Ваздухопловна академија Београд

Ваздухопловна академија је београдска средња школа основана 1924. године у београдском насељу Дорћол. Сматра се једном од школа са најдужом традицијом на територији града Београда. Историја Средња техничка школа настала је из иницијативе коју је, 1894. године, покренуло Српско инжењерско друштво, али су историјске околности Балканских и Првог светског рата одлагале њено оснивање. Закон о Средњој техничкој школи у Београду донет је 30. марта 1922. године, а обнародован у Службеним новинама Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца бр. 105, 15. маја исте године. Израда плана и предрачуна за изградњу Средње техничке школе поверена је архитекти Јосифу Букавцу. Школа је саграђена на на углу Душанове улице и Кнез Михаиловог венца, уместо на првобитно планираном плацу старе Палилулске касарне, а радови су трајали две године. У исто време, бележе се почеци цивилног ваздухопловства на овим просторима. У Новом Саду, 20. новембра 1923. оснива се „Икарус” – прва српска индустрија аероплана, а у Београду 21. априла 1924. Прва српска фабрика аероплана „Рогожарски”. На импровизовани београдски аеродром код Панчева слетели су 25. марта 1923. године први авиони међународног друштва „Франко-Румен”, а редован превоз поштанских пошиљки отпочео је 16. априла исте године. Испод Бежанијске косе 25 марта 1927. године, свечано је отворен нови београдски аеродром. Државна средња техничка школа у Београду, званично почиње са радом 22. септембра 1924. године. У периоду до Другог светског рата из школе је поникао читав низ конструктора који су оставили неизбрисив печат на развој српског ваздухопловства тог времена. У школи је 10. новембра 1934. године, основан Једриличарски клуб, као посебан месни одбор Краљевског Аеро – клуба „Наша крила”. Касније је основана и Једриличарска група „Икар”. Ове организације сарађивале су са аеродромима у Земуну, Новом Саду и Борову. Са развојем школе, расло је и интересовање за њене стручне кадрове, па историја бележи и прву сарадњу са Министарством војске и морнарице кроз школовање кадрова за потребе војске Краљевине Југославије. Министар Војске и Морнарице Краљевине Југославије Драгомир Ж. Стојановић 14 јула 1930. године донео је решење да се те године упише у Средњу техничку школу 20 подофицира ради добијања за војне потребе стручног људства. Човек који је у потпуности обележио предратни период развоја Државне средње техничке школе је њен оснивач и први директор Јосиф Букавац. Шест ученика школе борило се у Интернационалним бригадама у Шпанском грађанском рату, а ђаци и професори школе показали су храброст и спремност да се боре против фашизма који је претио да прогута слободну Европу. Казнена војна операција под именом „Страшни суд” почела је над уснулим Београдом заглушујућом грмљавином немачке авијације у недељно јутро 6. априла 1941. године. Нацистичке бомбе тешко су оштетиле дворишну зграду школе, а главну зграду запоселе су јединице Вермахта. По наређењу окупаторских власти школа је морала да настави рад. Од 22. марта 1942. године школа је принудно исељена у зграду Трговачке академије у Цетињској улици, затим у Основну школу „Војислав Илић” и на крају 1944. године у Основну школу „Војвода Путник” код Градске болнице. Након ослобођења школа се враћа у своју матичну зграду. Током Другог светског рата за идеал слободе животе је жртвовало више од две стотине ученика и професора Државне средње техничке школе, а њих девет проглашено је народним херојима. У послератном периоду школа је била сведок друштвених промена усклађујући своја занимања и области рада са развојем земље и потребама друштва. Ваздухопловни одсек оформљен је по захтеву Генералне дирекције ваздухопловне индустрије. Први ученици уписани су 1947. године, а настава је била трогодишња. Имајући све ово у виду Ваздухопловна академија 2004. године покреће пројекат креирања нових, огледних образовних профила у два паралелна процеса. Један се односио на креирање наставних планова и програма, што је подразумевало усклађивање компликоване европске и националне регулативе по питању школовања ваздухопловног особља са законском регулативом образовног система Републике Србије. Други процес односио се на стицање неопходних сертификата да би Ваздухопловна академија била препозната и призната као образовна институција која испуњава све стандарде европских и националних ваздухопловних власти. Као резултат, Ваздухопловној академији одобрено је увођење пет нових образовних профила из области ваздушног саобраћаја одлуком министра просвете о упису ученика у средње школе за школску 2007/2008. годину. Директорат цивилног ваздухопловства Републике Србије септембра 2007. године овластио је школу као центар за обуку особља које обавља прихват и отпрему ваздухоплова, путника и ствари, а октобра исте године као ПАРТ-147 организацију за извођење обуке ваздухопловног овлашћеног нелетачког особља. Школа је овлашћење да буде центар за обуку пилота добила од Директората цивилног ваздухопловства Републике Србије у септембру 2010. године. Уследиле су сертификације и од националних ваздухопловних власти Федерације Босне и Херцеговине и Републике Црне Горе. Кадрови за потребе Ратног ваздухопловства и противваздухопловне одбране Војске Србије школују се у школи поново од 23. марта 2010. године. Одлуку о томе је донео Министар одбране Републике Србије. У историји школе „раме уз раме” по важности стоје датум оснивања – 22. септембром 1924. и 21. децембар 2011. када је Ваздухопловна академија постала овлашћени центар Европске агенције за безбедност ваздушног саобраћаја. Током деценија у згради коју је пројектовао архитекта и први директор школе Јосиф Букавац смењивали су се наставници и ђаци, али и наставни програми, образовни профили и називи саме школе. Ваздухопловна академија данас, у истој згради, настоји да пружи највећи допринос изградњи модерног и ефикасног образовног система у Републици Србији, школујући будућност српског цивилног и војног ваздухопловства. Дана 21. маја 2021. године, одлуком Владе Републике Србије Ваздухопловна академија Београд преузела је Ваздухопловни центар Вршац. Име школе У септембру 2007. године дошло је до промене имена школе из Техничка школа „Петар Драпшин” у Ваздухопловна академија. Списак имена школе кроз историју: Државна Средња Техничка Школа у Београду (1924—1947) Индустријска средња техничка школа (1947—1948) Индустријска средња техничка школа „Петар Драпшин“ (1957—1975) Средња машинска техничка школа „Петар Драпшин“ (1975—1978) Образовни центар „Петар Драпшин“ (1978—1988) Техничка школа „Петар Драпшин“ (1988—2005) Ваздухопловно - техничка школа (2005—2007) Ваздухопловна академија (од 2007. године) Европски потенцијал Почев од 2007. године, Ваздухопловна академија је постала једина акредитована установа за школовање ваздухопловног особља у Југоисточној Европи. Сви ученици који по завршетку свог четворогодишњег образовања при академији буду испуњавали ригорозне услове одређене од стране европских институција, имаће могућност да добију сертификат о компетентности валидан у свим земљама Европске уније и Блиског истока. Смерови образовања Цивилни смерови Тренутно у школи постоји шест сертификованих стручних смерова: Авио-техничар Авиомехатроничар Техничар ваздушног саобраћаја Техничар ваздушног саобраћаја за спасавање Техничар ваздушног саобраћаја за безбедност Техничар за безбедност информационо-комуникационих система у ваздушном саобраћају Војни смерови Тренутно у школи постоје пет сертификованих војних смерова: Авио-техничар за ваздухоплов и мотор Авио-техничар за електро опрему ваздухоплова Авио-техничар за електронску опрему ваздухоплова Мехатроничар за радарске системе Мехатроничар за ракетне системе Ученици Поред стандардног образовања, ученици академије могу учествовати у раду Школског парламента школе, „Буди мушко” пројекта, макетарске секције, клуба мачевалаца и другим активностима. Референце Спољашње везе Фото галерија на Ер Србији