NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
University Hospital Center Dr Dragiša Mišović

University Hospital Center Dr Dragiša Mišović (Serbian: Клиничко-болнички центар Др Драгиша Мишовић-Дедиње, romanized: Kliničko-bolnički centar Dr Dragiša Mišović-Dedinje) or Clinical Hospital Center Dr Dragiša Mišović Dedinje, is a health facility of secondary level in Belgrade, that performs specialist health care in its hospitals and clinics. It is based on modern principles of health care. It serves as a teaching facility of the University of Belgrade School of Medicine. It was established in 1930, and it is named after Dragiša Mišović, a pre–World War II communist and doctor. History In the 1920s, Society of Young Women Doctors gained a place near Dedinje from Đorđe Vajfert. In 1930, by architectural design of Živan Nikolić, was built an object designed for Belgrade mistress' rest (today's Children Hospital for Pulmonary Diseases and Tuberculosis). On 24 October 2009, a great fire accident occurred in central building of the Hospital Center, which interrupted hospital operations. Regardless, the main services are still active in emergency circumstances. See also Healthcare in Serbia List of hospitals in Serbia References External links Official website (in Serbian)
КБЦ Др Драгиша Мишовић

Клиничко-болнички центар „Др Драгиша Мишовић“ је здравствена установа секундарног и терцијарног нивоа здравствене заштите са седиштем у Београду, у Ул.хероја Милана Тепића бр. 1, општина Савски венац. Основан је 1976. године, под називом Клиничко-болнички центар "Дедиње", интеграцијом Клиничке болнице "Др Драгиша Мишовић", Железничко-саобраћајног медицинског центра и Специјалне дечије болнице за плућне болести "Дедиње". Данашњи назив Клиничко-болнички центар „Др Драгиша Мишовић - Дедиње“, датира од 1978. године. Центар за васкуларну хирургију је отворен 18. октобра 1977. (у болници „Драгиша Мишовић” раније је постојало одељење исте намене). Види још Гинеколошко-акушерска клиника Народни Фронт Клинички центар Србије ВМА Референце Спољашње везе Званична презентација
Faculté de génie mécanique de l'université de Belgrade

La faculté de génie mécanique de l'université de Belgrade (en serbe cyrillique : Машински факултет Универзитета у Београду ; en serbe latin : Mašinski fakultet Univerziteta u Beogradu) est l'une des 31 facultés de l'université de Belgrade, la capitale de la Serbie. Sous sa forme actuelle, elle a été fondée en 1948. En 2013, son doyen est le professeur Milorad Milovančević. Histoire Organisation La faculté est divisée en 24 départements : Département de contrôle automatique ; Département de construction navale ; Département d'aéronautique ; Département de génie ferroviaire ; Département de génie industriel ; Département de mathématiques ; Département de machinisme ; Département de mécanique ; Département de mécanique des fluides ; Département des moteurs à combustion interne ; Département des véhicules à moteur ; Département de construction mécanique générale ; Département des structures résistantes ; Département de génie des équipements agricoles ; Département de génie de la production ; Département de génie des procédés ; Département des systèmes d'armement ; Département de théorie des mécanismes et des machines ; Département de thermo-énergétique ; Département de thermomécanique ; Département de thermotechnique ; Département de technologie des matériaux ; Département de physique et de génie électrique ; Département de machinerie hydraulique et des systèmes d'énergie. Quelques personnalités Božidar Vujanović (1930-2014), professeur, chercheur, académicien ; Dragan Šutanovac (né en 1968), homme politique, ancien ministre de la Défense. Notes et références Voir aussi Articles connexes Université de Belgrade Liste d'établissements d'enseignement de Belgrade Éducation en Serbie Lien externe (sr + en) Site officiel Portail des universités Portail des technologies Portail de Belgrade
Strojna fakulteta v Beogradu

Strojna fakulteta (izvirno srbsko Машински факултет у Београду), s sedežem v Beogradu, je fakulteta, ki je članica Univerze v Beogradu. Glej tudi seznam fakultet v Srbiji Zunanje povezave Uradna spletna stran Arhivirano 2010-03-10 na Wayback Machine. (v srbščini)
Kloster Tresije

Das Kloster Tresije ist ein serbisch-orthodoxes Kloster nahe von Sopot, Serbien. Es gehört zur Eparchie Šumadija. Geschichte Das Kloster wurde im Jahr 1309 während der Herrschaft des Königs Stefan Dragutin gegründet. Es befindet sich am Berg Kosmaj in der Nähe der Kleinstadt Sopot. Gewidmet wurde das Kloster den Erzengeln Michael und Gabriel. Den Namen Tresije bekam es nach dem in der Nähe verlaufenden Bach Tresije. Das Kloster wurde mehrere Male zerstört und wieder neu errichtet. Der erste Wiederaufbau war im Jahr 1709. Am Ende des 18. Jahrhunderts wurde das Kloster wieder zerstört. Der Wiederaufbau von 1936 wurde durch den Ausbruch des Zweiten Weltkriegs unterbrochen und erst in den 1990er Jahren vollendet. Literatur Boro Šobot: Manastir Tresije, Belgrad 2012 Weblinks Eintrag auf putevimapravoslavlja.info
Манастир Тресије

Манастир Тресије је православни мушки манастир који припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Историја Манастир је основан 1309. године и у време краља Драгутина. Налази се на Космају, близу данашњег пута Сопот — Младеновац, од Сопота је удаљен 6–7 km, а од Младеновца око 15. Посвећен је светим архангелима Михаилу и Гаврилу. Назив Тресије је добио по потоку који извире поред манастира. Обнове Манастир је рушен и обнављан више пута. Прва обнова по доласку Турака била је 1709. године када га је обновило братство Манастира Раковица. Срушен је поново крајем 18. века, обнова је почела 1936. године. Изградња конака је почела следеће године, али је Други светски рат то прекинуо и касније је камен утрошен на изградњу хотела Хајдучица. Нови конак почет је 14. септембра 1991. када је освештан камен темељац донет са Свете горе, који је положила кнегиња Јелисавета Карађорђевић. Под покровитељством манастира одржавају се манифестације Под липама манастира Тресије и Дани Милована Видаковића. Старешине манастира били су: Гаврило Миловановић (1947—1950), Епифаније Богосављевић (1950—1972), Јован Маричић (1972—2020). Братство манастира сачињавали су: Теофил Петровић (1955—1989), Пајсије Миловановић (1955—1962), Михаило Богосављевић (1955—1970), Ангелина Маричић (1985—1997). Манастир Тресије је свечано 13. и 14. септембра 2009. обележио седам векова постојања. Осим Тресија у близини се налазе и манастири Кастаљан, Павловац, црква у Неменикућама, Споменик деспоту Стефану Лазаревићу и друге знаменитости који чине „Космајску Свету гору“. Галерија Види још Списак манастира Српске православне цркве Референце Спољашње везе Манастир Тресије (званична презентација) Манастир Тресије (шумадијска епархија) Манастри Тресије — космајско светило (СПЦ) Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (19. август 2020) 700 година манастира Тресије (СПЦ) Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (16. септембар 2015) Манастир Тресије (www.manastiri.rs) Манастир Тресије (wikimapia.org) О манастиру на сајту Манастири-цркве Тресије под Космајем (Каленић, број 2/1981, стр. 12-14) Кратка историја манастира Тресије (Каленић, број 5/1991, стр. 20)
Huitième lycée de Belgrade

Le Huitième lycée (en serbe cyrillique : Осма гимназија ; en serbe latin : Osma gimnazija) est un établissement scolaire situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Voždovac. Il a été créé en 1937. Références Articles connexes Liste d'établissements d'enseignement de Belgrade Éducation en Serbie Lien externe (sr) Site officiel Portail de l’éducation Portail de Belgrade
Fakulteta za zaščito pri delu v Nišu

Fakulteta za zaščito pri delu (izvirno srbsko Факултет заштите на раду у Нишу), s sedežem v Nišu, je fakulteta, ki je članica Univerze v Nišu. Glej tudi seznam fakultet v Srbiji Zunanje povezave Uradna spletna stran Arhivirano 2008-01-17 na Wayback Machine. (v srbščini)
Факултет заштите на раду Универзитета у Нишу

Факултет заштите на раду је високошколска установа у саставу Универзитета у Нишу. Обавља студије првог, другог и трећег степена, као и студије за иновацију знања и стручног образовања из области заштите на раду. Историја На иницијативу Заједнице Завода за заштиту на раду 1968. године је при Техничком факултету Универзитета у Нишу основан Одсек заштите на раду. Те године уписана је прва генерација студената. Када се Грађевински факултет издвојио из Техничког факултета у самостални факултет Одсек заштите на раду остаје у саставу Грађевинског факултета. Дана 3. марта 1976. године одлуком Савета Грађевинског факултета и 14. јула 1972. године одлуком Скупштине Социјалистичке Републике Србије Факултет заштите на раду постаје самостална образовно-научна установа. Од 1976. године Заједница образовања у потпуности почиње финансирање Факултета заштите на рада у Нишу. Године 1976. из Републичког буџета су издвојена средства за изградњу Железничке станице у Нишу, а Железничко-транспортно предузеће је Факултету заштите на раду уступио зграду у Улици Чарнојевића 10А, где се он и данас налази. Након много адаптација и добијањем сустанара, данас располаже само са 3.754 m². Управа Др Срђан Глишовић, ред. проф. - декан факултета Др Миомир Раос, ред. проф. - продекан за науку и сарадњу са привредом Др Евица Стојиљковић, ред. проф. - продекан за наставу Др Весна николић, ред. проф. - продекан за квалитет и издавачку делатност Види још Универзитет у Нишу Списак факултета у Србији Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Cinquième lycée de Belgrade

Le cinquième lycée de Belgrade (en serbe cyrillique : Пета београдска гимназија ; en serbe latin : Peta beogradska gimnazija) est un établissement scolaire situé à Belgrade, en Serbie, dans la municipalité de Palilula. Il a été créé en 1905 comme le premier lycée de jeunes filles de la capitale serbe. Histoire Anciens professeurs Nadežda Petrović, peintre serbe Maga Magazinović, bibliothécaire et journaliste serbe Desanka Maksimović, poétesse serbe, membre de l'Académie serbe des sciences et des arts Anciens élèves Le lycée a formé des nombreuses personnes de la vie culturelle et politique Serbe , notamment un président de la fépublique de Serbie, un maire de Belgrade, et la première femme présidente du gouvernement. Références Voir aussi Articles connexes Liste d'établissements d'enseignement de Belgrade Éducation en Serbie Lien externe (sr) Site officiel Portail de l’éducation Portail de Belgrade
Седма београдска гимназија

Седма београдска гимназија је гимназија која се налази на општини Звездара у насељу Миријево. Смештена је у објекту некадашње основне школе „Вукица Митровић“. Има 805 ученика распоређених 30 одељења друштвено-језичког и природно-математичког смера. Функцију директора гимназије врши професорка филозофије Марија Рековић. Историјат Седма гимназија основана је први пут школске године 1953/54. спајањем Шесте мушке и Треће женске гимназије. Већ 1958. спојена је са Деветом београдском гимназијом под новим називом — Шеста београдска гимназија. Други пут се оснива 1960. године, а престаје са радом школске 1986/87.У овом периоду школа се налазила на Карабурми, у наменски изграђеном објекту.. Трећи пут, на дан 25. априла 2002. године оснива се поново, али овај пут у Миријеву у просторијама бивше основне школе. У септембру месецу прима прву групу гимназијалаца, по четири одељења природног и друштвеног смера. Данас се у гимназији одвија кабинетска настава у две смене са 805 ученика распоређених у 30 одељења. Види још Шеста београдска гимназија Девета београдска гимназија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Завичајни музеј Нова Варош

Завичајни музеј Нова Варош је основан одлуком СО Нова Варош 1. новембра 2012. године. Музеј је основан у час прославе стогодишњице ослобођења нововарошког краја од турске власти. Музеј се налази у згради из 1909. године која је направљена за потребе Сјеничког окружног начелства. Музејска збирка садржи 240 оригиналних експоната. Зграда Музеј се налази у згради чија је градња започела крајем XIX века, средствима сјеничког окружног начелства, а завршена је после младотурске револуције, 1909. године. Налази се у згради турске кајмакамије, и у моменту изградње је била веома модерна грађевина. Грађен је у комбинацији традиционалног исламског и модерног европског архитектонског стила, и значајно се разликује од дотадашњих исламских грађевине у чаршији оног времена, а и данас. Изложбе У Завичајном музеју су изложени документа, карте и фотографије римских, средњовековних српских и турских тврђава, споменика културе, градских грађевина, остатака старих путева, као и бројних меморијала. Галерија експоната Види још Зграда старе општине у Новој Вароши Списак музеја у Србији Референце Спољашње везе Историја Нове Вароши на сајту novavaros.rs
Musée régional de Prijepolje

Le musée régional de Prijepolje (en serbe Регионални музеј у Пријепољу et Regionalni muzej u Prijepolju) est un musée situé à Prijepolje, dans l'ouest de Serbie. Le musée a été fondé en 1990 et il a obtenu le statut de « musée régional » en 1995. Architecture Le musée est installé dans une ancienne ruždija turque (école secondaire) construite entre 1839 et 1845 ; le bâtiment est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 906). Collections Les collections sont réparties en quatre départements : archéologie, ethnographie, histoire et histoire de l'art. La collection archéologique rassemble les découvertes réalisées dans la nécropole romaine de Kolovrat (IIe au IVe siècle), celles réalisées au monastère de Mileševa (XIIIe siècle), le matériel archéologique mis au jour au monastère de Davidovica (XIIIe siècle) et au monastère de Kumanica (XIVe siècle), ainsi que les découvertes réalisées dans la forteresse médiévale de Mileševac (XVe siècle). La collection ethnographique abrite environ 1 000 articles : vêtements folkloriques, ustensiles, meubles, outils agricoles, objets artisanaux, bijoux et photographies qui présentent la vie quotidienne et les croyances de la population rurale et urbaine, c'est-à-dire celles des habitants orthodoxes et musulmans qui coexistent dans la région depuis des siècles. La collection historique couvre la période du XXe siècle. On y trouve des armes, des objets, des documents et des photographies datant de la Première et de la Seconde Guerre mondiale. La collection d'histoire de l'art comprend des œuvres d'art moderne, principalement d'artistes locaux. Vlade Divac Le musée a présenté une importante exposition consacrée au basketteur Vlade Divac. On y trouvait les médailles remportées par Vlade Divac aux Jeux olympiques, aux championnats du monde et d'Europe, des trophées remportés au cours de sa carrière de basket-ball, ainsi que des équipements sportifs, des maillots NBA et d'autres objets et photographies liés à la carrière de ce joueur. Références Articles connexes Liste de musées en Serbie Monuments culturels du district de Zlatibor Portail des musées Portail de l’histoire Portail de la Seconde Guerre mondiale Portail de la Yougoslavie Portail de la Serbie et du peuple serbe
Музеј у Пријепољу

Музеј у Пријепољу званично је отворен 1990. године, да би 1995. године добио статус регионалног музеја. У склопу музеја налази се и кућа Јусуфагића, заштићена као споменик културе с краја 19. века. Музеј настаје на темељу Завичајне збирке Пријепоља из 1954. године, којом је руководио Мухамед Челебић, пријепољски наставник ликовне културе. Од отварања реализовани су пројекти реконструкције порушених средњовековних манастира, заштите споменика исламске културе, многобројне музејске изложбе, предавања као и обимно рекогносцирање терена лимске долине и пријепољско-прибојског краја. Зграда музеја реконстрисана је 2007. и проширена анексом, депоом и летњом сценом са лапидаријумом. Располаже са 750 м2 простора. Опремљена је према најсавременијим европским музеолошким стандардима. Музеј данас има одељења археологије, етнологије, историје и историје уметности. У саставу музеја налазе се Меморијални комплекс „Бошко Буха“ на Јабуци и споменик исламске културе градитељства и становања друге половине 19. века – Јусуфагића кућа у Пријепољу, у којој се налази етнографска поставка. Музеј је издавач научног зборника Милешевски записи. Музеј издаје и свој годишњак Преглед. Педагошка делатност огледа се кроз свестрану сарадњу са пријепољским основним и средњим школама. Стална поставка музеја Стална музејска поставка је комплексног типа и чине је експонати и дела из археолошке, етнолошке, историјске и ликовно-уметничке збирке. Стална поставка музеја у Пријепољу распоређена је у четири изложбе различите тематике. Римска некропола у Коловрату 2-4. век Садржи различите фотографске и материјалне доказе и документа о локалном археолошком налазишту у близини Пријепоља. Етнографска поставка „Прошлост на дар" Збирка етнографских експоната Музеја у Пријепољу. Изложба „Пријепоље на старим фотографијама" Обухвата изложбу фотографија Пријепоља и околине у периоду 19. и почетка 20. века. Изложба „Владе Дивац - кошаркашка легенда" Фотографска архива и колекција значајних предмета која прати живот и каријеру познатог кошаркаша рођеног у Пријепољу. Признања Музеј у Пријепољу 19. маја 2012. године у Португалији добија Специјалну награду од Европског музејског форума, под покровитељством Савета Европе. Референце
Cathédrale de la Dormition-de-la-Mère-de-Dieu de Kragujevac

La cathédrale de la Dormition-de-la-Mère-de-Dieu de Kragujevac (en serbe cyrillique : Саборна црква Успења Пресвете Богородице у Крагујевцу ; en serbe latin : Saborna crkva Uspenja Presvete Bogorodice u Kragujevcu) est une cathédrale serbe, de rite orthodoxe serbe, située à Kragujevac, dans le district de Šumadija en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (no SK 2108). La cathédrale est le siège de l'éparchie de Šumadija. Présentation La cathédrale a été construite entre 1869 et 1884 sur des plans de l'architecte Andreja Andrejević dans le style serbo-byzantin inspiré de celui de la Serbie médiévale qui s'est développé dans la seconde moitié du XIXe siècle et qui mêle au style byzantin historique des éléments baroques, Sécession et éclectiques. Elle s'inscrit globalement dans un plan cruciforme ; au centre de la croix s'élève un grand dôme entouré par quatre dômes plus petits à l'extrémité de chaque bras. L'édifice est construit en pierres et en briques et la façade principale est enduite de plâtre peint en deux tons. Les portails d'entrée, les fenêtres et la corniche du toit sont décorés dans un style russo-byzantin. L'intérieur de la cathédrale est ornée de fresques, dont une représentation du Christ pantocrator dans la coupole centrale. L'iconostase a été sculptée et dorée en 1927-1928 par des artistes de l'atelier d'Aleksandar Redkin et peinte par Andrej Bicenko dans un style réaliste académique proche de celui d'Uroš Predić. Les icônes des Évangélistes, sur les « portes royales », celle de saint Jean-Baptiste et celle de la Dormition de la Mère de Dieu sont des réalisations originales de Bicenko, tandis que celles de saint Sava et de saint Siméon sont des copies d'Uroš Predić ; d'autres icônes sont des copies de peintres russes. Le sol de l'édifice est recouvert de marbre. Dans la cour de l'église se trouvent un grand clocher de style « romantique », le palais épiscopal et un konak moderne. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Šumadija Liens externes (sr) Site officiel (sr) Notice sur le site de l'Institut pour la protection du patrimoine de Kragujevac Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Леополдова капија (Београд)

Леополдова капија, позната још и као Унутрашња источна и Горња источна капија једна је од капија на Београдској тврђави и налази се у најстаријем делу београдских бастионих фортификација, а њена изградња започела је непосредно након аустријског освајања Београда 1688. године. Име је добила по Леополду I, цару Светог римског царства, краљу Угарске и Чешке. Опште информације На простору Београдске тврђаве налази се велики број капија у тада тешко приступачном утврђењу. Леополдова капија и данас је главна комуникација са простора Малог Калемегдана до простора Горњег града тврђаве. Стационирана је испред комплекса Зиндан капије, када се са Малог Калемегдана из правца Београдског зоолошког врта иде до Горњег града Београдске тврђаве. Смештена је у бастиону из 17. века и представља главну засвођену капију у Горњем граду на овом прилазу. Поред ње, овом простору се може приступити кроз Сахат капију, Дефтердарову капију и Краљ капију. Подигнута је између 1688. и 1690. године и носи име по Леополду I, цару Светог римског царства за чије време је подигнута. На капији постоји урезан монограм „Л. П.” (Leopoldus Primus) изнад улаза, који означава њен назив. За време друге аустријске окупације Београда, Леополдова капија добиала је декоративну барокну фасаду. У доњем делу фасаде налази се камени венац са грбом Аустријске империје и година 1694. као успомена на неуспелу турску опсаду. Изнад грба налази се натпис VIRIBUS UNITIS односно гесло Хабзбуршке династије што у преводу на српски језик значи : „Удруженим снагама”. Са обе стране Леополдове капије налазе се стубови од камена без украса, док барокно прочеље има два геометријска орнамента. Испод капије постојао је шанац са висећим мостовима са дрвеном оградом. Многи елементи на капији су уклоњени или не функционишу, као што су делови за њено отварање, рампа, коване банкине, жлебови, барикаде и две стражаре у зиду. Некада су се на капији налазила гломазна двокрилна врата која су уклоњена. Капија је ширине и висине око 7 м, док јој је дубина око 10 м. Након што је Београдска тврђава изгубила статус пограничног утврђња и војно-одбрамбену функцију почетком 19. века, ова капија добија нови карактер и функцију и постаје део централног градског парка и културно-историјског комплекса који се у њему налази. Види још Београдске капије Београдска тврђава Референце Спољашње везе Леополдова капија на сајту beogradskonasledje.rs
Дефтердарова капија

Дефтердарова капија налази се на северозападном бедему Горњег града Београдске тврђаве на Калемегдану, насупрот Сахат-капији. Данашњи изглед има из 18. века, и представља главни пролаз ка Доњем граду. Историјат У средњем веку се на месту данашње капије налазила мала капија – пешачки пролаз за комуницирање са Доњим градом, из рова испред некадашњег замка. Садашња капија подигнута је у последњој деценији 17. века, у доба првих радова на обнови постојећих и изградњи нових артиљеријских утврда. Представља засвођен пролаз кроз бедем. Спољни портал је обликован у духу барока, према пројекту Андреа Корнара. Дефтердарова капија је обновљена 1960. године. Капија је назив добила у 18. веку, према речи турског порекла „дефтердар“, која је означавала функцију заповедника финансија, човека који води писане књиге у труској војсци („тефтер“ – бележница, свеска). Кроз Дефтердарову капију се дугим низом степеница силази у Доњи град, поред Великог барутног магацина, „Барутане”. Поред капије се налази реконструисана чесма Мехмед-паше Соколовића из 16. века. Галерија Види још Београдска тврђава Београдске капије Референце
Théâtre Zvezdara

Le Théâtre Zvezdara (en serbe cyrillique Звездара театар, en serbe translittéré Zvezdara Teatar) est un théâtre de Belgrade, la capitale de la Serbie. Il a été créé en 1984. Il est essentiellement dédié aux auteurs, aux metteurs en scène, aux acteurs serbes. L'actuel directeur est le dramaturge Dušan Kovačević. Histoire Le 8 octobre 1984 eut lieu la première représentation au Théâtre Zvezdara ; on y joua Le Frai de la carpe (Mrešćenje šarana) d'Aleksandar Popović dans une mise en scène de Dejan Mijač. Parmi les auteurs les plus souvent joués, on peut citer Dušan Kovačević, Aleksandar Popović et Siniša Kovačević. Doté au départ d'une salle de 260 places, le théâtre a ouvert une grande salle de 407 places en novembre 2003. Cette nouvelle salle est plus particulièrement destinée à la représentation d'œuvres internationales ; elle fut inaugurée par une pièce d'Harold Pinter. Notes et références Voir aussi Articles connexes Belgrade Liste d'écrivains serbes Liens externes (sr + en) Site officiel du Théâtre Zvezdara (sr + en + de) Notice sur le Théâtre Zvezdara Site officiel de la Ville de Belgrade Portail du théâtre Portail de Belgrade