NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Железничка техничка школа Београд

Железничка техничка школа Београд је средња школа основана 1922. године. Налази се у општини Палилула, у улици Здравка Челара 14. од 1962. године. Опште информације Први воз је кренуо из Београда 23. августа, и за четрнаест сати је стигао у Ниш. Редован путнички саобраћај отпочео је 15. септембра 1884. године и овај дан се обележава као Дан железничара. Од појаве железнице и изградње прве пруге, у Србији се велика пажња посвећивала образовању железничких радника и службеника. Поред тога што је прва пруга у Србији (Београд – Ниш) пуштена у рад 1884. године, образовање и обука кадрова за рад на железници почела је већ 1881. године. Тада је основана Књажевска српска железничка и трговачка школа. Ђаци ове прве железничке школе су наставу слушали у Београду, а практичну обуку су имали на железницама Чешке, Аустрије, Белгије, Француске и Италије. Занимљиво је да су ови ђаци завршни испит полагали на страним језицима, у зависности од земље где су обављали практичну наставу. То је била прва и једина генерација железничара школованих у земљи. У Београду се 1922. године отвара Државна саобраћајна железничка школа. Зграда школе се налазила на месту данашње Мостарске петље. Свршени ученици ове школе су на праксу упућивани у Аустро-Угарску, Белгију и Италију. Године 1953. у Земуну се отвара Железничка саобраћајна школа, која се 1962. године сели у Београд на данашњу локацију у улици Здравка Челара 14. Школа је променила неколико назива да би средином деведесетих година двадесетог века добила данашњи назив – Железничка техничка школа. Настава у школи изводи се у 9 класичних учионица, 3 лабораторије и 15 кабинета. У оквиру школе постоји и фискултурна сала. Ђаци Железничке техничке школе изводе практичну наставу у Локомотивном депоу Земун, Ранжирној станици, Станици Београд, Железничкој станици Топчидер, Железничкој станици Београд центар, Електротехничкој радионици Кнежевац и Железничкој станици Дунав. У школи постоје следећи образовни профили: Саобраћајно-транспортни техничар, транспортни комерцијалиста, техничар вуче, техничар техничко колске делатности, електротехничар сигнално-сигурносних постројења, електротехничар телекомуникација, возовођа и кондуктер у железничком саобраћају. Од школске 2022/2023 школују се нови образовни профили Техничар безбедности железничког саобраћаја, Техничар вуче, Техничар управљања железничким саобраћајем, Техничар телекомуникационих технологија и Транспортни техничар у железничком саобраћају. Галерија Референце Спољашње везе Медији везани за Железничка техничка школа Београд на Викимедијиној остави Званичан веб-сајт
Политехника - Школа за нове технологије Земун

Политехника - Школа за нове технологије је средња школа основана 1971. године. Налази се у општина Земун, у улици Аутопут за Загреб 18. Опште информације Школа је основана 1971. године као организациона јединица Радничког универзитета „Нови Београд”. Део Политехничке академије била је до 31. марта 2006. године, када постаје самостална школа. Током осамдесетих година школа је била прва образовна институција на подручју СФРЈ која је почела са CNC технологијом на алатним машинама, а 1986. године набавила је прве компјутерски управљане едукативне машине. Школска година 2006/2007. започета је са новим именом „Политехника”. У оквиру школе постоје следећи образовни профили : техничар за роботику, техничар мехатронике - дуално образовање, техничар за компјутерско управљање машина, машински техничар за компјутерско конструисање и техничар за рециклажу. У склопу ваннаставних активности организован је рад секција као што су : лего роботика CAD (Computer Aided Design) секција, шаховска и математичка секција, као и дебатни клуб. Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт
Школа за оштећене слухом-наглуве „Стефан Дечански”

Школа за оштећене слухом-наглуве „Стефан Дечански” је основна и средња школа основана 1896. године. Налази се у општини Савски венац у Београду, улици Светозара Марковића 85. Опште информације Школа се развила из Завода за глувонему децу који је деловао под окриљем Друштва „Краљ Дечански“ (1896/97). Кроз историју је више пута мењала име и локацију, али увек била за образовање и васпитање младих са оштећеним слухом. Од 2000. године ради на рехабилитацији деце са кохлеарним имплантом. Ученици средње школе уписују смерове у трајању од 3 и 4 године. У оквиру школе постоје смерови као што су : машинство и обрада метала, текстилство и кожарство, делатност личних услуга, хемија, неметали и графичарство, пољопривреда, производња и прерада хране. Носи име по Стефану Дечанском, краљу Србије из породице Немањића. Галерија Референце Спољашње везе Медији везани за Школа за оштећене слухом-наглуве „Стефан Дечански” на Викимедијиној остави Званичан веб-сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. август 2020)
Специјална основна школа „Антон Скала”

Специјална основна школа „Антон Скала” једна је од основних школа у Београду. Налази се у улици Петра Чајковског 2а, у општини Савски венац. Опште информације Школа се бави образовањем и васпитањем ученика који имају сметње у развоју. Налази се у насељу Сењак у општини Савски венац, а основана је 1964. године. Данашњу зграду школа користи од 1967. године, а име је добила по Антону Скали, једном од оснивача југословенске дефектологије и првим човеком у Влади Краљевине Југославије који је био задужен за оснивање и развој специјалних школа. Специјална основна школа „Антон Скала” била је прва на Балкану, која је 1978. године отворила одељење за образовање и васпитање деце са аутизмом, а дуго година је била једина у Србији. Ученици ове школе снимили су музички албум за школу, а нумера „Вилинска песма“ је химна Савеза удружења за помоћ особама са аутизмом Републике Србије. Школа је до 2018. године била тридесет година традиционално домаћин Дечје Олимпијаде, где се окупи око 500 ученика и гостију сваке године из Београда и целе Србије. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Саобраћајно-техничка школа „Земун”

Саобраћајно-техничка школа „Земун” је средња школа основана 1948. године. Налази се у Београду, општини Земун, у улици Цара Душана 262. Опште информације Школа се налази у земунском насељу Горњи град у непосредној близини Дунава и Пупиновог моста, а са радом је започела 1948. године. Основна делатност школе је оспособљавање ученика за рад на експлоатацији и одржавању моторних возила, образовање одраслих кроз доквалификације, преквалификације у подручјима рада: саобраћај, машинство, електротехника и хемија. У оквиру школе поред учионица налазе се школске радионице за сва подручја рада, као и магацини, просторије за ресторан, складишта, док се у дворишту школе налази спортски терен и полигон за обуку возача. Историјат Аутосаобраћајни техникум у Земуну основан је уредбом Владе ФНРЈ, 30. августа 1948. године, а настава је започела 4. октобра исте године у просторијама некадашње кафане „Пешић” у улици цара Душана. Кафански простор претворен је у учионице, а први директор школе био је Тома Секерез. Техникум је почео рад са два одељења која су укупно имала 60 ученика, једно саобраћајног, а друго ремонтног смера. Аутосаобраћајни технику преименован је у Аутосаобраћајну школу током школске 1948/49. године, а ова школа радила је као самостална до 1961. године. Крајем јула 1961. године Аутосаобраћајна техничка школа и Школа са практичном обуком за возаче моторних возила су се спојиле и тако конституисале Школски центар за друмски саобраћај у Земуну. Школа за возаче моторних возила је основана 1949. године у Београду под називом „Шоферска школа”. Главна дирекција металске и радио индустрије је поднела захтев за оснивање „Стручне школе за ученике у привреди бр.4”, а она је основана у септембру 1948. године и касније преименована у Аутомеханичарску школу за ученике у привреди. Ова школа је 1. октобра 1966. године ушла у састав Школског центра за друмски саобраћај у Земуну, који је 1968. године преименован у Аутомобилски школски центар. Године 1974. Аутомобилски школски центар је конституисан као радна организација која у свом саставу има две основне организације удруженог рада: Аутосаобраћајну техничку школу и Аутомеханичарску школу за КВ раднике. Током 1981. године Аутомобилски школски центар је преименован у Аутосаобраћајни образовни центар, а 1986. године у Аутосаобраћајни школски центар „Бранко Пешић”. Центар се 1992. године поделио на две самосталне школе : Аутосаобраћајну техничку школу и Аутомеханичарску школу. У новембру 1993. године Аутомеханичарска школа је преименована у Аутотехничку школу. У децембру 1994. године обе поменуте школе спојиле су се у Саобраћајно-техничку школу. Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт
Медицинска школа „Београд” Савски венац

Медицинска школа „Београд” је средња школа основана 1899. године. Налази се у општини Савски венац, у Делиградској улици 31. Опште информације Школа се налази у оквиру Клиничког центра Србије, а основана је 1899. године. Наставу реализују професори општих предмета, лекари специјалисти, лекари опште праксе, магистри наука, дипломирани дефектолози, виши физиотерапеути и више медицинске сестре. У школи се издаје часопис „Валетудо”. У оквиру школе постоје следећи смерови : Физиотерапеутски техничар (4 године) Гинеколошко-акушерска сестра (4 године) Педијатријска сестра – техничар (4 године) Медицинска сестра – васпитач (4 године) Физиотерапеутски техничар – ученици оштећеног вида (4 године) Здравствени неговатељ (3 године) Масер (3 године) Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт
ОШ „Скадарлија” Београд

ОШ „Скадарлија” једна је од основних школа у Београду. Основана је 1959. године, а налази се у Француској улици 26, у општини Стари град. Опште информације Школа се налази у најужем центру града, излази на улицу Француску 26 и Скадарску 35. У непосредној близини школе налази се Народни музеј, Педагошки музеј, Музеј Вука и Доситеја, Етнографски музеј, Народно позориште, Позориште „Бошко Буха”, Позориште „Душко Радовић”, Позориште на Теразијама, Битеф театар и многе друге институције и установе културе. За реализацију васпитно-образовних задатака ђака школе користи се Трг републике, Калемегдан, Ботаничка башта Јевремовац, Београдски планетаријум и Скадарлија, боемска четврт по којој је школа добила име. Школски простор укључујући и двориште школе износи 4122 м2. За школску 2008/2009. годину школска библиотека, зборница, канецларије, продужени боравак, трепзарија и кафе кухиња опремљени су новим намешајем. У оквори школе налази се 14 кабинета, фискултурна и свечана сала, трпезарија са кухињом, две галерије, Музеј дечјег ликовног стваралашта и три мања дворишта. Школска химна зове се Душа града. Историјат Школа је основана 1959. године, а данашње име добила је почетком школске 1993/1994. године. На почетку свог рада звала се ОШ „Ђуро Ђаковић”, по револуционару, организационом секретару Централног комитета КП Југославије, борцу радничке класе Југославије и жртви белог терора. Први директор школе била је Јела Бојанић, а у првој генерацији ђака уписало се 150 ученика у 4 одељења. Остали ученици од другог до седмог разреда прешли су у ову из суседних школа. Ученици осмог разреда на почетку рада ОШ „Скадарлија” нису преузети из других школа, због педагошких разлога, па се може рећи да је прва школска година 1959/60. била седморазредна. Тадашњи број уписаних ученика био је 1267, а он се убрзо повећао на 1517 због проширења школског подручја. Међутим, отварање нових школа у непосредном окружењу довело је до смањења броја ђака. У школској 1964/65. години уписано је 903 ученика, који су разврстани у 27 одељења. Године 2015. одрађена је реконструкција школског дворишта и спортског терена у школи. Директори и познати ђаци Директори Познати бивши ђаци Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Нови Београд”

ОШ „Нови Београд” или Основна школа за децу са сметњама у развоју „Нови Београд” једна је од основних школа у Београду. Налази се у улици Народних хероја 12, у општини Нови Београд, а основана је 1970. године. Опште информације Основна школа „Нови Београд” школа је за децу ометену у развоју и инвалидитетом, која уче од тима стручњака о социјалним вештинама и развијају психофизичке капацитете. Налази се у новобеоградском Блоку 3, у непосредној близини Хале спортова Ранко Жеравица и ОШ „Иван Гундулић”. Школа је кренула са радом 1970. године у просторијама ОШ „Надежда Петровић” (тада ОШ „Жикица Јовановић Шпанац”). Тадашња специјална школа имала је одељења која су била смештена у школама „Жикица Јовановић Шпанац”, Иван Рибар (данас ОШ „Милан Ракић”), Јован Стерија Поповић, Влада Обрадовић Камени и Јосип Броз Тито (данас ОШ „Јован Дучић”). Специјална школа „Нови Београд” добила је свој простор упорношћу и борбеношћу школског колектива, 1982. године. Тада је користила малу зграду ОШ „Иван Гундулић”. Тада су на једном месту сакупљене све стручне службе, дефектолози и сва одељења, а исте године у рад школе се укључује и тим саветовалишта. Године 1992. Оливера Тошић постаје директорка школе и остварује допринос у иновацијама у специјалном школству. У том периоду отворен је целодневни боравак за умерено ментално ретардирану децу, кабинет за психомоторну реедукацију и кабинет за информатику. Након пензионисања директорке Тошић, на њено место дошао је Милорад Ракић, захваљујући којем је установа реновирана, опремана и осавремена. Школа је више пута мењала свој назив, губећи префикс специјално, а потом се трансформишући у област образовања деце са сметњама у развоју, потом особа са инвалидитетом. Школа се првобитно звала Специјална школа „Нови Београд”, потом Школа за децу са посебним потребама „Нови Београд”, а данас се зове Основна школа за децу са сметњама у развоју „Нови Београд”. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Школа за негу лепоте Вождовац

Школа за негу лепоте Вождовац је средња школа. Налази се у Београду, општини Вождовац, у улици Јована Суботића 2. Историјат Године 1951. донета је Одлука о оснивању и почетку рада Стручне школе ученика у привреди број 3, личних услуга. Од делатности личних услуга изучавали су се следећи занати: фризерски, берберски и берберско-фризерски. Тек школске 1955/1956. уведена су и нова занимања: козметичар и фризер-власуљар. Школске 1964/1965, школа је прерасла у Школски центар у коме се практична настава само допуњавала, али не и целовито изводила. У школској 1965/1966. години основано је експериментално одељење са целокупном практичном обуком у школи. Наредне школске године тај број се повећао на седам одељења. Школске 1967/1968, одлуком начелника Секретаријата за образовање града Београда, ова школа је добила на трајно коришћење зграду у Улици Моше Пијаде 6. Већ од школске 1968/1969. године уведен је нов смер у Фризерској школи – педикир за које је постојало велико интересовање јер је оно први пут уведено у образовни систем Југославије. Школа је од 1969. као прва у Београду и Србији, од свих школа за квалификоване раднике прешла са двогодишњег на трогодишње образовање. Школа је, уз дозволу просветних органа, сама написала планове и програме. Образовни центар за негу лепоте је по Плану уписа за школску 1977/1978. у првој години заједничких основа усмереног образовања уписао седам одељења. Наредне школске године није се вршио упис у први разред заједничких основа. Од школске 1980/1981. први пут су се школовали мушки и женски фризери техничари четвртог степена и сценски маскер и власуљар четвртог степена. Школа за негу лепоте је 2001. године добила на трајно коришћење зграду у улици Јована Суботића 2, где се и данас налази. Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт
ОШ „Радојка Лакић” Савски венац

ОШ „Радојка Лакић” једна је од основних школа у Београду. Налази се у улици Др Александра Костића 1-7, у општини Савски венац, а основана је 1960. године. Опште информације Школа се налази на Савском венцу у непосредној близини некадашње главне железничке станице Београд, код Савског трга. У непосредној близни школе налази се и Железнички музеј Србије, као и Парк Гаврила Принципа. Школа је основана 1960. године, када је направљена и зграда у којој се налази, а реновирана 2004. године. Налази се у мирној улици Др Александра Костића (некадашња Теслина), иако се у њеној близини налазе три прометне саобраћајнице (Сарајевска улица, Немањина улица и Савска улица). Због локације школе у центру града, омогућена је велика културна понуда и понуда историјских знаменитости ђацима у установама као што су ДД „Ђуро Салај”, Академија 28, „Веселин Маслеша”; позоришта: Бошко Буха, Душко Радовић, Пуж; библиотеке: „Ђука Динић”, „Бора Станковић”, Градска библиотека; Калемегдан, Железнички музеј, Педагошки музеј, Народни музеј, Етнографски музеј и друге. Школа носи име по Радојки Лакић, учесници Народноослободилачке борбе и народном хероју Југославије. Школа располаже са 12 кабинета и 8 учионица, а настава се одвија у преподневној смени, док за ученике нижих разреда постоји могућност продуженог боравка. У оквиру школе постоје драмска, еколошка, историјска, кошаркашка, ликовна, рецитаторска, одбојкашка, ритмичка секција и хор. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Милена Павловић Барили” Београд

ОШ „Милена Павловић Барили” једна је од основних школа у Београду. Налази се у улици Ромена Ролена 67, у општини Палилула, а основана је 2012. године. Опште информације Школа се налази у насељу Вишњичка бања на Палилули, а основана је одлуком Скупштине града Београда, на седници одржаној 12. априла 2012. године. Током школске 2016/2017. године школу је похађало 970 ученика распоређених у 37 одељења. Настава у школи почела је од 3. септембра 2012. године, а школа је прилагођена особама са инвалидитетом. Настава се одвија у 24 учионице и 8 кабинета, као и у фискултурној сали и на отвореним теренима у дворишту школе. Организован је продужени боравак за ђаке од првог до четвртог разреда. Носи име по Милени Павловић-Барили, српској сликарки. У оквиру школе постоји биолошка, ир, тит и математичка секција. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (18. децембар 2017)
Фармацеутско-физиотерапеутска школа Звездара

Фармацеутско-физиотерапеутска школа Звездара је средња школа основана 2003. године. Налази се на Звездари, у улици Донска 27-29 у Београду. Опште информације Школа је основана 2003. године одлуком Владе Републике Србије, а налази се у насељу Цветкова пијаца у општини Звездара. У оквиру школе омогућено је образовање ученика за доквалификацију и преквалификацију, као и оспособљавање за друге образовне профиле. У оквиру школе постоје кабинети за практичну наставу, ученици су распоређени у 30 одељења, образују се у подручјима рада као што су фармацеутски техничар, физиотерапеутски техничар, козметички техничар и масер. Школи су додељене Светосавска награда за допринос квалитетном образовању и Видовдански обелиск од Српске академије наука и уметности. Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт
Грађевинска техничка школа „Бранко Жежељ” Звездара

Грађевинска техничка школа „Бранко Жежељ” Звездара је средња школа. Налази се на Звездари, у улици Хајдук Станкова 2 у Београду. Историјат Основана је септембра 1924. године, као Државна средња техничка школа. Током историје пролазила је кроз реформе и неколико пута мењала име. Садашњи назив школе је Грађевинска техничка школа „Бранко Жежељ“ са седиштем у Београду. Школа заузима око 6400 м2 простора и располаже са 13 учионица, 15 кабинета, салом за физичко, библиотеком и ученичким клубом. У оквиру ваннаставних активности организоване су радне секције, неке од њих су: шаховска, литерарна, музичка, драмска, новинарска, историјска, географска, еколошка, планинарска, као и спортске секције. Грађевинска техничка школа „Бранко Жежељ” школује грађевинске техничаре и архитектонске техничаре. Опремљена је са око 170 рачунара, великим бројем пројектора и другим савременим наставним средствима. Будући ученици се образују и усавршавају у области геодезија и грађевинарство. Након завршетка школовања, дипломирани техничари су оспособљени да раде у пројектном бироу на изради техничке документације, изради цртежа ручно или у АutoCAD-у, да стечена знања из програмских пакета Project Мanagement и NormaBase примене при изради предмера и предрачуна, цртају планове арматуре, раде извод и спецификацију арматуре, организују посао на градилишту, воде грађевински дневник и грађевинску књигу и многе друге послове. Школа је добила име по Бранку Жежељу, који је био српски грађевински инжењер, конструктор и иноватор, академик, професор универзитета, учесник Народноослободилачке борбе и члан САНУ. Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт
Геолошка и хидрометеоролошка школа „Милутин Миланковић”

Геолошка и хидрометеоролошка школа „Милутин Миланковић” је средња школа. Налази се у Београду, општини Вождовац, у улици Исидоре Секулић 26 у Београду, а основана је 1948. године. Историјат Године 1947. Министарство рударства ФНРЈ основало је школу за „помоћнике” геолога у Панчеву са трајањем од две године, а након седнице школе усвојен је предлог да она прерасте у трогодишњи Геолошки техникум. Уредба Владе ФНРЈ о оснивању и делокругу рада Геолошког техникума у Панчеву донети су 28. септембра 1948. године. Уредбу о оснивању потписао је Јосип Броз Тито и тадашњи министар рударства и Светозар Вукмановић. Сви тадашњи ученици у школи били су стипендисти савезних институција, а актом Владе ФНРЈ. од 3. марта 1948. године основана је и Хидрометеоролошка школа у згради Треће женске гимназије. Године 1949. Хидрометеоролошка школа пресељена је у зграду Школе за стручне раднике у улици кнеза Милоша 59. Геолошки техникум са интернатом прелази на буџет Народног одбора града Панчева, 1952. године. Након договора између Одбора града Панчева и Одбора града Београда, оснива се средња Геолошка техничка школа са интернатом у Београду, 1952. године. Налазила се у просторијама бивше 4. мешовите гимназије у Хумској улици. У нову и модернију зграду школа прелази 1957. године у улици Војводе Степе 82, када је решен проблем школског простора и стечени су услови за нормално функционисање школе. Савет за школство НР Србије одобрио је нови наставни план и програм Геолошке средње техничке школе. Настава на звање геолошки техничар организовала се као вечерња због потребе за геолошким образовањем радника, у трајању од две године, почевши од 1961. године. План и програм школе је допуњен и измењен у складу са геолошким истраживањима, 1963. године, да би 1965. године донета одлука о пресељењу школе у засебну зграду, коју је некад користила основна школа у Есад пашиној улици 26. на Вождовцу. Зграда је адаптирана, дограђени су кабинети, фискултурна сала и просторије за минералошко-петрографску збирку, као и хемијска лабораторија. До 1973. године, ова школа била је једина у тадашњој СФРЈ која је образовала и васпитала средњи геолошки кадар, па је она прерасла у Геолошки центар и почела школовање за занимање геобушач. Након уведеног Закона о усмереном образовању, школа добија назив Образовно-васпитна радна организација геолошке струке, а две године касније добија назив Образовно-васпитна радна организација геолошке и хидрометеоролошке струке. По Милутину Миланковићу, српском математичару, астроному, климатологу, геофизичару, грађевинском инжењеру, доктор техничких наука, као и популаризатору науке и физичару, школа добија име 1988. године. Након реформе школства 1990. године укида се усмерено образовање, а стручни предмети се поново слушају од првог разреда. Године 2020. Геолошка и хидрометеоролошка школа ,,Милутин Миланковић“ освојила је прво место на конкурсу Регионалне канцеларије за сарадњу са младима (RYCO) са својим пројектом „Гласови“. Референце Спољашње везе Званичан веб-сајт