NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Natuurpark Mrtvaje gornjeg Potisja

Natuurpark Mrtvaje gornjeg Potisja (Servisch: Парк природе Мртваје горњег Потисја, park prirode Mrtvaje gornjeg Potisja) is een natuurpark in Servië. Het park werd opgericht in 2013 en is 24,05 km2 groot. Het natuurpark omvat weiden en moerassen. Externe link Energetskiportal
Парк природе Мртваје горњег Потисја

Парк природе Мртваје горњег Потисја јесте законом зашитећено подручје Републике Србије. Налази се на територији општина Kањижа, Сента и Чока. Парк природе Мртваје горњег Потисја четири одвојена локалитета у приобаљу Тисе: мртваје Мртва Тиса наспрам Ђале (Хоргошка мртваја) и Пана уз десну и мртваје Буџак и Батка уз леву обалу реке. Поступак заштите парка покренут је априла 2013. године. Парк обухвата 305,33 хектара, од чега је у државној својини је 95,10 одсто, у приватној 3,91 одсто, у друштвеној 0,33 одсто, док другим облицима власништва припада 0,66 одсто површина у заштићеном подручју. На подручју ПП званично су прописани режими заштите II и III степена. Одређена је заштитна зона површине 2405,16 хектара. Према Правилнику о критеријумима вредновања и поступку категоризације заштићених подручја ПП „Мртваје горњег Потисја”, сврстава се у другу категорију, покрајинског/регионалног, односно великог значаја. Види још Парк природе Стара планина Референце
Natuurpark Slatine u dolini Zlatice

Natuurpark Slatine u dolini Zlatice (Servisch: Парк природе Русанда, park prirode Slatine u dolini Zlatice) is een natuurpark in Servië. Het park werd opgericht in 2013 en is 36,4 vierkante kilometer groot. Het park omvat vlaktes en steppe. Externe link Officiële website
Парк природе Слатине у долини Златице

Парк природе Слатине у долини Златице јесте законом зашитећено подручје Републике Србије. Поступак заштите покренут јe априла 2013. године. Налази се у северном делу Баната на подручју општине Чока и града Кикинде, између Падеја, Остојићева, Чоке, Банатског Моноштора, Црне Баре, Врбице и Јазова. Подручје заузима укупно заузима 3.640,60 хeктара и просторе се низ реку Златицу у правцу североисток-југозапад, од државне границе са Румунијом до Падеја. Oко 93 одсто површине је у државној својини, 5 процената површина је у приватном власништву, а остатак припада друштвеној, јавној и другим врстама власништва. На подручју утврђују се режими заштите II и III степена. Према Правилнику о критеријумима вредновања и поступку категоризације заштићених подручја ПП „Слатине у долини Златице” сврстава се у II категорију – покрајинског/регионалног, односно великог значаја. Према Уредби о еколошкој мрежи подручје слатина у долини Златице је у оквиру еколошки значајног подручја под редним бр. 2 – „Пашњаци велике дропље” издвојено као међународно значајно подручје за биљке (ИПА) под називом „Слатинско подручје Чока-Остојићево”. Види још Парк природе Стара планина Референце
Предео изузетних одлика Аде и одсеци код Сланкамена

Предео изузетних одлика „Аде и одсеци код Сланкамена“ захвата подручје ада и неогених и лесних одсека узводно од Сланкамена, које обухвата узак појас приобаља на десној обали Дунава, Урошев спруд и неколико мањих ада уз десну обалу Дунава, као и Велику аду уз леву обалу Дунава. Налази се на територији општине Инђија и захвата делове подручја катастарских општина Стари Сланкамен и Нови Сланкамен, укупне површине 407,83 хектара. На подручју Предела изузетних одлика „Аде и одсеци код Сланкаменаˮ посебно се истичу палеофлористички локалитет „Јандаˮ, геолошки профил језерско-речних седимената са сачуваним окамењеним стаблима тропско-суптропске вегетације и добро очуваним листовима копнене вегетације, профил са доњосарматским седиментима „Поћентаˮ изграђен од седимената са многобројном фосилном фауном који представљају записе о простирању и еволуцији некадашњег Панонског мора, Велика јаруга као један од најекстремнијих рељефних облика АП Војводине, процеси стварања, разграђивања и међусобне смене пешчаних спрудова рукаваца, лагуна, плићака, бара, тршћака и поника врба на Урошевом спруду, 13 национално и међународно значајних биљних врста (најзначајније су разноротка, црни глог и тестерица), 19 за заштиту приоритетних типова станишта која представљају изузетан пример репрезентативних станишта континенталног и панонског региона (умерено влажне панонске ливаде, копнени високи шашеви, заједница водених љутића мезотрофилних стајаћих вода, обалне средње траволике заједнице и панонске лесне степе), 55 национално и међународно значајних врста бескичмењака од чега су три строго заштићене, три заштићене и једна угрожена, 38 врста риба (украјинска паклара, јегуља, гавчица, вијуница, чиков, мали и велики вретенар) које на овом простору имају значајна локална мрестилишта, 11 врста водоземаца – осам строго заштићених и девет врста гмизаваца – пет строго заштићених (подунавски мрмољак и барска корњача), 162 врсте птица од којих су 132 строго заштићене. Предео се одликује са 19 за заштиту приоритетних типова станишта која представлјају изузетан пример репрезентативних станишта континенталног и панонског региона (умерено влажне панонске ливаде, копнени високи шашеви, заједница водених љутића мезотрофних стајаћих вода, обалне средње траволике заједнице и панонске лесне степе). Природне вредности овог специфичног простора произвеле су и особени начин живота и привређивања људи, као што су екстензивно сточарство, напасање и држање стоке на адама и узгој винове лозе и складиштење вина у лесним лагумима. Види још Списак заштићених подручја у Војводини Референце
Споменик природе Промуклица

Споменик природе Промуклица је споменик природе који се налази у селу Островица, у општини Тутин у Западној Србији. Проглашено је заштићеним подручјем прве категорије, то јест подручјем изузетног значаја. Значај и одлике Промуклица је једна од ретких појава овог типа у југозападном делу Србије. Састоји се од два интермитентна извора и једног сталног извора. Интермитентни извори имају различите начине рада - истицања и мировања, по чему је Промуклица јединствена у Србији. Простор који обухвата саму потајницу Промуклицу и њену непосредну околину, део клисурастог сужења реке Видрењак и речне терасе, представља комплекс хидролошких, морфолошких објеката. Укупна површина Споменика природе „Интермитентни извор - Промуклица“ је 7.20,81 хектара. Овај локалитет је пре свега препознатљив по својим специфичним кречњачким облицима, крашком рељефу и интересантним стеновитим формацијама које су вековима обликовали снажни пештерски ветрови, мраз и вода. Промиклице су прави пример сурове, али величанствене природе овог краја – одликују се огољеним стенама које штрче из околних планинских пашњака, стварајући готово ванземаљски пејзаж. Поред геоморфолошког значаја, овај простор има и изузетну еколошку вредност. Због специфичне микроклиме и изолованости, на овом камењару и околним ливадама опстају ретке и специфичне биљне врсте прилагођене екстремним условима Пештера (врелим летима и поларним зимама). Уредба и проглашење природним добром Влада доноси уредбу о проглашењу Споменика природе „Промуклица” "Службени гласник РС", број 101 од 19. септембра 2014. На простору Споменика природе „Промуклица”, режимом заштите II (другог) степена спроводе се мере утврђене Законом о заштити природе („Службени гласник РС“, бр. 36/09,88/10, 91/10-исправка, 14/16, 95/18-др. закон и 71/21) и могу се вршити управљачке интервенције у циљу рестаурације, ревитализације и укупног унапређења заштићеног подручја, без последица по примарне вредности његових природних станишта, популација,екосистема, обележја предела и објеката геонаслеђа. Управљач Влада Републике Србије за управљача одредила је Јавно предузеће „Србијашуме“ Београд. Послове непосредног управљања СП „Промуклица“ на терену спроводи део Јавног предузећа за газдовање шумама „Србијашуме“, Шумско газдинство „Шумарство“ Рашка, Шумска управа Тутин. Види још Општина Тутин Споменици природе Србије Западна Србија Референце Спољашње везе [1] [2]
Dubočica Stadium

Dubočica Stadium (Serbian: Стадион Дубочица / Stadion Dubočica) is a football stadium in Leskovac, Serbia. It is the home ground of GFK Dubočica. The stadium consists of four stands with a total seating capacity of 8,136. History The stadium was opened on 21 August 2023. First game ever was 2023–24 Serbian First League match between home side GFK Dubočica and Novi Sad 1921 that ended in 2–1 win for the GFK Dubočica. During the 2023–24 season, the stadium hosted Belgrade's side Čukarički for their European games since their home stadium, Čukarički Stadium in Belgrade, did not meet UEFA requirements. They played games against Olympiacos in 2023–24 UEFA Europa League play-off round and against Fiorentina, Ferencvárosi and Genk in 2023–24 UEFA Europa Conference League group stage. European matches Čukarički played their 2023–24 UEFA Europa League and 2023–24 UEFA Europa Conference League matches here. Radnički 1923 played their 2024–25 UEFA Europa Conference League matche here. International matches See also List of football stadiums in Serbia References
Estadio Dubočica

El Estadio Dubočica también nombrado Gradski stadion Dubočica (en serbio: Стадион Дубочица) es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Leskovac, Serbia. Fue inaugurado el 21 de agosto de 2023 y alberga los juegos del GFK Dubočica de la Primera Liga Serbia, posee una capacidad de 8.136 asientos y cumple con los estándares de categoría 4 de la UEFA para partidos internacionales.​​ Historia El estadio se inauguró el 21 de agosto de 2023. El primer partido fue el de la Primera Liga Serbia 2023-24 entre el equipo local GFK Dubočica y FK Novi Sad 1921 que terminó con la victoria del equipo local por 2-1. La selección de fútbol de Serbia jugó aquí por primera vez el 19 de noviembre de 2023 cuando enfrentó a Bulgaria en un partido validó por la clasificación para la Eurocopa de 2024, el partido finalizó empatado 2–2 ante 7.325 espectadores.​ Durante la temporada 2023-24, el estadio acogió al FK Čukarički Belgrado para sus partidos europeos, ya que su estadio en Belgrado, no cumplía con los requisitos de la UEFA. Jugaron partidos contra el Olympiakos en la ronda de playoff de la UEFA Europa League 2023-24 y contra la Fiorentina, Ferencváros y KRC Genk en la fase de grupos de la UEFA Europa Conference League 2023-24. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Serbia Referencias
Dubočicastadion

Het Dubočicastadion (Servisch: Стадион Дубочица, Stadion Dubočica) is een multifunctioneel stadion in de Servische stad Leskovac. Het wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden en is de thuisbasis van voetbalclub GFK Dubočica. Het stadion, dat werd geopend in 2023, biedt plaats aan 8.136 toeschouwers. Het stadion staat op dezelfde plek als het vorige onderkomen van de club, het Stadion pod Hisarom, dat werd gesloopt in 2021. Kenmerken Het stadion is een rechthoekig stadion met 8.136 zitplekken. De stoelen zijn rood, de clubkleur van GFK Dubočica. De hoofdtribune met de kleedkamers en vipruimten is gesitueerd aan de westzijde. Het speelveld is hybride (zowel natuur- als kunstgras) en kan worden verwarmd. Rondom het stadion liggen 198 parkeerplekken. Het stadion voldoet aan UEFA-criteria en kan hierdoor internationale wedstrijden organiseren. FK Čukarički uit Belgrado beschikt zelf niet over zo'n stadion en gebruikte het Dubočicastadion in het seizoen 2023/24 voor haar Europese wedstrijden. Het Servisch elftal maakte in november 2023 voor het eerst haar opwachting in het stadion. Interlandoverzicht
Стадион Дубочица

Стадион Дубочица је фудбалски стадион у Лесковцу, Србија. Власник стадиона је град Лесковац, а корисник фудбалски клуб Дубочица. Стадион се састоји од четири трибине укупног капацитета 8.136 места. Стари стадион На месту садашњег стадиона, налазио се Градски стадион. Поседовао је западну трибину капацитета 2.514, док је источна примала око 4.500 гледалаца. Стадион је био у власништву града и деценијама је био у запуштеном стању због оскудних средстава. Недостајали су рефлектори и струја, а стадион је често био на мети вандала. Нови стадион У марту 2021. године почело је рушење старог стадиона, а у јулу 2021. години почела је изградња новог стадиона. Вредност радова на стадиону је скоро 2,5 милијарди динара, а новац је обезбедила Канцеларија за управљање јавним улагањима. Извођач радова била је новосадска фирма ГАТ. Стадион је завршен у пролеће 2023. године. Висина објекта стадиона је 16,3 метара, висина стубова рефлектора 32 метра, димензије фудбалског терена 105×68 метара, а укупно терен са околином 121×85 метара. На стадиону је постављена „хибридна трава“, мешавина вештачке и природне траве. Свечано је отворен 21. августа 2023. године утакмицом Прве лиге Србије између Дубочице и Новог Сада. Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Референце Спољашње везе
Дубочица (стадіон)

Стадіон Дубочица — футбольний стадіон у місті Лесковац, Сербія. Власником стадіону є місто Лесковац, Домашній стадіон футбольного клуба Дубочица. Стадіон складається з чотирьох трибун загальною місткістю 8 136 місць. Стадіон віднесений до 4 категорії УЄФА. Це дозволяє проводити матчі чемпіонату першого дивізіону, товариські та міжнародні матчі відповідно до вимог УЄФА та ФІФА. Старий стадіон На місці нинішнього стадіону був Міський стадіон. Він мав західну трибуну місткістю 2 514 місць, а східна вміщала близько 4 500 глядачів. Стадіон належав місту і десятиліттями перебував в аварійному стані через нестачу коштів. Прожектори та електрика були відсутні, стадіон часто ставав об'єктом вандалів. Новий стадіон У березні 2021 року розпочався демонтаж старого стадіону, а в липні 2021 року розпочалося будівництво нового стадіону. Вартість робіт на стадіоні становила майже 2,5 мільярда динарів, гроші надав Офіс з управління державними інвестиціями. Підрядником виступила новосадська компанія GAT. Стадіон був добудований навесні 2023 року. Висота будівлі стадіону — 16,3 метра, висота прожекторів — 32 метри, розміри футбольного поля — 105х68 метрів, а загальний розмір поля — 121х85 метрів. Стадіон обладнаний «гібридною травою», сумішшю штучної та натуральної трави. Він був офіційно відкритий 21 серпня 2023 року матчем Першої ліги Сербії між Дубочицею та Новим Садом. Нову арену прозвали «Олд Траффорд Лесковац». Як і Манчестер, Лесковац є промисловим містом (у тому числі текстильної промисловості) і відомий як сербський Манчестер. Стадіон «Манчестер Юнайтед» називається «Олд Траффорд». Саме на честь цього стадіон отримав таке прізвисько. Міжнародні матчі Команда «Чукарічки» проводила свої матчі Ліги Європи УЄФА 2023-24 та Ліги Конференції УЄФА 2023-24 на цьому стадіоні, оскільки її домашній стадіон не відповідає вимогам УЄФА. 19 листопада 2023 року збірна Сербії грала на цьому стадіоні останній відбірковий матч на чемпіонат Європи 2024 року проти команди Болгарії. Рахунок матча 2–2. Через расистські інциденти на останньому домашньому матчі Сербії проти Чорногорії гра проходила без глядачів. Галерея Примітки
Короглаш (манастир)

Манастирът Короглаш, посветен на „Възнесение Господне“, се намира в близост до село Милошево, община Неготин на 6 км северозападно от Неготин, Източна Сърбия. Няма запазени исторически данни кога е построен и от кого. По традиция на празниците Спасовден и Гергьовден на това място се събират хора. Църквата е еднокорабна, отвън изградена на 3 части, а отвътре с полуокръжна апсида и сводове. Северната и южната фасади са оживени с плитки ниши с полукръгли арки. Облицован е с кръгли и кръстовидни керамично-пластични декоративни елементи. Въз основа на строителните методи, главно декорацията по фасадите, може да се съди, че манастирът принадлежи към Моравската стилистична група. Стенописите са силно увредени поради това, че храмът е в руини, но оцелелите стенописи говорят за доста добро качество. По време на последните археологически проучвания на това място е открит голям средновековен некропол.
Koroglaš Monastery

The Koroglaš Monastery (Serbian: Манастир Корoглаш, romanized: Manastir Koroglaš; Romanian: Mănăstirea Coroglași) is an abandoned 14th century Serbian Orthodox monastery in the village of Miloševo, Negotin, Serbia, thought to have been founded by Serbian king Stefan Milutin of the Nemanjić dynasty or by Mircea I of Wallachia. Legend says that King of Prilep Prince Marko was buried here after returning from the Battle of Rovine against Mircea I of Wallachia in 1395. The same legend mentioned that Mircea the Elder of Wallachia erected the monastery in memory of Christians killed in the battle of Rovine and in memory of Marko A medieval necropolis of the monastery is partly excavated. Koroglaš Monastery was declared Monument of Culture of Great Importance in 1979, and it is protected by Republic of Serbia. See also Monuments of Culture of Great Importance Tourism in Serbia References
Monastère de Koroglaš

Le monastère de Koroglaš (en serbe cyrillique : Манастир Короглаш), en roumain Mănăstirea Coroglaşi; en serbe latin : Manastir Koroglaš) est un monastère orthodoxe serbe situé à Miloševo, dans le district de Bor et dans la municipalité de Negotin en Serbie. Une légende locale a attribué à Mircea cel Bătrân (Valachie) la construction de du monastère à la suite de la bataille de Rovine contre les Turcs in 1395. Mircea a consacré le monastère aux chrétiens et au prince Marko tues dans la bataille. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 215). Le monastère est aujourd'hui en ruines ; son église est dédiée à l'Ascension. Présentation Le monastère est situé dans l'est de la Serbie, à 6 km au nord-ouest de Negotin. Ni la date de sa fondation ni le nom de son fondateur ne sont connus. L'église est constituée d'une nef unique prolongée par une abside polygonale. Les façades nord et sud sont rythmées par des niches peu profondes qui se terminent par des arcs en plein cintre. L'église, bâtie en pierre, est décorée d'éléments circulaires en céramique. Par son style, elle fait partie des édifices modestes relevant de l'école moravienne. L'église abrite des fragments de fresques en très mauvais état. L'église est entourée d'une nécropole médiévale où des fouilles archéologiques ont permis de mettre au jour des objets précieux. Notes et références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Bor Liens externes (sr) Courte notice sur le site de l'Institut pour la protection du patrimoine de Niš Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine
Манастир Короглаш

Короглаш је некадашњи манастир, чији се остаци налазе код села Милошева, 6 km северозападно од Неготина. Прошлост Није познато када га је и ко подигао, не зна се чак ни коме је био посвећен (локално становништво се код манастирске црква окупља на Спасовдан и Ђурђевдан), али се, на основу стилске анализе, може рећи да припада Моравском стилу, XIV век или (почетак XV века). Пошто је црква дуго била порушена, њено фрескосликарство је практично уништено,али преостали фрагменти показују да је било квалитетно. Радови на конзервацији архитектуре обављени су 1975. и 1976. године, а новија археолошка истраживања су открила, око цркве, већу некрополу из средњег века, у којој је пронађен богат погребни материјал у око 150 гробова. Гробови су били богати накитом, византијским скифатом, пређицама, копчама, сребрним дугмадима и осталим материјалом који датира од XII векa do XIV векa. У цркви је поред фрагмената глеђосане и неглеђосане керамике и стаклених посуда нађен и новац Андроника и Михаила IX Палеолога. Манастир Короглаш се данас налази под заштитом Републике Србије, као споменик културе од великог значаја. Археолошки налази из цркве и некропола око ње се налазе у склопу сталне поставке Музеја Крајине у Неготину. Архитектура Манастирска црква има једнобродну основу, са олтарском апсидом која је споља тространа, а изнутра полукружна и засведена полукалотом. Покривена је кровом на две воде, направљеним током конзерваторских радова у 20. веку, а изграђена је од локалног притесаног камена који се лако обрађује, уз који се јављају декоративни елементи црвене боје, у облику кругова и крстова, а као везивно средство се користио кречни малтер. Њена спољашњост је додатно украшена нишама, које се завршавају полулуковима. Види још Списак манастира Српске православне цркве Списак споменика културе у Борском округу Милошево Моравски стил Референце Литература „Манастир Короглаш — Споменици културе у Србији”. САНУ. (из књиге Пејић, Светлана; Милић, Милета, ур. (1998). „Короглаш, манастир”. Споменичко наслеђе Србије: непокретна културна добра од изузетног и од великог значаја (на језику: српски). Београд: Републички завод за заштиту споменика културе. стр. 459. ISBN 8680879126. Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Тајна манастира Короглаш („Политика”, 15. октобар 2018) Манастир Короглаш
Предео изузетних одлика Планина Цер

Предео изузетних одлика Планина Цер је заштићено подручје у северозападној Србији, на јужном ободу Панонског басена, са запада омеђен Дрином, са југозапада долином Јадра, а северне стране Мачвом. Историјат Завод за заштиту природе Србије је доставио 1. јула 2019. године Студију заштите Предела изузетних одлика „Планина Цер” Министарству заштите животне средине Републике Србије које га је 2023. прогласио за предео изузетних одлика са заштитом природног подручја прве категорије и режимима заштите другог и трећег степена. Део је еколошки значајног подручја Републике Србије које је према Уредби о еколошкој мрежи идентификован редним бројем 31 и обухвата просторну целину на којој се налази међународно значајно подручје за птице. Простор Административно се налази на територијама градова Лозница и Шабац, на површини од укупно 6259,62 хектара, од тога 65,03% је у државној својини, 25,04% у приватној, 12,22% у црквеној, 0,65% у јавној и 0,06% у друштвеној. Категорија заштићеног подручја Према Правилнику о критеријумима вредновања и поступку категоризације заштићених подручја сврстава се у прву категорију – међународног и националног изузетног значаја. Биљни и животињски свет Садржи четиристо тринаест биљних таксона једног или више организама, од којих сто тридесет и једна врста има национални и међународни значај. Међу њима су крвавац, пет врста орхидеја – заврата бела, калужђарка, остружница, шиљореп, каћунак, салеп и вимењак, двадесет и девет врста дрвећа – дванаест са списка реликтних, ендемичних, ретких и угрожених ксеротермних климатогених заједница храстова, цера, китњака и граба. Од животиња садрже седам врста водоземаца – шест строго заштићених и осам врста гмизаваца – четири врсте строго заштићених међу којима су даждевњак, алпски мрмољак, барска корњача, белоушка и рибарица и специфичне степске врсте – пољска волухарица, зец и ласица. Види још Предео изузетних одлика Предели изузетних одлика Србије Општина Лозница Општина Шабац Референце Спољашње везе Преглед заштићених природних добара Предели изузетних одлика Правилник о критеријумима вредновања и поступку категоризације заштићених подручја Уредба о проглашењу предела изузетних одлика Планина Цер Уредба о еколошкој мрежи
Посолство на България в Белград

Посолството на България в Белград (на сръбски: Амбасада Бугарске у Београду) е официална дипломатическа мисия на България в Сърбия. Дипломатически отношения са установени на 18 януари 1879 г. То е разположено на ул. „Бирчанинова“ № 26. От 5 април 2021 г. посланик на България в Сърбия е Петко Дойков. Посланици на България в Сърбия Връзки с посолството Връзки с посолството към юни 2024 г.: Тел.: +381 11 36 13 980; +381 11 36 13 990 Дежурни телефони в извънработно време: + 381 11 3613980; + 0381 11 36 13990 Работно време на посолството и на КС: понеделник – петък, 8:30 – 17:00 ч. Приемно време на КС за граждани: всеки работен ден от 10:00 до 12:00 ч. E-mail: Embassy.Belgrade@mfa.bg E-mail на консулска служба: consulate.belgrade@mfa.bg Други представителства на България в Сърбия Генерално консулство в Ниш – ул. „Лоле Рибара“ № 19 Източници Външни препратки Информация за посолството на България в Белград в сайта на МВнР Официална страница на посолството във Facebook