 die imperialen Insignien an Constantius II. in Naissus. Kaiser Julian befand sich am Ende des Jahres 361 unerwartet einige Zeit in Naissus während seines Feldzugs gegen Constantius II. Während der zwei Monate schrieb er von Naissus aus an den römischen Senat, nach Athen und Korinth, um sich Unterstützung zu sichern. Valentinian I. hielt sich 364 in Naissus auf, was aus verschiedenen imperialen Edikten hervorgeht. Naissus war die Heimatstadt eines weiteren römischen Kaisers, Constantius III. (425), Ehemann von Galla Placidia, Vater von Valentinian III. Die Residenz wurde nach den Einfällen der Hunnen unter Attila 442 aufgegeben, Justinian I. ließ im 6. Jahrhundert aber noch einmal neue Mauern aufbauen, wie Prokopios berichtet. Mediana liegt an der Ferienstraße „Straße der Römischen Kaiser“, die alle wichtigen römischen und spätantiken Grabungsstädten in Serbien verbindet. Literatur Max Fluß: Mediana. In: Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE). Band XV,1, Stuttgart 1931, Sp. 68. Weblinks
Mediana

Mediana (en serbe cyrillique : Медијана ; en serbe latin : Medijana) est un site archéologique romain situé dans la banlieue est de la ville de Niš, en Serbie. Les fouilles ont mis en évidence une villa datée du règne de Constantin avec péristyle, thermes, grenier et château d'eau. Bien que des vestiges romains soient dispersés dans toute la région de Niš, Mediana représente le mieux la partie la mieux préservée de l'antique cité de Naissus. En raison de l'importance du site, Mediana figure sur la liste des sites archéologiques d'importance exceptionnelle de la république de Serbie. Localisation Histoire Site Sur le site, les excavations ont notamment mis au jour une villa avec péristyle, thermes, grenier et un château d'eau. Cette résidence date de l'empereur Constantin le Grand, qui a régné de 306 à 337 et qui est né et a grandi dans cette ville. Villa Thermes Grenier Château d'eau Églises Références Article connexe Sites archéologiques d'importance exceptionnelle en Serbie Lien externe (en) Page sur Mediana - site de la ville de Niš Bibliographie Petar Petrović, Mediana Residence of roman emperors, Belgrade, Académie serbe des sciences et des arts, 1995 Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’archéologie Portail de la Rome antique
Medijana

Medijana je arheološki lokalitet u istočnom dijelu grada Niša pokraj puta za Nišku Banju. Ona obuhvaća luksuzno carsko imanje s velikom ekonomijom koje je podignuto početkom 4. stoljeća za vladavine Konstantina Velikog koji je rođen u današnjem Nišu. Smještena je nedaleko od Nišave i njen prostor obuhvaća preko 40 hektara u čijem se središtu nalazi tzv. Vila s peristilom. Pored nje u značajnije objekte u Medijani spadaju terme odnosno kupalište, žitnica i vodotoranj. Vidi još Niš Vanjske poveznice www.nis.org.yu: Podaci o Medijani na stranici grada Niša () Arhivirana inačica izvorne stranice od 11. lipnja 2008. (Wayback Machine)
Медиана (Ниш)

Медиана (серб. Медијана, лат. Mediana) — расположенный в городе Ниш, Сербия, археологический памятник. Включает в себя римскую виллу с перистилем, термы, зернохранилище и водонапорную башню. Сооружения датируются правлением родившегося в этих местах римского императора Константина Великого (306—337). Хотя римские памятники находятся повсюду в окрестностях Ниша, в Медиане остатки римского Наисса (лат. Naissus) сохранились наилучшим образом. С 1979 года Медиана включена в список археологических объектов особой важности Сербии. История Константин Великий, родившийся в Наиссе около 280 года, став императором, построил в родном городе роскошную резиденцию, которую неоднократно посещал. Ряд законов (315, 319, 324, и 334 годов) изданы им отсюда. После смерти Константина в 337 году эта резиденция использовалась некоторыми из его преемников как место отдыха в их длительных перемещениях по империи или же в процессе подготовки к войнам. Сыновья Константина, Констанций II и Констант, жили здесь в 340 году и подписали совместный эдикт. Позднее Констант иногда использовал Медиану как резиденцию. Согласно Иерониму Стридонскому, после того, как Ветранион был провозглашён императором дунайскими легионами в 350 году, он передал в том же году Констанцию императорские регалии именно на вилле Медианы. В конце 361 года, во время своего похода против Констанция, здесь провёл 2 месяца Юлиан Отступник. Отсюда он писал послания Сенату, в Афины, Коринф и другие греческие города, разъясняя свою политику и добиваясь поддержки. В 364 году из Наисса Валентиниан I издал несколько эдиктов. В этом же году здесь встретились Валентиниан и Валент для раздела империи между собой. Согласно Олимпиодору, Наисс был родным городом ещё одного римского императора — Констанция III, мужа Галлы Плацидии и отца Валентиниана III. После разрушения города Аттилой в 442 году вилла была заброшена. Описание Памятник расположен на плоском участке размером 400.000 м2 на высоком берегу Нишавы вблизи термальных источников. К югу от виллы проходит с запада на восток улица, по которой можно также попасть к амбару. Центральная часть территории занимает вилла с открытым перистилем, нимфеум и термы. К западу от виллы расположен амбар и просторное здание с восьмиугольными и круглыми помещениями. К югу находятся другие виллы и хозяйственные постройки. Вилла занимает центральную часть Медианы, её размеры 98.6 на 60 метров. С запада к ней примыкают термы, с востока нимфеум. Продольная ось здания направлена с севера на юг. Северная часть здания отапливалась. Вилла была роскошно декорирована, о чём свидетельствуют мраморные колонны, рельефы на пилястрах и плиты парапета. Остатки стен покрыты мрамором разных цветов и фресками. Мозаичные полы, покрывающие 450 м2 перед перистилем и в зале аудиенций, хорошо сохранились. Исследованием Медианы первым занялся австрийский этнограф Феликс Каниц. В ходе раскопок, проведённых в 2000 и 2007 годах, были обнаружены две христианские церкви, построенные после 378 года. Ссылки Страница о Медиане на сайте Ниша
Meseta de Vračar

Meseta de Vračar​ es una meseta en Vračar, Belgrado, en el país europeo de Serbia, con una altitud absoluta de 134 metros sobre el nivel del mar. La posición dominante en el paisaje urbano de Belgrado hizo de la meseta un lugar natural para el primer observatorio meteorológico en Serbia, la Estación Meteorológica de Belgrado, construida en 1891. Hoy en día, en esta atracción turística se encuentra el templo de San Sava y el parque Karađorđev que incluye el monumento a Karađorđe Petrović, visible desde casi todos los accesos a la ciudad. Véase también Geografía de Serbia Geografía de Europa Referencias
Црква Светог Ивана Непомука у Путинцима

Црква Светог Ивана Непомука је немачка римокатоличка црква која се налази у насељу Путинци, општина Рума. Изграђена је 1900. године, а посвећена је Ивану Непомуку, националном свецу Чешке, који је живео у 14. веку. Историјат Жупа Путинци је основана 1845. године, а црква је подигнута крајем 19. века. Изградња целе цркве завршена је 1900. године. Највећим делом у Путинцима су тада живели Немци, а њиховим протеривањем након Другог светског рата доселило се становништво највећим делом са Кордуна, који су себи саградили православну цркву, одмах преко пута католичке. Подаци из 1875. године, чија је поузданост несигурна, говоре да је у Путинцима тада живело 350 католика. Могуће је да су у тај број били укључени и верници из Жарковца, суседног села. Ова црква је данас девастирана. Неоготичког је стила, с мало романичког, мада по историјској вредности није права готика. Године 1952. цркви је обновљена фасада. Црква чека своју обнову. Галерија Референце
Christi-Himmelfahrts-Kirche (Zrenjanin)

Die Christi-Himmelfahrts-Kirche (serbisch: Црква Вазнесења Господњег, Crkva Vaznesenja Gospodnjeg) ist eine Serbisch-orthodoxe Kirche in der serbischen Stadt Zrenjanin. Die dem Hochfest Christi-Himmelfahrt geweihte Pfarrkirche ist Sitz der Pfarrei Bagljaš im Dekanat Zrenjanin der Eparchie Banat der Serbisch-Orthodoxen Kirche. Lage Die Kirche steht im Zentrum des Zrenjaniner Stadtteils Bagljaš, an der Kreuzung der Straßen Bulevar Veljka Vlahovića und der Stražilovska ulica im westlichen Stadtgebiet. Geschichte Im bevölkerungsreichsten Stadtteil Zrenjanins wurde mit dem fortlaufenden Bevölkerungsanstieg gegen Ende der 2000er Jahre die Forderung laut, eine Kirche zu erbauen. Am 26. April 2009 wurde das Bauland für die neue, durch Spendengelder finanzierte, Kirche geweiht und ein Holzkreuz aufgestellt. Es war, nach der Mariä-Entschlafens-Kirche und die Mariä-Tempelgang-Kirche, der erste Serbisch-orthodoxe Kirchenbau Zrenjanins seit dem 18. Jahrhundert. Im Juni 2011 wurde die Fundamentplatte gegossen und am 1. September desselben Jahres, in Anwesenheit des Bischofs der Eparchie Banat Nikanor Bogunović und des damaligen Bürgermeisters Ivan Bošnjak, geweiht. Mit dem Segen des Bischofs Nikanor wurde ab dem 1. Oktober 2011 mit dem Kirchenbau begonnen. Die erste heilige Liturgie wurde 2015 zu Christi Himmelfahrt im unvollendeten Gebäude abgehalten und im Dezember 2015 weihte Bischof Nikanor feierlich die Kirchenkreuze ein. Drei Monate später, am 6. März 2016, wurden letztlich die vier Kirchglocken montiert. Während der Bauphase zwischen 2011 und 2017 kam es wiederholt zu Verzögerungen, da es an finanziellen Mitteln mangelte. Architektur Bei der Kirche handelt es sich um eine dreischiffige Basilika mit einer halbrunden Altar-Apsis im Osten und einem 18,5 m hohen Kirchturm mitsamt Eingangsportal an der Westseite. Eingänge befinden sich an der West-, Süd- und Nordseite. In ihrem Aussehen erinnert die Kirche an den alten Serbisch-byzantinischen Stil bedeutender Kirchbauten aus der Zeit der Nemanjiden-Dynastie des Mittelalters, wie den des Klosters Sopoćani. Galerie Weblinks Eintrag über die Kirche auf der Seite der Eparchie Banat, (serbisch) Artikel über die Kirchkreuzeinweihung auf der Seite IloveZrenjanin, (serbisch) Artikel über die Kirche auf der Seite www.zrenjanin.rs, (serbisch) Bilder der Kirche auf der Seite volimzrenjanin.com, (serbisch)
Српска православна црква Вазнесења Господњег у Зрењанину

Српска православна црква Вазнесења Господњег у Зрењанину, подигнута је 2017. године у највећем зрењанинском насељу Багљаш. Црква припада Епархији банатској Српске православне цркве. Изградња храма започета је 2011. године, која је трајала, уз прекиде до 2017. године. Крст за цркву, донација Драгана Радића, освештао је 2015. године, Епископ банатски Никанор. Галерија Референце Спољашње везе „Hram Vaznesenja Gospodnjeg u Zrenjaninu u naselju Bagljaš”. Kultura na dar. Архивирано из оригинала 16. 06. 2020. г. Приступљено 16. 6. 2020.
Kristi himmelfärds serbisk-ortodoxa kyrka, Zrenjanin

Kristi himmelfärds serbisk-ortodoxa kyrka (serbisk kyrilliska: Српска православна црква Вазнесења Господњег; latinska: Srpska pravoslavna crkva Vaznesenja Gospodnjeg) är en serbisk-ortodox kyrkobyggnad belägen i staden Zrenjanin i provinsen Vojvodina, i norra Serbien. Kyrkan är helgad åt Kristi himmelsfärd och tillhör Banats stift. Historik Kristi himmelfärds serbisk-ortodoxa kyrka i Zrenjanin började att byggas i oktober 2011. Kyrkan Kyrkan är 18,5 meter hög. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Religion i Serbien Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kristi himmelfärds serbisk-ortodoxa kyrka, Zrenjanin.
Црква Светог Стефана у Великом Селу

Црква Светог Стефана је црква Српске православне цркве који се налази у насељу Велико Село у београдској општини Палилула. Опште информације Црква се налази у Улици Николе Тесле 2 београдском насељу Велико Село, а припада Архијерејском намесништву београдском у саставу Архиепископије београдско-карловачке. Црква светог првомученика Стефана подигнута је 1834. године од материјала срушеног оближњег манастира свети Стефан у Сланцима, због чега је црква у народу прозвана манастирском црквом. Недовршени иконостас из манастира, који је започет 1812. је пренешен у нову цркву. Садашња црква сазидана је за потреба оба села: Великог Села и села Сланци. Црква је фрескописана само у олтару (стање од 9. јануара 2020). Црква је посвећена летњмм Светом Стефану, односно празнику преноса моштију Светог архиђакона Стефана, 15. аугуста (2. аугуста по јулијанском календару), а главни дан празновања светог Стефана је 9. јануар. Поред цркве, 1936. године изграђена је школа, која је била међу првих пет сеоских школа у Србији. Галерија Референце
Bâtiment de la galerie d'art de Kruševac

Le bâtiment de la galerie d'art de Kruševac (en serbe cyrillique : Зграда Уметничке галерије у Крушевцу ; en serbe latin : Zgrada Umetničke galerije u Kruševcu) se trouve à Kruševac, dans le district de Rasina, en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 900). Présentation Le bâtiment a été construit dans les années 1920 pour servir de résidence à la famille Ljotić, une riche famille de commerçants. Son architecture et sa décoration intérieure correspondent aux goûts de la partie la plus aisée de la population de la ville dans l'entre-deux-guerres. Il est constitué d'un simple rez-de-chaussée avec un toit à quatre pans recouvert de tuiles. La façade sur rue s'organise symétriquement à partir de deux grandes fenêtres en trois parties, encadrées de pilastres surmontés de chapiteaux ioniques. Au-dessus de l'entablement de ces ouvertures se trouvent des oculi massifs encadrés par des balustrades aveugles et ornées de guirlandes stylisées tenues par des représentations de jeunes garçons. La galerie d'art a été fondée dans le cadre du musée national de Kruševac en 1961, dont elle fait toujours partie. Références Article connexe Monuments culturels du district de Rasina Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine
Зграда Уметничке галерије у Крушевцу

Зграда уметничке галерије у Крушевцу, коју данас користи Уметничка галерија у Крушевцу за своје потребе, подигнута је 1929. године. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Зграда је првобитно припадала трговачкој породици Љотић. После Другог светског рата половина зграде имала је различиту намену, за потребе општинских служби, редакцију листа Победа, а од 1962. године за потребе Уметничке галерије, која је тада и основана. Од 1982. године, Уметничка галерија користи се целом зградом, на којој су крајем 1986. године и почетком 1987. године извршене неопходне поправке,а постојеће просторије прилагођене потребама Галерије. Карактеристике Зграда је приземна с просторијама за становање које се нижу око хола у који води главни улаз и хол од улаза из дворишта с просторијама за економију. Јужна фасада, ка улици, декоративно је обрађена елементима карактеристичним за ренесансна решења - троделни прозори рашчлањени псеудојонским пиластрима, слепа балустрада под кровним венцем, атика, тешке гирланде под кровним елипсоидним окулусима које придржавају по две симетричне, у дубоком рељефу изведене седеће фигуре пута, у јасној хоризонталној подели на три плана. Цела орнаментика има карактер арабеске, а полихромија даје свему посебно обележје. Исту идеју Одражава и монументално степениште у облику источног анекса и декоративна ваза у отвору на огради дворишта. Сецесијски декоративни елементи огледају се на фасади у флоралном орнаменту који окружује Хермесов рељеф, огради дворишта с отвореним и пуним површинама од камена и кованог гвожђа, које је и на улазним вратима и прозорима ка дворишту, у огради степеништа из дворишта, у стилизованим флоралним формама, као и у орнаменту разнобојног керамичког пода и покривачу тереса од разнобојног стакла. Елементи сецесијског декоративног украса у ренесансном симетричном распореду маса, касетираној таваници једне просторије и орнаменталном фризу меандарске траке, су несумњиви:бзлатоткани декоративни флорални украси са стилизованим птицама, рељефи афронтираних "рогова изобиља" уплетени у биљни орнаментални фриз, геометријски орнамент у поду и шест керамичких пећи разнобојних и различито обрађених у духу чешке сецесије с карактеристичним украсима - ждрал у медаљонима, биљни фризови. Основа је у облику два степенасто постављена правоугаоника. Зграда је 1982. проглашена културним добром. Види још Списак споменика културе у Расинском округу Уметничка галерија Крушевац Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Monument aux morts de la Timočka krajina 1912-1918 à Zaječar

Le monument aux morts de la Timočka krajina 1912-1918 à Zaječar (en serbe cyrillique : Споменик палим ратницима из Тимочке крајине у ратовима 1912-1918 у Зајечару ; en serbe latin : Spomenik palim ratnicima iz Timočke krajine u ratovima 1912-1918 u Zaječaru) se trouve à Zaječar, dans le district Zaječar, en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1002). Présentation Références Article connexe Monuments culturels du district de Zaječar Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine
Споменик палим ратницима из Тимочке крајине у ратовима 1912—1918.

Споменик палим ратницима из Тимочке крајине у ратовима 1912—1918 налази се у Зајечару и проглашен је за непокретно културно добро као споменик културе Србије. Споменик је посвећен палим ратницима из Тимочке крајине у Балканским ратовима и Првом светском рату. Опште информације Споменик се налази у парковском простору Трга Ослобођења у центру Зајечара. Састоји се од монументалног каменог постоља и на њему, у природној величини, бронзане фигуре тројице српских војника у акцији са пушкама и бомбама. Рад је вајара Франа Менегела Динчића. Споменик је откривен уз велике свечаности 1929. године. Галерија Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд
Église de l'Intercession-de-la-Mère-de-Dieu de Goleša

L'église de l'Intercession-de-la-Mère-de-Dieu de Goleša (en serbe cyrillique : Црква Богородичиног покрова у Херцеговачким Голешима ; en serbe latin : Crkva Bogorodičinog pokrova u Hercegovačkim Golešima) est une église orthodoxe serbe située à Hercegovačka Goleša, dans la municipalité de Priboj et dans le district de Zlatibor, en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 505). Présentation Références Article connexe Monuments culturels du district de Zlatibor Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Богородичиног покрова у Херцеговачким Голешима

Црква Богородичиног покрова у Херцеговачким Голешима је православна црква смештена у селу Херцеговачка Голеша, општина Прибој. Изграђена је током 16. века и представља једнобродну грађевину, зидану од камена са сводом, покривену дрвеним клисом. Ферманом султана Абдул Азиза из 1865. године дата је грађевинска дозвола за њену обнову. Године 1868. у црквеном конаку је основана школа, једна од најстаријих основних школа у Доњем Полимљу код Прибоја. Црква Богородичиног покрова је због својих историјских вредности проглашена за споменик културе 1970. године. Види још Списак споменика културе у Златиборском округу Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика