NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Косанчичєв вінок

Косанчичєв вінок (серб. Косанчићєв венац) — старий район Белграда, столиці Сербії. Розташований в общині Старі-Град. Розташування Тягнеться від фортеці Калемегдан до Бранкова моста. Історія і архітектура Історично район є першим компактним сербським поселенням на території Белграда. Він рясніє мощеними вулицями і старовинними сімейними будинками, що відносяться до типових балканських архітектурних стилів першої половини XVIII, XIX і XX віків. Тут розташовані такі пам'ятки як Палац княгині Любиці, кафе «?», а також Собор Святого Михайла і будівля Сербського патріархату. З 1979 року район класифікується як частину об'єктів історичного і культурного значення Республіки Сербії і культурних цінностей міста Белграда. Серед перерахованих пам'ятників включають будинок № 22 Міке Аласа, побудований в 1910 році за проектом архітектора Петра Баяловича в стилі ар-нуво. Ресурси Інтернету Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Косанчичєв вінок grad/kosancicev venac.html Просторо културно-историјска цілина од великог означаючиј Косанчићєв венац[недоступне посилання з квітня 2019] Споменици културе у Србијі [Архівовано 3 березня 2011 у Wayback Machine.] Приказ положаја београдског венца / шанца И време је стало на «Косанчићу» («Вечерње новости», 8. септембар 2013) [Архівовано 18 серпня 2017 у Wayback Machine.] Републички завод за заштиту споменика културе — Београд [Архівовано 6 лютого 2021 у Wayback Machine.] Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика [Архівовано 27 червня 2020 у Wayback Machine.] Косанчићев венац — тема броја, [Архівовано 5 серпня 2017 у Wayback Machine.] приступљено 15. октобра 2016.
Ruma

Ruma (en serbi Рума) és una ciutat i un municipi situat a la província de Voivodina, al nord de Sèrbia. El 2011 el municipi comptava amb 54.141 habitants, dels quals 29.969 vivien en la capital. Història El lloc que ocupa el municipi ha estat habitat des de la Prehistòria, havent-se trobat jaciments importants datats en l'Edat del Bronze prop de la localitat de Hrtkovci, incloses dues tombes de la cultura Bosut del segle ix a. C. i restes ceràmiques de la cultura de Vučedol datats entorn de l'any 3.000 a. C. El lloc va ser successivament habitat per tribus d'il·liris i cèltiques fins a la seva conquesta per part de l'Imperi Romà, que van destruir els assentaments precedents però van fundar diverses viles (villae rusticae). Les viles romanes van ser destruïdes a causa d'invasions d'huns, germànics, d'àvars i d'eslaus, i amb elles va desaparèixer la cultura llatina. Durant l'Edat mitjana la regió va ser disputada per diversos imperis, governant-la francs, búlgars, romans d'Orient i hongaresos. La primera vegada que s'esmenta l'actual assentament a Ruma és entorn de l'any 1566, en fonts otomanes, concretament en un defter o document de registre. En aquella època Ruma, a la llum del document, degué ser un petit llogaret de tot just 49 cases i una església habitada per serbis. El 1718 va passar a l'administració dels Habsburg, que van fundar una nova població prop del llogaret existent, germen de l'actual ciutat. Aquesta localitat va ser habitada per serbis vinguts dels llogarets pròxims i per alemanys arribats des del Sacre Imperi Romanogermànic. Al començament del segle XIX la societat local es va enriquir amb l'arribada de croates i hongaresos. El 1807 va tenir lloc una rebel·lió dels pagesos de Sírmia coneguda com la rebel·lió de Tican, que va començar en Voganj, prop de Ruma. Posteriorment, durant les revolucions de 1848, Ruma va ser un important centre dels nacionalistes serbis de Sírmia. Per al 1910, 22.956 dels 49.138 habitants de la ciutat parlaven serbi, mentre que 15.529 parlaven alemany, 5.746 hongarès i 3.730 croat. El 1918, després de la caiguda dels Habsburg, el senat de Sírmia va votar la integració al Regne de Sèrbia, i ha quedat integrada en els successius Estats serbis, inclosa l'antiga Iugoslàvia, amb l'excepció de la invasió alemanya de Sírmia entre el 1942 i el 1944. El 1933 Ruma va obtenir el títol de ciutat. Localitats Política El municipi de Ruma compta amb 43 regidors. Els resultats de les eleccions sèrbies de 2008 a Ruma van ser els següents: Referències
Ruma

Ruma (en serbio Рума) es una ciudad y un municipio situado en la provincia de Vojvodina, al norte de Serbia. En 2011 el municipio contaba con 54 141 habitantes, de los cuales 29 969 vivían en la capital.​ Historia El lugar que ocupa el municipio ha estado habitado desde la Prehistoria, habiéndose encontrado yacimientos importantes datados en la Edad del Bronce cerca de la localidad de Hrtkovci,​ incluidas dos tumbas de la cultura Bosut del siglo IX a. C.​ y restos cerámicos de la cultura de Vučedol datados en torno al año 3.000 a. C.​ El lugar fue sucesivamente habitado por tribus ilirias y celtas hasta su conquista por parte del Imperio romano, que destruyeron los asentamientos precedentes pero fundaron diversas villas (villae rusticae).​ Las villas romanas fueron destruidas debido a invasiones hunas, germanas, ávaras y eslavas, y con ellas desapareció la cultura latina. Durante la Edad Media la región fue disputada por diversos imperios, gobernándola francos, búlgaros, bizantinos y húngaros.​ La primera vez que se menciona el actual asentamiento en Ruma es en torno al año 1566, en fuentes otomanas, concretamente en un defter o documento de registro. En aquella época Ruma, a la luz del documento, debió de ser una pequeña aldea de apenas 49 casas y una iglesia habitada por serbios.​ En 1718 pasó a la administración de los Habsburgo, que fundaron una nueva población cerca de la aldea existente, germen de la actual ciudad. Esta localidad fue habitada por serbios venidos de las aldeas cercanas y por alemanes llegados desde el Sacro Imperio Romano Germánico. A comienzos del siglo XIX la sociedad local se enriqueció con la llegada de croatas y húngaros. En 1807 tuvo lugar una rebelión de los campesinos de Sirmia conocida como la rebelión de Tican, que comenzó en Voganj, cerca de Ruma. Posteriormente, durante las revoluciones de 1848, Ruma fue un importante centro de los nacionalistas serbios de Sirmia.​ Para 1910 22.956 de los 49.138 habitantes de la ciudad hablaban serbio, mientras que 15.529 hablablan alemán, 5.746 húngaro y 3.730 croata. En 1918, tras la caída de los Habsburgo, el senado de Sirmia votó la integración en el Reino de Serbia, y ha quedado integrada en los sucesivos Estados serbios, incluida la antigua Yugoslavia, con la excepción de la invasión alemana de Sirmia entre 1942 y 1944. En 1933 Ruma obtuvo el título de ciudad. Localidades Geografía humana División de la población humana de la ciudad de Ruma por nacionalidades: Política El municipio de Ruma cuenta con 43 concejales. Los resultados de las elecciones serbias de 2008 en Ruma fueron los siguientes:​ Referencias
Árpatarló

Árpatarló (szerb nevén Ruma) város Szerbiában, a Vajdaságban, a Szerémségi körzetben. Közigazgatásilag Árpatarló község központja. Fekvése A Tarcal-hegység (Fruška Gora) déli lejtői alatt, Szávaszentdemetertől északkeletre fekvő település. Földrajzilag a Tarcal-Hegyalja és a Száva-vidék találkozásánál fekszik. Története Árpatarló ősidők óta lakott hely volt, melyet az itt talált bronzkori leletek is bizonyítanak. Első ismert lakói illírek és kelták voltak, majd a rómaiak, és később, a népvándorláskor a hunok, germán népek, avarok és szlávok követték egymást. A követő évszázadokbanban pedig a Frank-, Bolgár-, Bizánci Birodalom és a Magyar Királyság területe volt. A középkori források Árpatarló néven említik mint Szerém vármegye tartozékát. Akkoriban mezővárosként a Szerémség fontos helységének számított. Elsőként 1323-ban találkozunk nevével. 1496-98-ban tartozékai az alábbi települések voltak: Lüki, Gerdanóc, Petőc, Mitvárc, Maradék és Székely helységek, valamint Osziánpuszta. A középkorban a Tarcal-hegységet (Fruška Gora) párhuzamosan Árpatarlói-hegységnek is nevezték, ami szintén a város jelentőségére utal. Miután a törökök 1521-ben Nándorfehérvárat elfoglalták, Árpatarló állandó hadszíntérré vált, a magyarok által lakott középkori mezőváros így lassanként elnéptelenedett. A települést Ruma néven 1566-ban, a török defterek összeírásában említették először. Ebben az időszakban Ruma már egy főként szerbek által lakott falu volt, 49 házzal, templommal és három pappal. 1718-ban Árpatarló újra a Magyar Királysághoz tartozott. 1746-ban, a régi Ruma közelében alakult meg Árpatarló városa, melynek első lakói a szomszédos településekről idetelepült szerbek, valamint Németországból érkezett németek voltak, majd a 19. században horvátok és magyarok is telepedtek ide. 1807-ben egy parasztlázadás helyszíne volt, melynek központja Vogány (Voganj) falu volt. 1848-ban Árpatarló volt a szerémségi szerb nemzeti mozgalom egyik legfontosabb központja. 1910-ben 12 148 lakosából 537 magyar, 6943 német, 1152 horvát, 3149 szerb volt. Ebből 8551 római katolikus, 3199 görögkeleti ortodox, 244 izraelita volt. A trianoni békeszerződés előtt Szerém vármegye Árpatarlói járásához tartozott, majd a Szerb-Horvát-Szlovén Királyság (a későbbi Jugoszláv Királyság, 1945-től a szocialista Jugoszlávia) része lett. A második világháború előtt Árpatarló volt a szerémségi német közösség egyik fontos központja. A sváb lakosságot a Tito-párti partizánok maradéktalanul elűzték. 2002-ben 32 ezer lakosának 87%-a szerb, 3%-a horvát és 1%-a magyar volt. Az árpatarlói magyarság közművelődési szerveződése a Hunyadi János Magyar Művelődési Egyesület.[1] Demográfiai változások Etnikai összetétel Hivatkozások Jegyzetek
Ruma

Ruma (in cirillico: Рума?) è una città e una municipalità del distretto della Sirmia nel sud-ovest della provincia autonoma della Voivodina. Tra i villaggi della municipalità una certa fama ha avuto il centro di Buđanovci, in cui nel 1999, durante la guerra del Kosovo, fu abbattuto un F-117 della NATO. Il centro abitato è attraversato dal 45º parallelo, la linea equidistante fra il Polo nord e l'Equatore. Note Voci correlate Danubio-Kris-Mures-Tibisco Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ruma Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ruma.rs.
Ruma (Servië)

Ruma (Servisch: Рума) is een stad gelegen in het Servische district Srem, in de provincie Vojvodina. In 2002 telde de stad 32.125 inwoners. In de gemeente ligt het dorpje Nikinci (Hongaars: Nyékinca) dat een Hongaarse minderheid kent van 10%. In 1961 waren de Hongaren hier nog in de meerderheid. Ook het dorpje Hrtkovci (Hongaars: Herkóca) kent een grote Hongaarse minderheid. De meeste Hongaren vertrokken tijdens de Balkanoorlogen. Geboren Zlatko Portner (1962-2020), handballer Danilo Pantic (1996), voetballer Dorpen in de gemeente Buđanovci Vitojevci Voganj Grabovci Dobrinci Donji Petrovci Žarkovac Klenak Kraljevci Mali Radinci Nikinci Pavlovci Platičevo Putinci Stejanovci Hrtkovci
Ruma

Ruma (cyr. Рума) – miasto w Serbii, w Wojwodinie, w okręgu sremskim, siedziba gminy Ruma. Leży w regionie Srem. W 2011 roku liczyło 30 076 mieszkańców. W mieście rozwinął się przemysł spożywczy, gumowy, przetwórstwo tworzyw sztucznych, skórzany, włókienniczy oraz materiałów budowlanych. W miejscowości jest stacja kolejowa Ruma. Przypisy
Рума (город, Сербия)

Ру́ма (серб. Рума) — город в Сербии в регионе Воеводина. История По археологическим данным поселение людей на территории города существовало уже в доримскую эпоху. Первое письменное упоминание о поселении с названием Рума датируется 1566/1567 годом. В 1933 году Рума получала статус города. Экономика В городе имеются предприятия кожевенной, текстильной, пищевой и химической промышленности, развита деревообработка и машиностроение. Национальные группы Сербы (86,58 %) Хорваты (3,31 %) Венгры (2,17 %) Югославы (1,69 %) Цыгане (1,26 %) Другие (4,99 %) Города-побратимы Арзамас (Россия) Примечания
Ruma

Ruma (izvirno srbsko Рума) je naselje v Srbiji, ki je središče istoimenske občine; slednja pa je del Sremskega upravnega okraja. Ob Rumi so vedno potekale glavne prometne povezave, ki so povezovale večja mestna središča v njeni bližini (Beograd, Novi Sad, Šabac). Po letu 1718 je po Požarevskem miru turško oblast nadomestila avstro-ogrska, ki je vladala na tem področju naslednjih 200 let. Največji del prebivalcev je zaposlenih v industriji in poljedelstvu. Leta 1948 se je pilotska šola preselila iz Zagreba v Rumo kot zvezna pilotska šola za motorno letenje, ki se je leta 1954 preselila v Vršac, kjer je bil že od leta 1948 jadriličarski center. Demografija V Rumi je ob popisu leta 2011 živelo 30 076 prebivalcev. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, v glavnem srbsko, a v času zadnjih 3 popisov je opazen porast števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Ruma

Ruma (kyrilliska: Рума) är en stad i området Srem i Serbiens nordliga provins Vojvodina. Staden har 32 229 invånare, kommunen 60 000 (2002). Majoriteten av invånarna är serber (87%). Ruma nämns första gången år 1566 som en serbisk by i det Osmanska riket. Orter Följande orter ligger i Ruma kommun: Buđanovci (Буђановци) Dobrinci (Добринци) Donji Petrovci (Доњи Петровци) Grabovci (Грабовци) Hrtkovci (Хртковци) Klenak (Кленак) Kraljevci (Краљевци) Mali Radinci (Мали Радинци) Nikinci (Никинци) Pavlovci (Павловци) Platičevo (Платичево) Putinci (Путинци) Stejanovci (Стејановци) Vitojevci (Витојевци) Voganj (Вогањ) Žarkovac (Жарковац)
Universität der Künste Belgrad

Die Universität der Künste Belgrad (serbisch: Универзитет уметности у Београду/Univerzitet umetnosti u Beogradu) ist eine Universität für Musik, Kunst und Theater in Belgrad und wurde 1957 gegründet. Geschichte Die Geschichte der Universität der Künste Belgrad begann 1937, als in Belgrad die erste Kunsthochschule und Musikhochschule gegründet wurden. 1947 wurde die Akademie für Schauspiel und 1948 die Akademie für Angewandte Kunst gebildet. 1953 schlossen sich die Akademien zur Kunstakademie Belgrad zusammen. 1973 wurden die Kunstakademien zu Fakultäten ausgeweitet, aus der Kunstakademie entstand die Universität der Künste, die zweite selbstständige Belgrader Universität. Derzeit studieren etwa 1700 Studenten. Fakultäten Es gibt vier Fakultäten: Fakultät für Musik Fakultät für Darstellende Kunst Fakultät für Angewandte Kunst Fakultät für Dramaturgie Weblinks Offizielle Website der Universität der Künste Belgrad Fußnoten
Université des arts de Belgrade

L'université des arts de Belgrade (en serbe cyrillique : Универзитет уметности у Београду ; en serbe latin : Univerzitet umetnosti u Beogradu) est une université publique située à Belgrade, la capitale de la Serbie. Elle a été fondée en 1957 sous le nom d'« Académie des arts » pour réunir quatre académies préexistantes ; elle est devenue une université et a reçu son nom actuel en 1973. En 2021, le recteur de l'université est le professeur Mirjana Nikolić. Historique Facultés L'université est constituée de quatre facultés : la faculté de musique (FMU), dont l'origine remonte à 1937 ; la faculté des beaux-arts (FLU), dont l'origine remonte à 1937 ; la faculté des arts appliqués (FPU), établie en 1948 ; la faculté des arts dramatiques (FDU), établie en 1948. Recteurs Les personnalités suivantes ont été recteur de l'académie des arts ou de l'université des arts : Sreten Stojanović (1957-1958), sculpteur, professeur à l'Académie des beaux-arts ; Mihailo Vukdragović (1958-1959), compositeur, professeur à l'Académie de musique ; Đorđe Andrejević Kun (1959-1963), peintre, professeur à l'Académie des arts appliqués ; Vjekoslav Afrić (1963-1965), réalisateur, professeur à l'Académie du théâtre, du film, de la radio et de la télévision ; Bruno Brun (1965-1971), clarinettiste, professeur à l'Académie de musique ; Jovan Kratohvil (1971-1973), sculpteur, professeur à la faculté des beaux-arts ; Dragoslav Stojanović Sip (1973-1976), peintre, professeur à la faculté des arts appliquée ; Ratko Đurović (1976-1977), scénariste, professeur à la faculté des arts dramatiques ; Radoš Novaković (1977-1979), réalisateur, professeur à la faculté des arts dramatiques ; Aleksandar Obradović (1979-1983), compositeur, professeur à la faculté de musique ; Vojin Stojić (1983-1985), sculpteur, professeur à la faculté des beaux-arts ; Nandor Glid (1985-1989), sculpteur, professeur à la faculté des arts appliqués ; Darinka Matić-Marović (1989-1998), chef d'orchestre, professeur à la faculté de musique ; Radmila Bakočević (1998-2000), chanteuse d'opéra, professeur à la faculté de musique ; Milena Dragićević-Šešić (2000-2004), professeur à la faculté des arts dramatiques ; Čedomir Vasić (2004 - 2009), professeur à la faculté des beaux-arts; Ljiljana Mrkić Popović (2009-2015), professeur à la faculté des arts dramatiques ; Zoran Erić (2015-2021), professeur à la faculté de musique ; Mirjana Nikolić (depuis 2021), professeur à la faculté des arts dramatiques. Personnalités Lilya Pavlovic-Dear (1947-), peintre, graveuse et photographe américaine d'origine serbe, y fut étudiante. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste d'établissements d'enseignement de Belgrade Système éducatif en Serbie Liens externes (sr + en + fr) Site officiel Portail des universités Portail des arts Portail de Belgrade
Akademia Sztuk w Belgradzie

Akademia Sztuk w Belgradzie (serb. Универзитет уметности у Београду, serb. zromanizowany: Univerzitet umetnosti u Beogradu) – publiczna uczelnia w Belgradzie powstała w 10 czerwca 1957 roku z połączenia czterech akademii. W 1973 uzyskał status uniwersytetu. Jest najważniejszą uczelnią artystyczną Serbii. Akademia jest w pełni autonomiczna, cztery wydziały mają uprawnienia do nadawania stopni naukowych: Wydział Muzyki Wydział Sztuk Pięknych (Akademia Sztuk Pięknych) Wydział Sztuk Dramatycznych Wydział Sztuk Stosowanych. Same wydziały mają dłuższą tradycję jeszcze jako niezależne uczelnie. Belgradzka Akademia Muzyczna i Akademia Sztuki zostały założone w 1937 roku. Akademia Sztuk Stosowanych oraz Akademia Sztuk Teatralnych zostały założone w 1948 roku. Zobacz też Uniwersytet w Belgradzie Przypisy Linki zewnętrzne Strona główna uczelni
Университет искусств (Белград)

Университет искусств (серб. Универзитет уметности) — один из университетов Сербии, находится в Белграде. Основан 10 июня 1957 года как Академия искусств. 21 мая 1973 года получил своё нынешнее название. В университете есть своё издательство, занимающееся выпуском литературы по искусству, учебной литературы. Факультеты Музыкальных искусств. Основан в 1937 году как Музыкальная академия. Своё нынешнее название получил в 1973 году. Изобразительных искусств. Факультет изобразительных искусств был создан в 1937 году. Своё нынешнее название получил в 1973 году. Факультет имеет три отделения — скульптуры, живописи и графики. На факультете учатся около 2500 студентов. Преподавателей — 550 человек. Драматического искусства. Факультет театрального искусства был создан в 1948 году как Академия театрального искусства. С 1962 года назывался Академией театра, кино, радио и телевидения. С 1973 года носит современное название. Прикладных искусств. Факультет прикладного искусства был создан в 1948 году как Академия прикладных искусств. Нынешнее название получил в 1973 году. Междисциплинарные исследования Междисциплинарными исследованиями занимаются в университете по причине необходимости изучения современных художественных и научных дисциплин. Междисциплинарные исследования укрепляют связи между факультетами, улучшают сотрудничество между преподавателями факультетов искусств и экспертов из различных областей науки. Ректорат В разное время университетом руководили 20 ректоров: Сретен Стоянович (1957—1958) Михайло Вукдрагович (1958—1959) Джордже Андриевич-Кун (1959—1963) Вьекослав Африч (1963—1965) Бруно Брун (1965—1971) Йован Кратовил (1971—1973) Драгослава Стоянович Глоток (1973—1976) Ратко Джуровича (1976—1977) Радос Новакович (1977—1979) Александр Обрадович (1979—1983) Воин Стоич (1983—1985) Нандор Глид (1985—1989) Даринка Матич-Марович (1989—1998) Радмила Бакосевич (1998—2000) Милена Драгицевич-Сесик (2000—2004) Чедомир Васил (2004—2009) Лилиана Попович (2009—2015) Зоран Ерич (2015—2018) Милета Проданович (2018—2020) Мирьяна Николич (2021 — настоящее время) Выпускники Шчепанович, Славко (род. 1940) Примечания Литература Монография «Университет искусств в Белграде». Изд.: Университет искусств в Белграде. 2013. Ссылки Сайт университета
Jezero Joca

Der Jezero Joca [ˈjɔt͡sa] (serbisch-kyrillisch Језеро Јоца) ist ein Angelsee im serbischen Landesteil Vojvodina. Der See befindet sich fünf Kilometer südwestlich von Belo Blato und ist Teil einer Seenkette an der Mündung der Bega in die Theiß, deren anderes Ende der Belo jezero bildet. Er ist etwa 535 Hektar groß und besitzt eine mittlere Tiefe von 0,77 Metern. Der See entstand in der Mitte des 20. Jahrhunderts mit dem Abschluss der im 18. Jahrhundert begonnenen Kanalisierung und Urbarmachung des durch das Mündungsgebiet der Bega in die Theiß gebildeten Niederungsgebietes. Der See ist sehr beliebt bei Hecht-Anglern, die auch aus anderen europäischen Länder zum Angeln einreisen. Es gibt aber auch andere Fischarten im See wie Karpfen oder Welse. Der See liegt mitten in einem großen Naturschutzgebiet, das auch von Schakalen bewohnt wird. Auch abendliches Angeln ist gestattet, auf den Plattformen auf dem See jedoch nicht. Für das Angeln in Serbien wird kein Fischereischein benötigt, lediglich eine Tagesgebühr ist zu bezahlen. Das Reservieren von Plattformen auf dem See ist möglich. Weblinks Website über den Joca-See (englisch, serbisch) Einzelnachweise
Monastère de Klisura

Le monastère de Klisura (en serbe cyrillique : Манастир Клисура ; en serbe latin : Manastir Klisura) est un monastère orthodoxe serbe situé à Dobrače, dans le district de Zlatibor et dans la municipalité d'Arilje, dans l'ouest de la Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 498). Le monastère abrite une communauté de religieuses. Présentation Le monastère se trouve sur la rive gauche de la rivière Moravica, sur la route Arilje-Ivanjica. Autrefois connu sous le nom de « monastère de Dobrača », il tient son nom actuel de la « gorge » (en serbe : klisura) que forme à cet endroit la rivière Moravica. Le bâtiment le plus important de l'ensemble monastique est l'église Saint-Michel-et-Saint-Gabriel, construite au XIIIe siècle sur le modèle de l'église Saint-Achille d'Arilje. Caractéristique de l'école rascienne, elle est surmontée par un dôme. Elle a été retouchée en 1798. L'intérieur de l'édifice abrite des fresques et des icônes peintes par Simeon Lazović et Dimitrije Posniković. Références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Zlatibor Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du monachisme Portail des chrétiens d’Orient Portail de la protection du patrimoine
Maison Cincar à Grocka

La maison Cincar (en serbe cyrillique : Цинцарска кућа ; en serbe latin : Cincarska kuća) est située à Grocka, en Serbie, dans la municipalité de Grocka et sur le territoire de la ville de Belgrade. Construite dans la première moitié du XIXe siècle, elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La maison Cincar, située 9 rue 17. oktobra à Grocka, a été construite dans la première moitié du XIXe siècle pour un riche marchand de l'époque. La maison dispose de quatre pièces, dont la « pièce à la cheminée », et est dotée d'un porche et d'un oriel ; elle possède également une cave. Elle est constituée d'une structure en bois remplie avec du torchis ; le toit à quatre pans est recouvert de tuiles. Références Articles connexes Monuments culturels de la ville de Belgrade Architecture à Belgrade Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine