NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Слобода Чачак

Слобода је српско предузеће за производњу муниције и муниције основано 1948. Њено седиште је у Чачку. Са око 2.000 запослених, једно је од највећих предузећа у Чачку и Моравичком округу. Историја Слобода је основана 1948. године од стране југословенске владе. У Југославији било је једно од највећих предузећа у земљи, са око 7.000 запослених. Производио је разне производе, за војну употребу и за кућне апарате. Производња је знатно смањена током распада Југославије 1990-их, када су западне земље увеле санкције Србији и Црној Гори. Током НАТО бомбардовања Југославије 1999. године објекти компаније су више пута бомбардовани. 2016. године реконструисан је и пуштен у рад један од његових уништених објеката. У новембру 2017. године, некадашња подружница угледне компаније „Слобода апарати“, коначно је пренела своје објекте у Слободу Чачак. Влада Србије је током 2017. године уложила два милиона евра у модернизацију предузећа, за потребе одбрамбене индустрије. Од 2010. до 2017. године у објекат компаније уложено је 30 милиона евра. Од 2017. године компанија има око 2.300 запослених и нове уговоре вредне 150 милиона евра. Министар одбране Србије је у мају 2018. најавио даља улагања у наредне три године. 2018. године компанија је прославила 70 година постојања. Производи Слобода производи различите врсте муниције и РПГ-ова. Међу њима су: М-79 Оса М-80 Зоља М-90 Стршљен 100мм, 125мм тенковска муниција Муниција калибра 20, 23, 30, 37, 40 и 57 мм Артиљеријска муниција 76, 100, 105, 122, 152, 155 мм Инциденти У пиротехничком одељењу фабрике 12. јануара 2010. године повређен је један радник у експлозији. 27. децембра 2010. године дошло је до серије експлозија у одељењу пиротехнике, али нико није повређен. 1. јула 2013. у експлозији у производној линији повређена су два радника. Четвртог јуна 2021. године (у раним јутарњим сатима) дошло је до серије експлозија у складишту муниције, што је изазвало велики пожар. Неколико радника и оближњих становника је евакуисано, али нема извештаја о повређенима. 19. јуна 2021. године (око 20 часова) дошло је до једне велике експлозије у складишту барута; три запослена су повређена. Занимљивости Поводом 75 година од оснивања, у чачанском Културном центру је одржана изложба Слободиних кућних апарата. Галерија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Apostolic Nunciature to Serbia

The Apostolic Nunciature to Serbia is an ecclesiastical office of the Catholic Church in Serbia. It is a diplomatic post of the Holy See, whose representative is called the Apostolic Nuncio with the rank of an ambassador. On 3 June 2006, Serbia and Montenegro became independent nations, dissolving their short-lived federation, the State Union of Serbia and Montenegro, the successor state to the Federal Republic of Yugoslavia. The Nunciature to Yugoslavia was based in Belgrade, capital of the new nation of Serbia. List of papal representatives to Serbia Apostolic Nuncios to Yugoslavia Eugenio Sbarbaro (26 April 2000 – 8 August 2009) Apostolic Nuncio to Serbia as of 3 June 2006 Apostolic Nuncios to Serbia Orlando Antonini (8 August 2009 – 30 September 2015) Luciano Suriani (7 December 2015 – 13 May 2022) Santo Gangemi (12 September 2022 – present) See also Apostolic Nunciature to Montenegro Apostolic Nunciature to Yugoslavia References
Nonciature apostolique en Serbie

La nonciature apostolique en Serbie constitue la représentation officielle du Saint-Siège à Belgrade, où réside le nonce apostolique. Histoire En 2006, la séparation de la Serbie et du Monténégro en deux États distincts entraîne la création de la nonciature apostolique en Serbie et de la nonciature apostolique au Monténégro (en), la première basée à Belgrade et la seconde en Bosnie-Herzégovine. Nonces apostoliques à Belgrade Auprès de la Yougoslavie Eugenio Sbarbaro (2000-2003), également archevêque titulaire de Tiddi (de) Auprès de la Serbie-et-Monténégro Eugenio Sbarbaro (2003-2006), également archevêque titulaire de Tiddi (de) Auprès de la Serbie Eugenio Sbarbaro (2006-2009), également archevêque titulaire de Tiddi (de) Orlando Antonini (2009-2015), également archevêque titulaire de Formiae (de) Luciano Suriani (2015-2022), également archevêque titulaire d'Amiternum (de) Santo Gangemi (2022-en cours), également archevêque titulaire d'Umbriatico (de) Références Voir aussi Articles connexes Représentations diplomatiques du Saint-Siège Représentations diplomatiques de la Serbie Liens externes Ressource relative à la religion : Catholic Hierarchy Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du Vatican Portail des relations internationales Portail du catholicisme
Apostolska nunciatura v Srbiji

Apostolska nunciatura v Srbiji je diplomatsko prestavništvo (veleposlaništvo) Svetega sedeža v Srbiji, ki ima sedež v Beogradu; ustanovljena je bila 19. junija 2006; je naslednica Apostolske nunciature v Jugoslaviji in sicer v isti stavbi in na istem naslovu v Beogradu: Svetosavska 24. Trenutni apostolski nuncij je Santo Gangemi. Seznam apostolskih nuncijev v Srbiji Apostolski nuniciji v Jugoslaviji Santos Abril y Castelló (24. februar 1996–4. marec 2000) Eugenio Sbarbaro (26. april 2000 – 8. avgust 2009) Apostolski nunciji v Srbiji od 3. junija 2006 Apostolski nunciji v Srbiji Orlando Antonini (8. avgust 2009 – 30. september 2015) Luciano Suriani (7. december 2015 – 13. maj 2022) Santo Gangemi (12. september 2022 – present) Glej tudi seznam apostolskih nunciatur seznam diplomatsko-konzularnih predstavništev v Srbiji Sklici Zunanje povezave Catholic-hierarchy.org
Veleposlaništvo Republike Slovenije v Srbiji

Veleposlaništvo Republike Slovenije v Srbiji (uradni naziv Veleposlaništvo Republike Slovenije Beograd, Srbija) je diplomatsko-konzularno predstavništvo (veleposlaništvo) Republike Slovenije s sedežem v Beogradu (Srbija). Poleg te države to veleposlaništvo pokriva še Romunijo. Trenutni veleposlanik je Slobodan Šešum. Veleposlaniki Slobodan Šešum (2025-danes) Damjan Bergant (2020-2025) Iztok Jarc (2019-2020) Vladimir Gasparič (2015-2019) Franc But (2010-2015) Miroslav Luci (2005-2010) Borut Šuklje (2000-2004) Viri Glej tudi Urad za zvezo Republike Slovenije z UNMIK v Prištini seznam veleposlaništev Republike Slovenije Zunanje povezave Uradno spletno mesto Uradna predstavitvena stran Arhivirano 2008-04-16 na Wayback Machine.
Жабари (община)

Община Жабари (на сръбски: Општина Жабари) е административна единица в Сърбия, Браничевски окръг. Заема площ от 263 км2. Административен център е село Жабари. Население Според преброяването от 2011 г. населението на община Жабари възлиза на 11 380 души. Гъстотата е 43,27 души/км2. Етнически състав Селищна мрежа В границите на общината влизат 15 населени места. Бележки
Žabari

Žabari (srbskou cyrilicí Жабари) jsou město a správní středisko stejnojmenné opštiny v Srbsku v Braničevském okruhu. Nachází se v nížině mezi řekami Mlava a Velká Morava, asi 27 km jižně od města Požarevac a asi 101 km jihovýchodně od Bělehradu. V roce 2011 žilo v Žabarech 1 163 obyvatel, v celé opštině pak 10 969 obyvatel, z nichž naprostou většinu (94,49 %) tvoří Srbové, ale výrazné národnostní menšiny též tvoří Valaši (2,62 %) a Rumuni (0,82 %). Rozloha opštiny je 264 km². Kromě města Žabari k opštině patří dalších 14 sídel; Aleksandrovac, Brzohode, Četereže, Kočetin, Mirijevo, Oreovica, Polatna, Porodin, Sibnica, Simićevo, Svinjarevo, Tićevac, Viteževo a Vlaški Do. Žabari nejsou největším sídlem opštiny; tím je Porodin s 2 036 obyvateli. Většina obyvatel se zabývá zpracovatelským průmyslem, dále pak maloobchodem, velkoobchodem, opravami a vyučováním. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Žabari na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Žabari na Wikimedia Commons Oficiální stránky města Žabari (v srbštině a cyrilici)
Žabari

Žabari (serbocroata cirílico: Жабари) es un municipio y pueblo de Serbia perteneciente al distrito de Braničevo del este del país. En 2011 tenía 10 969 habitantes, de los cuales 1163 vivían en el pueblo y el resto en las 14 pedanías del municipio.​ La gran mayoría de la población se compone étnicamente de serbios (10 137 habitantes), existiendo una minoría de valacos (433 habitantes).​ Se ubica en el cruce de las carreteras 147 y 160, unos 25 km al sur de Požarevac.​ Pedanías Junto con Žabari, pertenecen al municipio las siguientes pedanías: Aleksandrovac Brzohode Viteževo Vlaški Do Kočetin Mirijevo Oreovica Polatna Porodin Svinjarevo Sibnica Simićevo Tićevac Četereže Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Žabari.
Žabari (općina)

Žabari (općina) (ćirilično: Општина Жабари) je općina u Braničevskom okrugu u Središnjoj Srbiji. Središte općine je naselje Žabari. Zemljopis Po podacima iz 2004. općina zauzima površinu od 264 km² (od čega je poljoprivrednih površina 21.963 ha, a šumskih 1.822 ha). Stanovništvo Prema popisu stanovništva iz 2002. godine u općini živi 13.034 stanovnika, raspoređenih u 15 naselja . Po podacima iz 2004. prirodni priraštaj je iznosio -7,5 ‰. Broj zaposlenih u općini iznosi 1091 ljudi. U općini se nalazi 15 osnovnih škola s 1.105 učenika i nema srednjih škola. Naselja Naselja u općini Žabari s brojem stanovnika: Žabari 1.442 Aleksandrovac 1.546 Brzohode 825 Viteževo 863 Vlaški Do 1.310 Kočetin 404 Mirijevo 474 Oreovica 862 Polatna 281 Porodin 2036 Svinjarevo 213 Sibnica 407 Simićevo 1.465 Tićevac 265 Četereže 641 Izvor Vanjske poveznice Službena stranica općine Arhivirana inačica izvorne stranice od 9. veljače 2009. (Wayback Machine)
Žabari

Žabari (in serbo Жабари?) è un villaggio e una municipalità del distretto di Braničevo nella Serbia centrale. Municipalità La municipalità di Žabari comprende, oltre a Žabari, anche i seguenti villaggi: Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Žabari Collegamenti esterni (SR) Sito ufficiale, su zabari.org.rs.
Žabari

Žabari (em cirílico: Жабари) é uma vila e um município da Sérvia localizada no distrito de Braničevo, na região de Braničevo. A vila possuía 1163 habitantes segundo o censo de 2002. Demografia Referências Ligações externas «Žabari Map» (em inglês). Maplandia.com. Consultado em 6 de maio de 2012 «Žabari Map» (em inglês). Fallingrain.com. Consultado em 6 de maio de 2012
Жабари (община)

Жабари (серб. Жабари) — община в Сербии, входит в Браничевский округ. Население общины составляет 12 270 человек (2007 год), плотность населения составляет 46 чел./км². Занимаемая площадь — 265 км², из них 80,5 % используется в промышленных целях. Административный центр общины — село Жабари. Община Жабари состоит из 15 населённых пунктов, средняя площадь населённого пункта — 17,7 км². Статистика населения общины Примечания Ссылки zabari.org.rs (серб.) — официальный сайт общины Официальная статистика Сербии (серб.) PDF версии издания «Издаје и штампа — Републички завод за статистику Србије» (серб.)
Žabari

Žabari (izvirno srbsko Жабари) je naselje v Srbiji, ki je središče istoimenske občine; slednja pa je del Braničevskega upravnega okraja. Demografija V naselju, katerega izvirno (srbsko-cirilično) ime je Жабари, živi 1174 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 42,4 let (41,0 pri moških in 43,8 pri ženskah). Naselje ima 514 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 2,81. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, večinoma srbsko, a v času zadnjih treh popisov je opazno zmanjšanje števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Општина Жабари

Општина Жабари је општина у Браничевском округу на североистоку Србије. По подацима из 2004. општина заузима површину од 264 km² (од чега на пољопривредну површину отпада 21963 ha, а на шумску 1628 ha). Центар општине је насеље Жабари. Општина Жабари се састоји од 15 насеља. Према подацима са последњег пописа 2022. године у општини је живело 9.261 становник (према попису из 2011. било је 11.380 становника). По подацима из 2004. природни прираштај је износио -7,5‰, док је у општини био запослен 1091 човек. У општини се налази 15 основних школа. Последњих деценија општина је погођена белом кугом и старењем становништва. Општина је смештена у средишњем делу доњег Поморавља, на надморској висини између 90 и 200 метара. Ауто-пут и железничка пруга Београд-Ниш су 13 километара удаљени од седишта општине. Жабари постају општина први пут 1839. године, а варош 1882. године. После Другог светског рата постоји Жабарски срез у оквиру Пожаревачког округа, а реорганизацијом 1955. године постају општина. Насељена места Општина Жабари се састоји од 15 насеља од којих четири има преко хиљаду становника, Породин, Александровац, Влашки До и Жабари. Седиште општине је Жабари, али је највеће насеље Породин, док је најмање Свињарево. У периоду између пописа становништва из 2011. и 2022. године, забележен је пад броја становника у свим насељима осим у Кочетину. Становништво Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Света Троица (руска църква в Белград)

Света Троица, позната още и като Руската църква, (на сръбски: Црква Свете Тројице или Руска црква; на руски: Церковь Святой Троицы) е православен храм на Руската православна църква в сръбската столица Белград. Руската църква се намира в близост до православния храм „Свети Марко“. Цъквата е завършена през 1924 г. и е построена за нуждите на руските белогвардейски емигранти в Белград, които се установяват тук след края на Октомврийската революция. Храмът е дело на архитект Валерий Сташевский. В основите на църквата е поставена буца пръст, донесена специално от Русия. В православния храм е погребан руският генерал Пьотър Врангел, водач на белогвардейското движение срещу болшевиките. В църквата са съхранявани и бойни знамена от армията на Наполеон и османците, които са били пленени от руската армия. По-късно знамената са върнати в Русия. Бележки
Chrám svaté Trojice (Bělehrad)

Chrám Svaté Trojice (rusky Церковь святой Троицы, srbsky Цкрва Свете Тројице, Руска црква) je chrám Ruské pravoslavné církve v hlavním městě Srbska Bělehradě. Nachází se nedaleko Chrámu svatého Marka, který patří Srbské pravoslavné církvi. Dějiny Chrám byl postaven v roce 1924 pro ruské bělogvardějce, kteří uprchli po vítězství komunistů v Rusku a v Jugoslávii nalezli azyl. Jeho architektem byl Valerij Staševskij. Na místo, kde byl postaven, byla dovezena píď země z Ruska, která měla symbolizovat ztracený domov ruských pravoslavných emigrantů. Chrám byl vybudován ve stylu staroruské církevní architektury. Až do roku 1944 se v něm nacházely vlajky a odznaky, které získala vítězná ruská armáda od Napoleona a tureckých vojsk během válek v 19. století. Kostel byl těžce poškozen bombardováním letectvem NATO během útoku proti Jugoslávii v roce 1999. O rok později se začaly práce na jeho obnovení a v roce 2007 ho opět vysvětil ruský patriarcha Kirill. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Chrám Svätej Trojice (Belehrad) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Chrám svaté Trojice na Wikimedia Commons Русская земля в Белграде - srpska.ru O ruském chrámu v Belehrade- Beocity.ru
Chiesa della Santissima Trinità (Belgrado)

La Chiesa della Santissima Trinità, chiamata anche Chiesa russa, è un edificio di culto ortodosso situato nel centro di Belgrado, capitale della Serbia. La chiesa fu costruita nel 1924 su progetto dell'architetto russo Valery Stashevsky ed era destinata principalmente ai rifugiati che scappavano dalla Russia sovietica che arrivarono in Serbia dal 1920, dopo la sconfitta dell'esercito bianco nella parte europea della Russia durante la guerra civile russa. La chiesa si trova sul lato settentrionale del Parco di Tasmajdan, accanto alla Chiesa ortodossa di San Marco. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa della Santissima Trinità Collegamenti esterni Storia della chiesa, su artrz.ru.
Opština Irig

Die Opština Irig ist eine Gemeinde (Opština) im Okrug Srem, in der serbischen Provinz Vojvodina. Neben der Stadt Irig, die der Verwaltungssitz ist, umfasst sie die Dörfer Velika Remeta, Vrdnik, Grgeteg, Dobrodol, Krušedol, Mala Remeta, Neradin, Rivica, Šatrinci und Jazak. Sie zählt 9396 Einwohner (2022). Ihre Gemarkung erstreckt sich über einer Fläche von 226 km². Weblinks Website der Gemeinde (serbisch) Einzelnachweise
Irig (općina)

Općina Irig je jedna od općina u Republici Srbiji. se nalazi u Srijemu, Vojvodini, na južnim obroncima Fruške Gore i spada u Srijemski okrug. Po podacima iz 2004. općina zauzima površinu od 230 km² (od čega na poljoprivrednu površinu otpada 17.220 ha, a na šumsku 4.007 ha). Centar općine je grad Irig. Općina Irig se sastoji od 12 naselja. Po podacima iz 2002. godine u općini je živjelo 12.329 stanovnika, a prirodni priraštaj je iznosio -7,1 %. Po podacima iz 2004. broj zaposlenih u općini iznosi 1.738 ljudi. U općini se nalazi 8 osnovnih škola. Naseljena mjesta Velika Remeta Vrdnik Grgeteg Dobrodol Irig Krušedol Mala Remeta Neradin Rivica Šatrinci Nacionalni sastav Srbi - 9.801 (79,49%) Mađari - 816 (6,61%) Jugoslaveni - 295 (2,39%) Hrvati - 289 (2,34%) ostali Sva naseljena mjesta imaju većinsko srpsko stanovništvo osim Dobrodola i Šatrinaca, koji imaju mađarsko. Vanjske poveznice Službena prezentacija općine Irig
Ürög község

Ürög község (szerbül Општина Ириг / Opština Irig) közigazgatási egység (járás) Szerbiában, a Vajdaságban, a Szerémségi körzetben. Földrajzilag Szerémségben, a Tarcal-hegység déli oldalán fekszik. A község területe 230 km², központja Ürög városa, emellett 11 falu tartozik még hozzá. Települései Népesség Lakóinak száma 2002-ben 12 329, 2011-ben 10 717 fő volt. A 2011-es népszámláláskor az etnikai összetétel a következő volt (10 866 főre): szerb: 8534 fő (78,54%) magyar: 762 fő (7,01%) horvát: 232 fő (2,14%) cigány: 166 fő (1,53%) szlovén: 78 fő (0,72%) jugoszláv: 75 fő (0,69%) montenegrói: 21 fő (0,19%) muzulmán: 20 fő (0,18%) macedón: 18 fő (0,17%) szlovák: 16 fő (0,15%) német: 15 fő (0,14%) ukrán: 9 fő (0,08%) albán: 8 fő (0,07%) román: 8 fő (0,07%) bolgár: 7 fő (0,06%) ruszin: 7 fő (0,06%) gorán: 4 fő (0,04%) orosz: 4 fő (0,04%) bunyevác: 1 fő (0,01%) egyéb: 20 fő (0,18%) nem nyilatkozott: 490 fő (4,51%) régiós kötődésű: 111 fő (1,02%) ismeretlen: 260 fő (2,39%) Dobradó és Satrinca magyar abszolút többségű falu, a többi településen a szerbek vannak abszolút többségben. Ürögön 7,42%-os, Redneken 2,32%-os a magyarok aránya. Jegyzetek
Ириг (община)

Ириг (серб. Ириг) — община в Сербии, входит в Сремский округ автономного края Воеводина, находится в историко-географической области Срем. Население общины составляет 11 595 человек (2007 год), плотность населения составляет 50 чел./км². Занимаемая площадь — 230 км², из них 74,6 % используется в промышленных целях. Административный центр общины — город Ириг. Община Ириг состоит из 12 населённых пунктов, средняя площадь населённого пункта — 19,2 км². Община Ириг граничит с общинами Сербии: на западе — Сремска-Митровица, на северо-западе — Беочин, на севере — Нови-Сад, на северо-востоке — Сремски-Карловци, на востоке — Инджия, на юге — Рума. Статистика населения общины Этническая структура По переписи населения Сербии 2002 года основные этнические группы в общине: сербы — 9801 чел. (79,49 %); венгры — 816 чел. (6,61 %); югославы — 295 чел. (2,39 %); хорваты — 289 чел. (2,34 %); другие — 9,17 %. Населённые пункты На территории общины расположены 12 населённых пунктов — город Ириг и 11 сёл: Велика-Ремета, Врдник, Гргетег, Добродол, Крушедол-Прнявор, Крушедол-Село, Мала-Ремета, Нерадин, Ривица, Шатринци и Язак. Образование В 2003—2004 учебном году на территории общины было 8 основных школ, в то время (2003—2004 гг.), там обучались 977 учеников. Примечания Ссылки irig.rs (серб.) — официальный сайт общины Официальная статистика Сербии Архивная копия от 3 февраля 2015 на Wayback Machine (серб.) PDF версии издания «Издаје и штампа — Републички завод за статистику Србије» (серб.) информация об общине (серб.), (англ.)
Општина Ириг

Општина Ириг је једна од општина у Републици Србији. Налази се у Срему, Војводини, на јужним обронцима Фрушке горе и спада у Сремски округ. По подацима из 2004. општина заузима површину од 230 km² (од чега на пољопривредну површину отпада 17220 ha, а на шумску 4.007 ha). Седиште општине је град Ириг. Општина Ириг се састоји од 12 насеља. Према прелиминарним подацима са последњег пописа 2022. године у општини је живело 9.290 становника (према попису из 2011. било је 10.866 становника). По подацима из 2004. природни прираштај је износио -7,1‰, а број запослених у општини износи 1738 људи. У општини се налази 8 основних школа. Насељена места Велика Ремета Врдник Гргетег Добродол Ириг Јазак Крушедол Прњавор Крушедол Село Мала Ремета Нерадин Ривица Шатринци Национални састав Попис 2002. Срби - 9801 (79,49%) Мађари - 816 (6,61%) Југословени - 295 (2,39%) Хрвати - 289 (2,34%) остали Попис 2011. Сва насељена места имају већинско српско становништво осим Добродола и Шатринаца, који имају мађарско. Познате личности Александар Берчек Борислав Михајловић Михиз Референце Спољашње везе Званична презентација општине Ириг
Zindan-Tor

Das Zindan-Tor (Zindan steht für türk. Kerker) ist eine halbrunde Fortifikation (Befestigungsanlage) der Festung von Belgrad und wurde Mitte des 15. Jahrhunderts vor dem Tor des Despoten errichtet. Sie besteht aus zwei abgerundeten Türmen und einer Brücke. Das Tor hat neben den massiven Türen noch Hilfsräume. Die beiden Türme des Tores sind aber nicht miteinander verbunden. Das Tor diente den Türken als Gefängnis.
Porte de Zindan

La porte de Zindan (Zindan signifie en turc Donjon) est une fortification semi-circulaire (système de fortification) faisant partie de la forteresse de Belgrade en Serbie. Elle a été édifiée au XVe siècle entre 1440 et 1456. Notes et références Liens externes (en) « Zindan gate complex », sur beogradskatvrdjava.co.rs (consulté le 8 octobre 2025) Portail de Belgrade Portail des châteaux Portail de l’histoire militaire Portail de la protection du patrimoine
Moulin de Vojislav Stefanović à Kusiće

Le moulin de Vojislav Stefanović à Kusiće (en serbe cyrillique : Воденица Војислава Стефановића у Кусићу ; en serbe latin : Vodenica Vojislava Stefanovića u Kusiću) est un moulin à eau situé à Kusiće, dans la municipalité de Veliko Gradište et dans le district de Braničevo, en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 822). Présentation Le moulin de Vojislav Stefanović est situé sur la rivière Pek, un affluent du Danube, dans un lieu-dit appelé Donje vrbe. Il a été construit au début du XXe siècle sur les vestiges d'un ancien moulin à eau et il a reçu son apparence actuelle en 1934, au moment où deux des six meules d'origine ont été retirées et une pièce latérale a été construite. Son plan suit la lettre cyrillique « Г » et il mesure 17,10 m sur 5 dans sa partie la plus grande, et, dans sa partie latérale, 8 m sur 4. Le bâtiment est constitué du moulin proprement dit, d'un couloir, d'une pièce pour les grains, d'une pièce pour le meunier et d'une pièce auxiliaire où se trouvait une cinquième meule. Les fondations sont en pierres concassées, à l'exception de la partie du moulin proprement dit qui repose sur des poutres en bois appuyées sur des piliers ; ces piliers sont disposés sur trois rangs, tenus par une architrave et reliés en eux par des serre-joints en fer. Les murs sont en briques, sauf ceux du moulin proprement dit qui sont constitués de planches en chêne. Le toit, de structure complexe, est recouvert de tuiles. Pour permettre le fonctionnement du moulin, l'eau du Pek était conduit par un petit canal. Dans le moulin se trouvent quatre meules alignées, chacune fonctionnant séparément grâce à son propre mécanisme dessiné dans le style traditionnel du pays. Le moulin, actuellement abandonné, se dégrade progressivement. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Braničevo Portail de l'agriculture et de l'agronomie Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine