NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Жуинце

Жуинце (на сръбски: Жујинце или Žujince; на албански: Zhunica) е село в Югоизточна Сърбия, Пчински окръг, община Прешево. История В края на XIX век Жуинце е село в Прешевска кааза на Османската империя. Според статистиката на Васил Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) от 1900 година Жуенци (Жуженица) е населявано от 250 жители българи християни и 180 арнаути мохамедани. Според патриаршеския митрополит Фирмилиан в 1902 година в Жуинце има 21 сръбски патриаршистки къщи. По време на българското управление в Поморавието в годините на Втората световна война, Михаил Ст. Шурков от Велес е български кмет на Жуинце от 22 септември 1941 година до 23 юли 1942 година. След това кметове са Никола Йорд. Манев от Велес (23 юли 1942 - 22 август 1943) и Кирил Г. Узунов от Гевгели (12 август 1944 - 9 септември 1944). Албанците в община Прешево бойкотират проведеното през 2011 г. преброяване на населението. Според преброяването на населението от 2002 г. селото има 1248 жители. Етнически състав Данните за етническия състав на населението са от преброяването през 2002 г. албанци – 1189 жители (95,27%) сърби – 52 жители (4,16%) други – 1 жител (0,09%) неизяснени – 3 жители (0,24%) неизвестно – 3 жители (0,24%) Бележки
Žujince

Žujince (Serbian Cyrillic: Жујинце; Albanian: Zhunicë) is a village located in the municipality of Preševo, Serbia. According to the 2002 census, the village had a population of 1,248 people. Of these, 1,189 (95.27%) were ethnic Albanians, 52 (4.16%) were Serbs, and 3 (0.24%) described themselves as belonging to other ethnicities. References
Žujince

Žujince (en serbocroata: Žujince / Жујинце; en albanés: Zhunicë) es un pueblo en el municipio de Preševo del distrito de Pčinja de Serbia. Žujince es parte de la zona de Serbia de mayoría albanesa en torno al valle de Preševo. Toponimia El topónimo del asentamiento proviene del nombre Žujinci, que deriva de žuj (amarillo, amarillento).​ Geografía Žujince es un pueblo fértil en la llanura de Moravia, por donde discurre el río Preševo. Historia En el espacioso recinto de la iglesia se ubicó un gran asentamiento romano. A principios del siglo XVI, este pueblo contaba con 19 familias cristianas. En septiembre de 2011, la asamblea de diputados albaneses de Preševo, Bujanovac y Medveđa instó a los albaneses de Serbia a boicotear el censo previsto para octubre de ese año. Demografía La evolución demográfica de Žujince entre 1948 y 2011 fue la siguiente: Según el censo de 2002, los albaneses representaban el 95,27% de la población (1189 personas) y los serbios, el 4,16% (54 personas).​En el censo yugoslavo de 1961, los albaneses eran el 62,64% de la población local y los serbios, el 33,52%.​ Economía Las difíciles condiciones económicas y el alto desempleo han obligado a un gran número de familias a buscar una vida mejor fuera del pueblo. Referencias
Žujince

Žujince (en serbe cyrillique : Жујинце ; en albanais : Zhunica) est une localité de Serbie située dans la municipalité de Preševo, district de Pčinja. En 2002, elle comptait 1 248 habitants, dont 1 189 Albanais (95,27 %) et 52 Serbes (4,16 %). En septembre 2011, l'assemblée des députés albanais de Preševo, Bujanovac et Medveđa a incité les Albanais de Serbie à boycotter le recensement prévu pour le mois d'octobre de cette année-là ; de ce fait, aucun chiffre de population n'a été communiqué pour les localités de la municipalité de Preševo. Démographie En 2012, la population de Žujince était estimée à 1 215 habitants. Personnalités Mustafa Memeti (1962-), imam, y est né Notes et références Voir aussi Articles connexes Localités de Serbie Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Žujince sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Žujince

Žujince (em cirílico: Жујинце) é uma vila da Sérvia localizada no município de Preševo, pertencente ao distrito de Pčinja, na região de Vallée de Preševo. A sua população era de 1248 habitantes segundo o censo de 2002. Demografia Referências Ligações externas «Žujince Map» (em inglês). Maplandia.com «Žujince Map» (em inglês). Fallingrain.com
Žujince

Žujince (izvirno srbsko Жујинце) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Preševo; slednja pa je del Pčinjskega upravnega okraja. Demografija V naselju, katerega izvirno (srbsko-cirilično) ime je Жујинце, živi 714 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 28,4 let (28,3 pri moških in 28,6 pri ženskah). Naselje ima 315 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 3,96. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Жујинце

Жујинце (алб. Zhunicë) је насеље у Србији у општини Прешево у Пчињском округу. Према попису из 2022. било је 1102 становника. Жујинце је плодно село у моравичкој равници, кроз које протиче Прешевска река. У пространом потесу Црквиште налазило се велико римско насеље. Почетком XVI века ово село је имало 19 хришћанских породица. Махале насеља Жијунце су следећa: Доња мала, Муламарска мала, Идинска мала, Муаџирска мала, Бећирска мала и Чирбаџијска или Горња мала. Старинци у Жујинцу си Кејинци. Томоним насеља потиче од имена Жујинци. Застарела реч жуј, значи жут, жућкаст. Демографија У насељу Жујинце живи 714 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 28,4 година (28,3 код мушкараца и 28,6 код жена). У насељу има 315 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 3,96. Ово насеље је великим делом насељено Албанцима (према попису из 2002. године). Референце Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Сателитска мапа (Wikimapia) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Miljevići (Prijepolje)

Miljevići (en serbe cyrillique : Миљевићи) est un village de Serbie situé dans la municipalité de Prijepolje, district de Zlatibor. Au recensement de 2011, il comptait 473 habitants. Démographie Évolution historique de la population Répartition de la population par nationalités (2002) Notes et références Voir aussi Articles connexes Localités de Serbie Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Miljevići sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Miljevići (Prijepolje)

Miljevići (em cirílico: Миљевићи) é uma vila da Sérvia localizada no município de Prijepolje, pertencente ao distrito de Zlatibor. A sua população era de 473 habitantes segundo o censo de 2011. Demografia Referências Ligações externas «Miljevići (Prijepolje) Map» (em inglês). Maplandia.com. Consultado em 31 de dezembro de 2014 «Miljevići (Prijepolje) Map» (em inglês). Fallingrain.com. Consultado em 31 de dezembro de 2014
Miljevići, Prijepolje

Miljevići (izvirno srbsko Миљевићи) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Prijepolje; slednja pa je del Zlatiborskega upravnega okraja. Demografija V naselju živi 332 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 37,4 let (35,7 pri moških in 39,0 pri ženskah). Naselje ima 129 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 3,53. Prebivalstvo je večinoma nehomogeno, a v času zadnjih treh popisov je opazno zmanjšanje števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Миљевићи (Пријепоље)

Миљевићи су насеље у општини Пријепоље, у Златиборском округу, у Србији. Према попису из 2022. било је 518 становника. Демографија У насељу Миљевићи живи 332 пунолетна становника, а просечна старост становништва износи 37,4 година (35,7 код мушкараца и 39,0 код жена). У насељу има 129 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 3,53. Становништво у овом насељу веома је нехомогено, а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. Референце Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Košutnjak

Košutnjak (v srbské cyrilici Кошутњак) je čtvrť v Bělehradě, známá především díky rozlehlému lesu stejného názvu. Nachází se v jihozápadní části města, mezi Banovým Brdem a Topčiderem na břehu Topčiderské řeky. Administrativně je součástí opštin Čukarica a Rakovica. Park a rekreační areál se nacházejí na ploše o rozloze 300 hektarů a v nadmořské výšce 250 m. Les je smíšený a protkaný různými chodníky. Až do roku 1903 byl les oborou za Bělehradem, která sloužila pro královskou rodinu jako honitba. Hustý les byl následně po změně vládnoucího rodu otevřen i pro veřejnost a od roku 1908 se stal městským parkem. V současné době se zde nacházejí dva areály; pionýrské město a filmové město s řadou ateliérů a dalších prostor pro tvorbu filmů. V blízkosti lesa se také nachází Fakulta sportu a tělovýchovy Bělehradské univerzity a Fakulta lesnictví (od roku 1956). Sídlí zde i Republikový hydrometeorologický úřad Srbska. V blízkosti lesa se také nachází diplomatická čtvrť a rezidence bohatých obyvatel srbské metropole. Košutnjak je znám jako místo smrti knížete Mihaila Obrenoviće. V roce 1977 se zde uskutečnil jeden z největších koncertů skupiny Bijelo dugme, který navštívilo sto tisíc lidí. Byl zde také unesen Ivan Stambolić, srbský politik, který byl později zavražděn na Frušce Goře. Od roku 2014 je park předmětem ochrany jako přírodní památka. Mezi památky, které se nacházejí v parku, patří např. památník srbským a rakousko-uherským vojákům z první světové války. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Košutnjak na srbské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Košutnjak na Wikimedia Commons
Košutnjak

Košutnjak (en serbe cyrillique : Кошутњак) est une forêt, un parc et un quartier de Belgrade, la capitale de la Serbie. Le parc est réparti entre les municipalités de Čukarica et Rakovica. Localisation Košutnjak est situé à 6 km au sud-ouest du centre-ville de Belgrade. Le quartier est entouré par les quartiers de Topčider au nord et à l'ouest, de Kanarevo brdo au nord-ouest, de Rakovica et Skojevsko naselje au sud, de Žarkovo (avec ses prolongements de Cerak, Cerak II, Repište) et de Banovo brdo (avec son prolongement de Sunčana Padina) à l'est. Filmski Grad (au sud-ouest) et Golf Naselje (au nord-ouest) sont des sous-quartiers de Košutnjak. Pionirski grad Pionirski grad (en serbe cyrillique : Пионирски Град) est un sous-quartier de Košutnjak. Il est rattaché à la municipalité de Rakovica. C'est une zone de détente et de loisir, sans population permanente. Il se trouve juste à l'ouest du quartier de Filmski Grad. Le nom de pionirski grad, en serbe, signifie « la ville des pionniers ». Caractéristiques Le parc de Košutnjak couvre une superficie de 330 hectares et il constitue une des zones de loisirs les plus populaires de Belgrade. Le Centre sportif de Košutnjak, avec ses stades, ses piscines et ses autres installations sportives, est un des plus grands et des plus diversifiés de la capitale. Le parc, qui engloble Filmski Grad et Pionirski Grad, possède de grands studios de la Radio Télévision de Serbie ainsi que plusieurs restaurants. Les forêts de Košutnjak et de Topčider forment un ensemble continu. Cependant la Topčiderska reka délimite les deux quartiers, qui disposent chacun de leur propre gare. Histoire Le 10 juin 1868, le prince Michel III Obrenović a été assassiné alors qu'il se promenait dans le parc. Le 25 août 2000, Ivan Stambolić, un opposant au régime de Slobodan Milošević, y a été enlevé, avant d'être exécuté. Galerie Voir aussi Articles connexes Quartiers et faubourgs de Belgrade Liste des forêts de Serbie Liens externes (en) Notice sur le site de la Ville de Belgrade (en) Vue satellite de Košutnjak sur fallingrain.com Portail des espaces verts Portail de Belgrade
Košutnjak

Košutnjak (ćirilično: Кошутњак) je ime za šumu i naselje u Beogradu u općinama Čukarica i Rakovica. Park-šuma i gradsko izletište Košutnjak prostire se na površini od 330 hektara, na nadmorskoj visini od 250 m. Šuma bjelogoričnog i crnogoriočnog drveća ispresijecana je mnogobrojnim stazama. Vjerojatno je ime Košutnjak nastalo zbog košuta, kojih je nekad ovdje bilo. Sve do 1903. gusta šuma bila je zatvoreno dvorsko lovište, a potom je Košutnjak otvoren i za građane. U Košutnjaku su i dva posebno uređena kompleksa: Pionirski grad, sportsko-rekreativni centar, i Filmski grad s kompleksom ateljea i drugih objekata i uređaja za proizvodnju filmova. Sportsko-rekreativni centar "Košutnjak" ima igrališta za nogomet, atletska natjecanja, odbojku, košarku, rukomet, pet otvorenih i jedan zatvoren bazen. Za ljubitelje skijanja u Košutnjaku radi ljetna i zimska ski-staza. U podnožju brda, gdje je nekada bilo lovište kneževske obitelji Obrenovića, nalazi se izvor Hajdučka česma. Fakultet sporta i tjelesnog odgoja Sveučilišta u Beogradu nalazi se u Košutnjaku. U povijesti je poznat kao mjesto ubojstva kneza Mihaila Obrenovića, 29. svibnja 1868. godine. Galerija
Кошутняк

Кошутняк (серб. Кошутњак) — заповедная лесопарковая зона Белграда, столицы Сербии площадью 330 га, расположенная на холме высотой 250 м над уровнем моря. Находится в общинах Чукарица и Раковица. Описание Происхождение названия связывают со словом кошут (косуля). Парк представляет собой смешанный лес. До 1903 года лес был закрытым местом, где велась дворцовая охота. 26 мая 1868 года в лесу был убит князь Михаил Обренович. В Кошутняке существуют два отдельных комплекса: Спортивно-развлекательный центр «Пионерский город» (Пионирски град), где находятся площадки для футбола, атлетических соревнований, волейбола, баскетбола, гандбола, пять открытых и один закрытый бассейн, работают летняя и зимняя горнолыжные трассы. Кино-город (Филмски град), в котором расположены ателье и другие сооружения для производства фильмов. У подножия холма находится источник Гайдукский фонтан. В Кошутняке также расположены кемпинг, отель и рестораны. Галерея Примечания Ссылки Кошутняк. Туристическая организация Белграда (рус.) Park — šuma «Košutnjak» (серб.)
Кошутњак

Кошутњак је шума и насеље у Београду у градским општинама Чукарица и Раковица. Парк-шума и градско излетиште Кошутњак простире се на површини од 330 хектара, на надморској висини од 250 m. Шума листопадног и четинарског дрвећа испресецана је многобројним стазама. Вероватно је име Кошутњак настало због кошута, којих је некад овде било. Све до 1903. густа шума била је затворено дворско ловиште, а потом је Кошутњак отворен и за грађане. У Кошутњаку су и два посебно уређена комплекса: Пионирски град, спортско-рекреативни центар, и Филмски град са комплексом атељеа и других објеката и уређаја за производњу филмова. Спортско-рекреативни центар „Кошутњак“ има игралишта за фудбал, атлетска такмичења, одбојку, кошарку, рукомет, пет отворених и један затворен базен. За љубитеље скијања у Кошутњаку ради летња и зимска ски-стаза. У подножју брда, где је некада било ловиште кнежевске породице Обреновић, налази се извор Хајдучка чесма. У Кошутњаку се налазе Факултет спорта и физичког васпитања Универзитета у Београду и седиште Републичког хидрометеоролошког завода Србије. У историји је познат као место убиства кнеза Михаила Обреновића, 29. маја 1868. године. Спортске активности Трим стаза је један од спортских објеката у Кошутњаку. Почетак стазе се налази преко пута Републичког завода за спорт, у улици Кнеза Вишеслава 72. Стаза је кружна, дужине 1200 m, ширине 1,5 m. На њој постоји 16 „станица” са справама за вежбање, инфо табле, обележена је сваких 100 m, постоје и канте за смеће. Са стране је оивичена дрвеним праговима, испод је дренажа, а горњи слој је дрвена пиљевина. Стаза обилази плато на коме су распоређени остали спортски терени. Осветљена је соларним лампама на сваких 20 m. Стаза је формирана још седамдесетих година 20. века, када су направљене и справе за вежбање. Тада је била посута иглицама четинара и била веома популарна. Преко 35 година није обнављана и претворила се у обичан путић, који се при најмањој киши претварао у блато, па је свако вежбање било немогуће. Током септембра – октобра 2011, Трим стаза је добила изглед какав доликује. На иницијативу многобројних грађана Министарство за спорт је донирало реконструкцију стазе.. Шума Кошутњак је једно од омиљених и најлепших природних богатстава Београда и једно од омиљених места његових грађана. Многи делови Кошутњака су били непроходни до 1935. када је направљен 21 км путева. Први голф терен у Београду је отворен крајем маја 1936, на Духове, "од немачког ратничког гробља према Раковици", у присуству кнеза Павла, премијера Стојадиновића и других високих личности. Изграђен је и голф клуб. Нови друм између Раковице и Кошутњака је изграђен 1937. - до раковичког надвожњака, одакле се рачвао према станици у Топчидеру и самом Кошутњаку. У то време су изграђене и јахачке стазе. У Кошутњаку је 1935-36. била направљена скијашка скакаоница од 40 метара, али није коришћена све до фебруара 1940. када ју је незванично "отворио" Франта Дворжак, иначе пливачки рекордер. На Кошутњаку и Бановом брду се и скијало у то доба. Пионирска пруга је грађена 1947. Галерија Види још Споменик природе Шума Кошутњак Супернатурал фестивал Кошутњак (Крагујевац) Референце Спољашње везе
Grand magasin à Belgrade

Le Grand magasin (en serbe cyrillique : Робни магазин ; en serbe latin : Robni magazin) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construit en 1907, il est inscrit sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation Le Grand magasin, situé 16 rue Kralja Petra, a été construit en 1907 sur des plans de l'ingénieur Viktor Azriel ; il constitue le premier magasin de cette sorte à Belgrade. Caractéristique de l'Art nouveau, il dispose de plusieurs étages reliés entre eux, l'intérieur restant visible grâce aux galeries extérieures. Inspirée de l'Art nouveau, la façade principale est conçue comme un rideau de verre soutenu par des grilles en fer forgé et des piliers de marbre. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Велика хумка

Велика хумка је археолошки локалитет у Србији који се налази у долини реке Моравице, у атарима села Пилатовићи и Прилипац, недалеко од Пожеге. Сачињава га праисторијска некропола из старијег гвозденог доба у чијем средишту се налази велика кнежевска гробница. Данас се налази под заштитом државе, као археолошко налазиште од изузетног значаја. Опис локалитета и пронађених налаза Након Другог светског рата, током рекогносцирања долине Моравице, на десној обали реке је откривена некропола великих размера коју је сачињавало 17 тумулa са већим бројем гробних хумки. Сами гробови су имали камене ободе, спалишта и просторе за жртвовање у средини, а прављени су слагањем камења. Током 1977. и 1978. године на локалитету Трњаци је археолошки истражена велика хумка, која се налазила у средишту целог комплекса. У њеној унутрашњости је пронађена камена гробница направљена од комада извађених из реке, који су крупнији од оних коришћених у прављењу осталих. Унутар ње, пронађени су спаљени остаци мушкарца, за кога се, на основу димензија хумке и пронађених налаза, сматра да је био кнез. У зони изнад њега, пронађен је женски гроб са богатим прилозима. Од значајнијих материјалних налаза, пронађени су: египатски скарабеј, уз спаљене остатке кнеза златни раскошни накит, астрагални појас и украси са одеће, уз женску особу као и бронзано посуђе, које је највероватније грчког порекла, које је било ритуалног карактера. На основу карактеристика саме кнежевске гробнице и на основу пронађених предмета, она се датира на крај VI и почетак V века п. н. е, док присуство предмета страног порекла указује на развијене трговачке везе тог доба. Види још Археолошка налазишта од изузетног значаја Референце Спољашње везе Споменици културе у Србији - Велика хумка (Српска академија наука и уметности) (језик: српски) (језик: енглески) Велика хумка
Christi-Himmelfahrts-Kirche (Belgrad)

Die Christi-Himmelfahrts-Kirche (serbisch Вазнесењска црква Vaznesenjska crkva) ist eine serbisch-orthodoxe Kirche in Belgrad in Serbien. Sie ist der Himmelfahrt Christi geweiht. Die Kirche ist die orthodoxe Stadtkirche Belgrads, die Himmelfahrt Christi das Stadtfest oder Slava der Stadt Belgrad. Die Kirche gehört zur Erzeparchie von Belgrad und Karlovci der Serbisch-orthodoxen Kirche. Die Christi-Himmelfahrts-Kirche wurde 1863 im Auftrag des Fürsten Mihailo Obrenović und des Belgrader Metropoliten Mihailo sowie durch Spenden der Belgrader Bürger nach den Plänen von Pavle Stanišić und Jovan Ristić erbaut. Die Bauleitung hatten Josip Štok und Fernand Stevanov inne. Die Ikonen malten Nikola Marković und Stefan Todorović. Die ursprünglichen Fresken von Nikola Marković wurden 1937 durch die des aus Russland emigrierten Malers Andrei Bicenko ersetzt. Baugeschichtlich von Bedeutung besonders für die serbische Kirchenarchitektur war der Beginn der Suche nach einem so genannten nationalen Stil, der sich bewusst vom Barock der letzten Jahrhunderte abwandte und sich verstärkt an den serbisch-orthodoxen Kirchen und Klöster des Mittelalters und der Renaissance orientierte. Die Suche nach diesem nationalen Stil endete vorläufig im so genannten serbisch-byzantinischen Stil. Schwere Schäden an und in der Kirche entstanden im Zweiten Weltkrieg bei den Bombardierungen Belgrads 1941 und 1944. Durch den Luftangriff durch die Alliierten auf Belgrad am 16. und 17. April 1944, dem orthodoxen Osterfest, starben viele Gläubige und Priester in der Kirche beim gemeinsamen Gottesdienst. Weblinks Pravoslavlje - Vaznesenjska crkva u Beogradu (Memento vom 17. Oktober 2014 im Internet Archive) (serbisch)
Église de l'Ascension de Belgrade

L'église de l'Ascension de Belgrade (en serbe cyrillique : Вазнесењска црква у Београду ; en serbe latin : Vaznesenjska crkva u Beogradu) est une église orthodoxe serbe située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Savski venac. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 91) et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation L'église de l'Ascension a été construite en 1863 dans un style mêlant l'architecture néoromantique et le style néo-byzantin, héritier de l'architecture médiévale serbe, à l'initiative de l'archevêque Mihailo et du prince Michel III Obrenović. Elle était destinée à l'armée et fut la première « église de garnison » construite à Belgrade et en Serbie. Elle a été dessinée par Pavle Stanišić et Jovan Ristić. L'église se présente sous la forme d'une nef unique allongée figurant une croix grecque réduite ; elle est surmontée d'une toiture comportant cinq dômes. Deux maisons ecclésiales et un beffroi se trouvent dans le cimetière ; cet ensemble a été bâti en 1865, 1891 et 1939. L'iconostase de l'église a été réalisée par Stevan Todorović à partir de 1881. L'édifice abrite également de nombreuses peintures, des objets d'art et d'artisanat. Les cloches de l'église furent les premières à retentir après l'édit d'autonomie de la principauté de Serbie promulgué par le sultan ottoman en 1830. Références Articles connexes Monastère de Senjak Église Saint-Gabriel de Belgrade Architecture à Belgrade Liens externes (sr) « Crkva Vaznesenja Gospodnjeg u Beogradu », sur arhiepiskopija.rs, Site de l'archevêché de Belgrade-Karlovci (consulté le 19 septembre 2016) Portail de Belgrade Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Chiesa dell'Ascensione (Belgrado)

La Chiesa dell'Ascensione (in serbo Ваѕнесењска црква?, Vaznesenjska crkva) è un edificio di culto ortodosso situato nel centro di Belgrado, capitale della Serbia. La chiesa fu dichiarata nel 1969 monumento culturale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dell'Ascensione Collegamenti esterni (SR) Sito ufficiale, su vaznesenjskacrkva.rs.