NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stadion FK Obilić

Stadion FK Obilić (Stadion im. Miloša Obilicia) – stadion piłkarski w Belgradzie, stolicy Serbii. Został otwarty w 1951 roku. Może pomieścić 4600 widzów. Swoje spotkania rozgrywają na nim piłkarze klubu Obilić Belgrad. Stadion był jedną z aren Mistrzostw Europy U-17 2011. Rozegrano na nim trzy spotkania fazy grupowej turnieju. Przypisy
Стадион ФК Обилић

Стадион ФК Обилић, раније стадион Милоша Обилића, је фудбалски стадион у Београду, Србија. Лоциран је на Пашином брду. Стадион може да прими 4.508 гледалаца. Стадион је био домаћин многих утакмица млађих фудбалских репрезентација. Изградња Стадион је изграђен нелегално, без иједне дозволе, током деведесетих година 20. века. Испод јужне трибине стадиона налази се масовна гробница са посмртним остацима најмање 700 немачких војника, припадника злогласне дивизије Принц Еуген, који су стрељани у октобру 1944. Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Референце Спољашње везе Информације о стадиону на uefa.com „Ovako bi izgledao stadion Obilića da je izgrađen do kraja: Da nisu ubili Arkana, bio bi najlepši u Srbiji! (VIDEO) (FOTO)”. Телеграф. 8. 11. 2017. Приступљено 3. 1. 2020.
FK Radnički Kovin

FK Radnički Kovin (Serbian Cyrillic: ФК Раднички Ковин) is a football club based in Kovin, Vojvodina, Serbia. They compete in the PFL Pančevo, the fifth tier of the national league system. History The club qualified for the Vojvodina League in 1975. They spent four consecutive seasons in the third tier of Yugoslav football before suffering relegation in 1979. The club returned to the Vojvodina League in 1980, but dropped back after just one season. They would spend four more consecutive seasons in the third tier from 1982 to 1986. The club won the Vojvodina League East in the 2000–01 season and took promotion to the Serbian League Vojvodina. They spent one season in the third tier, before suffering relegation back to the fourth tier. Recent league history Honours Vojvodina League East (Tier 4) 2000–01 PFL Pančevo (Tier 5) 2011–12, 2021–22 Historical list of coaches References External links Club page at Srbijasport
FK Radnički Kovin

FK Radnički Kovin (srpski: ФК Раднички Ковин) srbijanski je nogometni klub iz Kovina, općina Kovin, Južnobanatski okrug, Vojvodina. U sezoni 2024./25. natječe se u PFL Pančevo, petom rangu srpskog nogometnog sustava. O klubu Klub je osnovan 1904. godine i četvrti je najstariji aktivni klub u Srbiji. Klub se kvalificirao za Vojvođansku ligu 1975. Proveli su četiri uzastopne sezone u trećem rangu jugoslavenskog nogometa prije ispadanja 1979. godine. Klub se vratio u Vojvođansku ligu 1980. godine, ali je ispao nakon samo jedne sezone. Proveo je još četiri uzastopne sezone u trećoj ligi od 1982. do 1986. Klub je osvojio Vojvođansku ligu Istok u sezoni 2000./01. i plasirao se u Srpsku ligu Vojvodina. Proveo je jednu sezonu u trećoj ligi, prije nego što je ispao u četvrtu. Prvenstva Poveznice Profil na srbijasport.net Izvori
ФК Раднички Ковин

Фудбалски клуб Раднички Ковин је фудбалски клуб из Ковина, Србија, и тренутно се такмичи у Војвођанској лиги Исток, четвртом такмичарском рангу српског фудбала. Клуб је основан 1904. године и четврти је најстарији клуб у Србији који је активан. Боја клуба су црна и бела. Клуб је у сезони 2011/12. заузео прво место у Подручној фудбалској лиги Панчево и пласирао се у виши ранг, Војвођанску лигу Исток. Новији резултати Види још Списак фудбалских клубова у Србији Референце Спољашње везе Профил Радничког на srbijasport.net Вести из клуба на kovinekspres.rs Сајт клуба Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. новембар 2019)
FK Vranjska Banja

FK Vranjska Banja (Serbian Cyrillic: ФК Врањска Бања) was a football club from Vranjska Banja, Serbia. The club last competed in the Zone League South, the fourth tier of the national league system. History The club participated once in the Serbian League East under the name FK Železničar, finishing in eight place in the 2007–08 season. They were later renamed as FK Vranjska Banja, winning the Pčinja District League in the 2014–15 season. Final league seasons Honours Pčinja District League 2014–15 External links Club page at fspo.rs Club page at srbijasport.net
Finance Palace

Finance palace, (Serbian Финансијска палата, Hungarian Pénzügyi Palota, German Finanz Palast) is a two-floored neo-renaissance palace on the main square in Zrenjanin, Serbia. The National Museum of Zrenjanin moved into it in 1966 and it is located next to the theatre building. History City authorities chosen project for the building made by Hungarian architect István Kiss. Construction works started in 1893 and were finished in 1894. By his first choice, architect chosen facade towards Begej to be building's main facade. However, he later changed plan and choose square facade to be the most impressive facade of the building. The most remarkable detail of this building are, there is no doubt, four statues on its main facade, depicting "Industry", "Agriculture", "Science" and "Merchantry". Main facade also has a balcony on the first floor. The building has shops at the ground floor and an exhibition gallery. National museum The National Museum of Zrenjanin was established in 1906 as The Museum of Torontal District, according to the decision of The Municipal Board and on the initiative of The Cultural Association of Torontal District. However, on the basis of all the available sources, the Museum did not start its activities until 1911. This delay was caused by some financial reasons as well as by the lack of an adequate building. The Museum got its first rooms in The District Hall and was functioning in this building under the name “The Museum of Torontal District” until 1918 when it temporarily stopped its activities. After the First World War, The Museum was first moved into the complex of The Piaristic Monastery and then to the first floor of “The Casino”, but because of the bad accommodation conditions, it was practically closed to the public. On the verge of the Second World War, The Museum had the name “The Museum of the Danube Regional Unit” and the attempt of The Historical Society of Novi Sad, to put it in order and open it for visits, was stopped by the war. During the occupation, from 1941 to 1944, The Museum was open for the public for a short period of time as “The Museum of Banat District”. After the liberation, the Museum moved to different locations several times and only the third location was accepted as the permanent solution: that was the building of the former Financial Palace. It is located in Subotićeva street 1. Today The Finance Palace has been a national museum building since 1966. It has a large number of exhibits from the pre-historic age to the 20th century. It is divided into the following departments: Archeology, Ethnology, Nature, History and Art. Since August 2005 museum has a modern gallery on the ground floor in which are held many exhibitions. External links National museum of Zrenjanin web site (in Serbian and English)
Palacio de Finanzas

El Palacio de Finanzas (en serbio Финансијска палата, en húngaro Pénzügyi Palota, en alemán Finanz Palast) es un palacio de dos plantas en estilo neo-renacentista localizado en el zócalo de Zrenjanin, Serbia y es considerado uno de los edificios más logrados de la ciudad[cita requerida]. Se encuentra junto al teatro de Zrenjanin y es la sede del Museo Nacional de Zrenjanin desde 1966. Historia Las autoridades de la ciudad eligieron el proyecto del arquitecto István Kiss y la construcción se realizó en los años de 1893 y 1894. Como primera elección, el arquitecto decidió que la fachada hacia el río Begej fuese la principal, mas en una etapa posterior cambió de opinión y convirtió en principal la fachada hacia la plaza de Francisco José, la actual plaza de la Libertad. La planta del edificio tiene la forma de una letra cirílica irregular "Π", de modo que, cerrando la parcela por tres lados, forma un patio interior, un atrio. A la altura de la primera planta, se proyecta un balcón sobre sólidas ménsulas, mientras que entre las cinco ventanas semicirculares de la segunda planta se colocan esculturas exentas, realizadas en piedra artificial, que representan figuras de hombres jóvenes, casi niños, en elegantes posiciones de contrapposto. Con su espíritu renacentista, se integran a la perfección en la decoración de la membrana arquitectónica a la que se adhieren. Gracias a los atributos que portan en sus manos, los interpretamos como símbolos de la «Industria», la «Agricultura», la «Ciencia» y el «Comercio». La fachada también tiene balcones en el segundo piso, mientras que la planta baja alberga diversas tiendas y una galería. Museo nacional El Museo Nacional de Zernjanin se fundó en 1906 como el Museo del distrito Torontal, de acuerdo a la decisión del Consejo Municipal y a iniciativa de la Asociación Cultural del distrito Torontal. Sin embargo, debido a la falta de recursos, el museo no inició operaciones sino hasta 1911. Después de varias sedes, en 1966 se establece en el edificio actual, en la calle Suboticéva 1. Tiene una gran cantidad de exposiciones, desde la época prehistórica hasta el siglo XX, dividido en los departamentos: arqueología, etnología, naturaleza, historia y arte. Desde agosto de 2005, cuenta con una galería de arte moderno en el primer piso. Enlaces externos Museo nacional de Zrenjanin (en serbio e inglés)
Musée national de Zrenjanin

Le musée national de Zrenjanin (en serbe cyrillique : Народни музеј ; en serbe latin : Narodni muzej) est situé à Zrenjanin, dans la province de Voïvodine et dans le district du Banat central, en Serbie. Avec l'ensemble du quartier ancien de la ville, le bâtiment qui l'héberge est inscrit sur la liste des entités spatiales historico-culturelles de grande importance de la république de Serbie (identifiant no PKIC 48) et, à ce titre, sur la liste des monuments culturels de grande importance. Le musée est installé dans l'ancien « palais des Finances » de la ville. Bâtiment Le palais des Finances, commandité par le ministère des Finances d'Autriche-Hongrie, a été construit en 1893, à une époque d'intense développement urbanistique de Veliki Bečkerek, aujourd'hui Zrenjanin ; il a été dessiné par István Kiss, un architecte de Budapest qui a été un bâtisseur et aussi un théoricien et un professeur travaillant à la Faculté technique de cette ville. Kiss s'est toujours montré intéressé par l'historicisme et a été influencé par l'architecture de la Renaissance italienne. Le Palais est ainsi caractéristique du style néo-Renaissance qui prévaut à cette époque dans la ville et le bâtiment, tout en ayant changé de fonction, a conservé son apparence d'origine. Depuis 1966, il abrite le Musée national de Zrenjanin. Le bâtiment est constitué d'un rez-de-chaussée et de deux étages qui s'appuient sur un plan dont la forme rappelle la lettre cyrillique « P » de telle sorte que, à l'intérieur, l'édifice forme un ensemble clos. À l'extérieur de cet « atrium », la façade principale est dotée d'une projection centrale peu profonde ; au premier étage de cette avancée se trouve un balcon soutenu par de solides consoles ; au second étage, les cinq fenêtres cintrées sont entourées par des figures allégoriques représentant de qui constitue la puissance de Veliki Bečkerek à la fin du XIXe siècle : l'agriculture, l'industrie, l'artisanat et la science. Musée Le musée comprend des départements d'histoire, d'archéologie, d'art, d'ethnologie et d'histoire naturelle. Notes et références Articles connexes Académie de commerce de Zrenjanin (István Kiss) Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail des musées Portail de la protection du patrimoine
Палата финансија у Зрењанину

Палата финансија у Зрењанину, данас зграда Народног музеја, саграђена 1893. године, у строгом центру града, у оквиру Старог градског језгра, као Просторно културно-историјске целине од великог значаја. Двоспратна грађевина је саграђена по пројекту пештанског архитекте Иштвана Kиша, са прочељем, окренутим Франц Јозеф тргу, данашњем Тргу слободе. Основа грађевине је неправилног ћириличног слова „П” тако да је, затворивши парцелу са три стране, формирала унутрашње двориште, атријум. На плитком, централно постављеном ризалиту у висини првог спрата пројектује балкон на снажним конзолама, док између пет полукружно завршених прозора другог спрата поставља слободностојеће скулптуре, алегорије успона Великог Бечкерека крајем 19. века. Скулптуре, рађене у вештачком камену, представљају ликове младића, готово дечака у грациозним ставовима контрапоста. Својим ренесансним духом потпуно се уклапају у декор архитектонске опне за коју су везани. Захваљујући атрибутима које носе у рукама читамо их као симболе земљорадње, индустрије, занатства и науке. Рестаураторски радови су рађени после снажног невремена које је погодило Зрењанин августа месеца 2003. године, када су знатно оштећни прозори и кров зграде. Хитно су предузети сви неопходни радови како би се заштитила стална поставка музејских предмета. Изведени су обимни рестаураторски радови на обнови крова, фасаде и оштећених скулптура. Тада је урађена и ревитализација приземног дела музеја, када је тај простор претворен у атрактиван и савремен изложбени салон. Том приликом урађени су нови дрвени портали по узору на оригиналне, по мерама Покрајинског завода за заштиту споменика културе из Новог Сада. Галерија Види још Старо језгро Зрењанина Народни музеј у Зрењанину Референце Спољашње везе „О згради”. Народни музеј у Зрењанину. Архивирано из оригинала 29. 03. 2020. г. Приступљено 29. 3. 2020.
Big Rakovica

Big Rakovica је тржни центар у Раковици. Отворен је 19. октобра 2017. у улици Патријарха Димитрија 14. Саграђен је на темељима некадашње фабрике гума Рекорд. Простире се на 25.000 квадратних метара и има више од 30 продавница. У оквиру тржног центра налази се супермаркет Дис, Lilly дрогерија, бројне модне радње (LC Waikiki, NewYorker, Terranova) и продавнице обуће (CCC, Deichmann, Metro), електронике (Gigatron), намештаја (Forma ideale), козметички салони, простори за спорт и рекреацију, као и многобројни кафићи и ресторани. Највећа атракција за посетиоце је биоскоп Синегранд који има шест биоскопских сала које су опремљене NEC ласерским пројекторима најновије генерације, а целокупан филмски доживљај употпуњује и врхунско JBL озвучење, као и најмодернија технологија за гледање тродимензионалних филмова. Галерија Референце Спољашње везе Званична страница
Rajićeva Shopping Center

Rajićeva Shopping Center је тржни центар у центру Београда. О тржном центру Шопинг центар Рајићева је пројекат реализован од стране компаније АБД д.о.о. основане од стране Ashtrom Group, једне од водећих и највећих грађевинских компанија и групација за трговину некретнинама у Израелу, која је основана 1963. и изградила бројне велике и комплексне пројекте широм света. Отворен 14. септембра 2017. у Кнез Михаиловој улици бр. 54. У простору од 15.300 квадратних метара смештено је више од 80 локала и 450 подземних паркинг места на три нивоа. Тржни центар се састоји од приземља, сутерена и још три спрата (последњи за децу). Поред водећих брендова као што су Tommy Hilfiger, Scotch & Soda, Lindex, Springfield, Levis, Huawei, Timberland, Pandora, Esprit, Carpisa, Extreme Intimo, Nine West, Yamamay и многих других, појавили су се и поједини брендови који су по први пут на нашем тржишту (Calvin Klein Jeans, Armani Exchange, Go Active i Dormeo Home). Лего коцке по први пут у Србији имају своју званичну продавницу. Садржи и све сервисне јединице као што су супермаркет, апотеке, мобилни оператери, одећа, кућне потребштине и електроника. Тржни центар има четири засебна улаза: из Кнез Михаилове, улице Краља Петра, као и из Париске и Узун Миркове. Како је Тржни центар саграђен на територији некадашњег депоа Библиотеке града Београда она је изградњом ТЦ Рајићева добила проширење простора депоа који се сада налази на подземним нивоима на простору од 1.600 квадратних метара и обезбеђена је подземна веза на доњем нивоу библиотеке са новим простором као и независан улаз из Улице кнеза Михаила. Тржни центар Рајићева Археолошко налазиште Пре почетка радова спроведена су археолошка истраживања и пронађени су остаци римског трга из 2. века, римских улица из 4. и турски остаци из 17. века, који су реконструисани, сачувани и презентирани. Љубазношћу Народног музеја у Београду, у Тржном центру су изложени остаци камене архитектонске пластике из римског доба у застакљеним басенима на улазима у објекат. Историја испод и изнад Тржног центра Референце Спољашње везе „Званични сајт”. rajicevashoppingcenter.rs. Приступљено 11. 05. 2018.
Центар за културу и образовање Раковица

Центар за културу и образовање Раковица је установа културе у општини Раковица основана 1. јануара 1976. године. Реализује образовне, позоришне, музичке, ликовне и књижевне програме. Налази се у улици Мишка Крањца број 7 на површини од око 2.500 м2. Обухвата галерију, салу са 365 места, банкет салу, клуб „Клуб Клубова“, играоницу за децу, мали атеље, учионице за стране језике, радионице и др. У објекту центра раде и Музичка школа „Даворин Јенко“ и Културно уметничко друштво „Димитрије Котуровић“. Образовни програм „Ја сам дете на врху планете“ - дечји конгрес који окупља децу основних школа из Србије да излажу своје радове. Одржава се сваке године у мају. „Може ли човек“ - манифестација која представља најзначајније личности Србије које су дале свој допринос науци, уметности или култури. Организује се више пута годишње. „Глас културе у образовању“ - стручни скуп просветних радника и радника у култури. Музички програм „Сигурна кућа за Rock’n’Roll“ - рокенрол концерти „Четири годишња доба у Раковици“ - концерти класичне музике „Путеви срца, душе и љубави“ - концерти изворне музике. Позоришни програм Фестивал победника фестивала - Одржава се сваке године у јесен и траје седам дана. Услов за учешће на Фестивалу је да је представа награђена на неком од позоришних фестивала. Такмичарског је карактера. Позориште за децу „Цврле“ - редовне представе сваке суботе и недеље. Вечерња позоришна сцена „Теспис“- представе реномираних позоришних кућа. Књижевни програм Дани духовности у Раковици - Сабор духовне поезије „Велика празнина за велики лет“ – Фестивал сатире Књижевне вечери Референце Спољашње везе
Спомен-дом у Вранићу

Спомен-дом у Вранићу постављен је на северној страни трга и окренут је према њему својом дужом страном. Историјат Идејно решење за уређење трга у центру Вранића и изградњу Спомен-дома и споменика (обелиск) - симбол победе, дао је архитекта Светислав Личина 1972. године. Зграда Спомен-дома у Вранић] подигнута је 1979. године и обновљена 2008. године у славу палих бораца из ослободилачких ратова 1912—1918. године (327 погинулих ратника), Народноослободилачке борбе 1941—1945. године (176 жртава) и ратним операцијама деведесетих година 20-ог века, у Славонији и на Косову (2 погинула војника). Њихова имена исписана су на спомен-плочи постављеној на предњој страни Спомен-дома у Вранићу. Спољашњи изглед На тргу је избегнуто поплочавање великих површина. Осмишљени су делови за задржавање и седење, а зелене површине су декоративни мотив овог трга. Дат је и велики значај позиционирању споменик-обелиска, који са зидом Спомен-дома у позадини чини једну целину. Споменик-обелиск је изграђен од низа вертикалних камених плоча у више боја. На предњем зиду дома, постављено је спомен-обележје састављено од стотину мањих спомен-плоча, повезаних у јединствену целину. Унутрашњи изглед По уласку у Спомен-дом долазимо у хол из којег се улази у две канцеларије, малу салу за састанке са бифеом и свим пратећим просторијама (гардероба, тоалет) и велику салу за позоришне представе, концерте и филмске пројекције. Сала има око 290 места у партеру и око 40 места на мањој галерији. Бински простор је уздигнут над нивом сале и има свој посебни приступ са северне стране зграде, као и све потребне просторије. У приземљу зграде, уз помоћни улаз смештена је просторија за грејање (котларница). Степеништем из улазног хола, долазимо на спрат у хол из којег се улази на галерију сале, одељење за кинопројектор, библиотеку и спомен-собу са завичајним фондом. На првом нивоу (спрату) Спомен-дома у Вранићу, у канцеларији са десне стране смештена је Месна канцеларија у којој се обављају послови писарнице у Одељењу за општу управу у Управи Градске Општине Барајево. Са леве стране је канцеларија (испостава) Центра за културу Барајево. У малој сали за састанке, више пута недељно, одржавају се састанци удружења пензионера "Друга младост". На спрату, се налази библиотека „Бранко Ћопић” и велики хол који се често користи за разноврсне програме (књижевне вечери, дечје радионице, мала етно посела, изложбе и др.) у организацији библиотеке и Културно уметничког друштва „Вранић” из Вранића. Из хола се улази у Спомен-собу посвећену жртвама ослободилачких ратова и масакра у Вранићу 1943. године, у оквиру које се налази завичајни фонд Вранића. Спомен-соба са завичајним фондом, богата је публикацијама и сликама које чувају историјску и културну баштину Вранића. | Галерија Референце Спољашње везе
Спомен-музеј Парохијског дома у Вранићу

Спомен музеј Парохијског дома у Вранићу се налази у црквеној порти у Вранићу. Настао је захваљујући великом, вишедецнијском труду, знању и посвећености вранићког пароха и протојереја-ставрофора Радивоја Митровића. У порти се налазе две цркве: црква Светог Илије и црква брвнара Светих Четрдесет мученика. Осим цркава и Парохијског дома налазе још и стари надгробници, стара кућа породице Матић, једина је до данас идентификована устаничка кућа на београдском подручју и поповска кућа, па цео комплекс данас представља немерљиво значајно споменичко наслеђе. Музејска поставка Музеј је подељен на два нивоа и више специјализованих одаја. На горњем нивоу се налазе предмети из најстаријег периода. Датирају из доба неолита: остаци мамутових зуба, винчанских идола, посуде и оружје из римског периода, келтски, византијски, римски новац и новац средњевековне Србије и др. На нижем нивоу су експонати из скорије прошлости: богослужбени предмети, одежде, свете сасуде, велики број икона, богослужбене књиге и записи, старе народне ношње и предмети за свакодневну употребу. Међу најлепша уметничка дела спада Хаџи-Рувимов крст, израђен око 1800-те године. Иконостас и највећи број икона потичу из Цркве брвнаре у Вранићу, која је у фази реконструкције. Од богослужбених књига највредније су Октоих, осмогласник, штампан у манастиру Дермани, септембра 1604. године, затим Октоих, штампан у Москви 1756. године, Триод, штампан у Москви 1796. године, Јеванђеље, штампано у Москви 1794. године, Псалтир, штампан у Кијевско-печерској лаври 1790. године, Пентикостар, штампан у Москви 1795. године, Требник, штампан у Москви 1796. године и многе друге настале у 18. и 19. веку. Спомен-музеј предеставља сведочанство о целокупној историји и култури Вранића. Галерија Види још Црквена порта у Вранићу Референце Литература Nada, Živković (2016). Kuća porodice Matić u Vraniću (PDF). Beograd: Zavod za zaštitu spomenika kulture grada Beograda. ISBN 978-86-89779-28-8. Приступљено 9. 6. 2018. COBISS.SR 226807564