Први партизан

Први партизан АД је фабрика муниције, која се налази у Ужицу, Србија. Фабрика је основана 1928. године и снабдева муницијом војску и полицију Републике Србије, као и многе армије света. Историјат Фабрика води порекло од Пушкарне ЗОЗ — Крањ, коју је после Првог светског рата основало неколико мајстора пушкара. У Ужице је пресељена 1927, а 1935. проширена изградњом нових радионица. Године 1937. добила је назив Ужичка фабрика оружја и муниције АД. Упошљавала је око 600 радника и производила дневно 180 војничких пушака и око 50000 метака. По ослобођењу Ужица 24. септембра 1941. одмах је организована производња, оправка и преправка оружја, муниције и другог ратног материјала за јединице НОВ и ПОЈ, а фабрика је тада носила име Прва партизанска фабрика оружја и муниције. Уз фабрику је радила и ливница. Ради заштите од напада немачког ваздухопловства, октобра 1941. фабрика је раздвојена у 5 погона; најважније машине и уређаји инсталирани су у подземне трезоре Народне банке. Радило се у једној, а касније у две, па и три смене. Партизански одреди у Србији, Санџаку, Црној Гори и источној Босни снабдевани су пушкама, бомбама и муницијом произведеним у фабрици. Због тога су Немци и четници у више наврата покушавали да омету њен рад бомбардовањем из ваздуха и саботажом. Четници су у томе делимично и успели 22. новембра 1941, када су саботажом изазвали експлозију у главном погону — подземном трезору. Том приликом од експлозије мина, муниције барута погинуло је 111 људи, жена и деце (49 радника пушкара и 62 грађана). После тога фабрика је краће време радила са умањеном производњом. Пре пада Ужица у руке Немаца, 29. новембра 1941, фабричке машине су демонтиране и евакуисане возом према Мокрој гори. Радници су ступили у партизанске јединице, највише у Раднички батаљон, чији су сви борци изгинули на Кадињачи 29. новембра 1941, штитећи извлачење Врховног штаба и других јединица из Ужица. За око 2 месеца рада у фабрици је произведено 21 040 пушака, 700 000 пушчаних метака, 90 000 метака за пиштоље, око 20 000 комада панцирне муниције, 300 тромблона, 18 000 ручних бомби, а извршена је и генерална оправка 2 постоља за оруђа, 1 противавионски топ, 20 тешких митраљеза, 300 пушкомитраљеза и 4500 пушака. Оправљена су и два тенка. После ослобођења Ужица, 18. децембра 1944, фабрика је обновљена. До јуна 1945. фабрика је била под управом НОО Титово Ужице, затим под Министарством индустрије и рударства НР Србије, и Министарством народне одбране ФНРЈ под називом Војно-технички Завод Ужице. Од јула 1947. носила је назив Први Партизан — Титово Ужице. Средином 1950. предата је на управљање радном колективу послујући као самостална привредна организација. Експлозија у фабрици 2009. Експлозија и пожар у Одељењу барутног пуњења фабрике догодила се 3. септембра 2009. године у 21 час и 15 минута. Том приликом је погинуло седам радника: Светлана Ђурић, Јелена Лончаревић, Јасмина Остојић, Гордана Ђокић, Биљана Луковић, Вида Терзић и Драган Миловановић, док је 14 радника повређено. Након трагедије фабрику су посетили министар унутрашњих послова Ивица Дачић и министар одбране Драган Шутановац. Влада Републике Србије прогласила је 5. септембар 2009. даном жалости у Србији. Производни програм Први партизан производи спортску и ловачку муницију, која се продаје на свим континентима. Фабрика има три производна погона и запошљава више од 600 радника, па је самим тим и веома важан чинилац у привреди региона југозападне Србије. Фабрика производи: стрељачку муницију, спортску и ловачку муницију, поткалибарску и артиљеријску муницију, опрему за производњу муниције, алате за производњу муниције, медицинску опрему, инжењеринг. Види такође Наменска индустрија Референце Спољашње везе Званична веб презентација компаније на српском језику Званична веб презентација компаније на енглеском језику РТС: О несрећи у фабрици РТС: Седам погинулих у несрећи РТС: Ухапшено петоро запослених због трагедије у фабрици РТС: Захвалност ватрогасцима