NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Глибовац

Глибовац је приградско насеље у Србији у општини Смедеревска Паланка у Подунавском округу. Према попису из 2022. има 1740 становника (према попису из 2011. било је 2083 становника). Историја Глибовац се налази западно од Паланке. Глибовац је старије насеље. Идући Булиној Води, на путу за Паланку, постојала је некада, како вели предање, нека стара црква и гробље. То место се звало Старо село. У арачким списковима (порески списак) забележено је ово насеље : 1818. г. оно је имало 52 а 1822. г. 47 кућа. Године 1846. село је имало 86 кућа, а по попису из 1921. г. у селу је било 293 куће са 1842 становника. Раније се село звало Салевац, а данашње му је име дао Хасан-паша. Име Салевац остало је само за један део сеоског атара, у углу, који чине Луг и Кубршница. Прича се да је једном приликом Хасан-паша пошао из Паланке за Салевац, па се заглибио у блато и врати се натраг; љут због овога нареди да се село убудуће зове Глибовац. „Колац је у селу ударио“ предак Козлића, Теодор Алексић, који је са браћом Симом и Алексом дошао од Косова. Козлићи данас имају разна презимена и један њихов огранак, Ђурђевићи, потомци су Дели-Марка, зета Станоје Главаша. У исто време када и Козлићи, дошли су од Косова и преци Дабића (који данас имају разна презимена). Глибовац је познат по Станоје Главаш који се родио у Азањском засеоку који данас припада Глибовцу. Његов отац Димитрије дошао је из околине Дебра најпре у околину Крушевца, где је пробавио неколико година. Како су му ту помрла деца, крене даље и дође у данашњи Глибовац. У Глибовцу му се роде синови Станоје и Ђока и кћи Стана. Од Станоја у селу данас нема потомака, а од Ђоке су данашњи Ђокићи. Остале су породице дошле из разних крајева, Динарских, косовско-метохијског, вардарско-моравских крајева, тимочко-браничевских крајева, и из „прека“ (Војводине) Црква Рођења Пресвете Богородице је подигнута 1903. г. а 1908. г. је подигнута школа. (подаци крајем 1921. године). Овде се налазе Железничка станица Глибовац и Споменик Станоју Главашу у Глибовцу. Демографија У насељу Глибовац живи 1829 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 40,7 година (40,0 код мушкараца и 41,4 код жена). У насељу има 639 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 3,55. Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. Референце Литература Извор Монографија Подунавске области 1812-1927 саставио Др, Владимир Марган бив. Председник Обласног одбора Комесар Обласне Самоуправе, објављено (1927 г.)„Напредак Панчево,, „Летопис“: Подунавска места и обичаји Марина (Беч 1999 г.). Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Кастрат (община Куршумлия)

Кастрат (на сръбски: Кастрат или Kastrat) е село в Сърбия, Топлишки окръг, община Куршумлия. Според Националната статистическа служба на Република Сърбия през 2011 г. селото има 229 жители. Демография Броят на населението в годините 1948 – 2011 е както следва: Източници Портал „Сърбия“
Kastrat (Kuršumlija)

Kastrat is a village in south Serbia, located in the Kuršumlija municipality, Toplica District. The cement bridge was destroyed in the NATO bombing of Yugoslavia History The name of the settlement comes from the Albanian toponym and name Kastrat and can be found through the region in placenames such as Kastrat in Albania. The settlement was possibly mentioned during the first half of the 15th century as Castrat. References
Kastrat

Kastrat (en serbe cyrillique : Кастрат) est un village de Serbie situé dans la municipalité de Kuršumlija, district de Toplica. Au recensement de 2011, il comptait 195 habitants. Démographie Notes et références Voir aussi Articles connexes Église Saint-Marc de Kastrat Localités de Serbie Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Kastrat sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Kastrat (Kuršumlija)

Kastrat (em cirílico: Кастрат) é uma vila da Sérvia localizada no município de Kuršumlija, pertencente ao distrito de Toplica, na região de Toplica. A sua população era de 195 habitantes segundo o censo de 2011. Demografia Referências Ligações externas «Kastrat (Kuršumlija) Map» (em inglês). Maplandia.com. Consultado em 27 de dezembro de 2014 «Kastrat (Kuršumlija) Map» (em inglês). Fallingrain.com. Consultado em 27 de dezembro de 2014
Kastrat, Srbija

Kastrat (izvirno srbsko Кастрат) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Kuršumlija; slednja pa je del Topliškega upravnega okraja. Demografija V naselj živi 227 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 44,7 let (45,5 pri moških in 44,0 pri ženskah). Naselje ima 98 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 2,72. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, večinoma srbsko, a v času zadnjih treh popisov je opazno zmanjšanje števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Кастрат (Куршумлија)

Кастрат је насеље у Србији у општини Куршумлија у Топличком округу. Према попису из 2011. године у насељу је живело 229 становника а 2022. било је 190 становника (према попису из 1991. било је 285 становника). У близини Кастрата, налазе се остаци тврђаве Марина Кула, из XV века. Овде се налази Маркова црква у Кастрату. Насеље је удаљено 4 км од Куршумлије. Демографија У насељу Кастрат живи 227 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 44,7 година (45,5 код мушкараца и 44,0 код жена). У насељу има 98 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,72. Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. Референце Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Сателитска мапа (Wikimapia) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Đurinac (Svrljig)

Đurinac (en serbe cyrillique : Ђуринац) est un village de Serbie situé dans la municipalité de Svrljig, district de Nišava. Au recensement de 2011, il comptait 189 habitants. Démographie Notes et références Voir aussi Articles connexes Localités de Serbie Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Đurinac sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Đurinac (Svrljig)

Đurinac (em cirílico: Ђуринац) é uma vila da Sérvia localizada no município de Svrljig, pertencente ao distrito de Nišava, na região de Svrljig, Golak. A sua população era de 189 habitantes segundo o censo de 2011. Demografia Referências Ligações externas «Đurinac (Svrljig) Map» (em inglês). Maplandia.com «Đurinac (Svrljig) Map» (em inglês). Fallingrain.com
Đurinac, Svrljig

Đurinac (izvirno srbsko Ђуринац) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Svrljig; slednja pa je del Niškega upravnega okraja. Demografija V naselju, katerega izvirno (srbsko-cirilično) ime je Ђуринац, živi 178 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 51,2 let (50,0 pri moških in 52,5 pri ženskah). Naselje ima 71 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 2,82. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, večinoma srbsko, a v času zadnjih treh popisov je opazno zmanjšanje števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Ђуринац (Сврљиг)

Ђуринац је насеље у Србији у општини Сврљиг у Нишавском округу. Према попису из 2022. било је 135 становника (према попису из 2002. било је 200 становника). Демографија У насељу Ђуринац живи 124 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 51,8 година (49,2 код мушкараца и 54,6 код жена). У насељу има 46 домаћинства, а просечан број чланова по домаћинству је 2,93. Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. Референце Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Сателитска мапа (Wikimapia) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Novo Selo (Velika Plana)

Novo Selo (en serbe cyrillique : Ново Село) est une localité de Serbie située dans la municipalité de Velika Plana, district de Podunavlje. Au recensement de 2011, elle comptait 1 236 habitants. Novo Selo est officiellement classé parmi les villages de Serbie. La localité est également connue sous le nom de Novi Adžibegovac. Démographie Évolution historique de la population Répartition de la population par nationalités (2002) Notes et références Voir aussi Articles connexes Église Saint-Georges de Novo Selo Localités de Serbie Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Novo Selo sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Novo Selo (Velika Plana)

Novo Selo (em cirílico: Ново Село) é uma vila da Sérvia localizada no município de Velika Plana, pertencente ao distrito de Podunavlje, na região de Veliko Pomoravlje. A sua população era de 1236 habitantes segundo o censo de 2011. Demografia Referências Ligações externas «Novo Selo (Velika Plana) Map» (em inglês). Maplandia.com «Novo Selo (Velika Plana) Map» (em inglês). Fallingrain.com [ligação inativa]
Novo Selo, Velika Plana

Novo Selo (izvirno srbsko Ново Село) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Velika Plana; slednja pa je del Podonavskega upravnega okraja. Demografija V naselju živi 1007 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 41,0 let (39,2 pri moških in 42,9 pri ženskah). Naselje ima 395 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 3,18. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, večinoma srbsko, a v času zadnjih treh popisov je opazno zmanjšanje števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Ново Село (Велика Плана)

Ново Село је насеље у Србији у општини Велика Плана у Подунавском округу. Према попису из 2022. има 1038 становника (према попису из 2011. било је 1229 становника). Историја До 1946. године назив села је био Нови Аџибеговац. Нови Аџибеговац је насеље новијег датума. Село је постало исељавањем из суседног Старог Аџибеговца (Велика Плана), који се налази северније , у непосредној близини. Знатан део породица, због поплава и штете коју је чинила Морава, повукао се овамо и основао ово село. Оснивање овога насеља пада у доба између 1830. и 1835. године, а име су му пренели досељеници из Старог Аџибеговца (Велика Плана), и за разлику од Старог прозвали га Новим Аџибеговцом. По попису из 1921.г. Нови Аџибеговац је имао 282 куће са 1364 становника. Знатан део породица, које су из Старог прешле и Нови Аџибеговац (Велика Плана), Старином си из Мозгова (алексиначки срез) и њих има 37 на броју. Остале породице, које су такође прешле из Старог у Нови Аџибеговац, старином су из разних места. Најпре су дошле у Срари Аџибеговац (Старо Село) па су из њега прешле у Нови Аџибеговац (Ново Село). То су породице дошле у Стари Аџибеговац из: околине Трна, из Драгачева, Млаве, из Колашина, од Врање и из околине Соко-Бање. Ово су све старије породице. Остале су касније долазиле из разних крајева. Највећи број досељеника види порекло из Мораве, па из Млаве, Јасенице, Врањске Пчиње, из Леоенице, из Бугарске, из Баната, Колашина итд. . (подаци крајем 1921. године). Овде се налази Црква Светог Георгија у Новом Селу. Демографија У насељу Ново Село живи 1007 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 41,0 година (39,2 код мушкараца и 42,9 код жена). У насељу има 395 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 3,18. Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. Референце Коришћена Литература Извор Монографија Подунавске области 1812-1927. објављено (1927 г.)„Напредак Панчево,, „Летопис“: Подунавска места и обичаји Марина (Беч 1999 г.). Летопис период 1812 – 2009 г. Саставио од Писаних трагова, Летописа, по предању места у Јужној Србији, места и обичаји настанак села ко су били Досељеници чиме се бавили мештани и одакле су са старином Напомена У уводном делу аутор је дао кратак историјски преглед овог подручја од праисторијских времена до стварање државе Краљевине Срба, Хрвата и Словенаца. Највећи прилог у овом делу чине ,»Летописи« и трудио се да не пропусти ниједну важну чињеницу у прошлости описиваних места. Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Сателитска мапа (Wikimapia) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Ратае (община Враня)

Ратае или Ратай (на сръбски: Ратаје или Rataje) е село в Югоизточна Сърбия, Пчински окръг, Град Враня, община Враня. География Селото се намира във Вранската котловина. Основно е разположено край левия бряг на Преображенската река, близо до вливането и в река Южна Морава. Отстои на 10 км южно от окръжния и общински център Враня, на 1,8 км западно от село Александровац, на 1,8 км северно от село Църни Луг на 2,5 км югоизточно от село Павловац. История Първоначално Ратае е разположено в местността Селище източно от днешното село. Впоследствие жителите му се преселват при имотите си край Южна Морава. Към 1903 г. селото се състои от 6 махали – Воиновска, Сирминска, Чивлучка, Караджинска, Яшунска и Милошевска и има 95 къщи. При избухването на Балканската война в 1912 година един човек от Ратай е доброволец в Македоно-одринското опълчение. По време на Първата световна война селото е във военновременните граници на Царство България, като административно е част от Вранска околия на Врански окръг и е център на Ратайската община. По време на българското управление в Поморавието в годините на Втората световна война, Стефан Рус. Банов от Бреница е български кмет на Ратае от 5 септември 1941 година до 15 октомври 1943 година. Население Според преброяването на населението от 2011 г. селото има 557 жители. Демографско развитие Етнически състав Данните за етническия състав на населението са от преброяването през 2002 г. сърби – 619 жители (99,83%) македонци – 1 жител (0,16%) Личности Родени в Ратае Иван Г. Василев (1890 – ?), македоно-одрински опълченец, 4 рота на 3 солунска дружина Бележки
Rataje (Vranje)

Rataje es un pueblo ubicado en el territorio de Vranje, en el distrito de Pčinja, Serbia.​​​ Superficie Posee una superficie de 5,075 kilómetros cuadrados.​ Demografía Hasta 2011 la población era de 554 habitantes,​ con una densidad de población de 109,2 habitantes por kilómetro cuadrado.​ Referencias
Rataje (Vranje)

Rataje (en serbe cyrillique : Ратаје) est un village de Serbie situé sur le territoire de la Ville de Vranje, district de Pčinja. Au recensement de 2011, il comptait 557 habitants. Démographie Notes et références Voir aussi Articles connexes Localités de Serbie Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Rataje (Vranje) sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Rataje (Vranje)

Rataje (em cirílico: Ратаје) é uma vila da Sérvia localizada no município de Vranje, pertencente ao distrito de Pčinja, na região de Južno Pomoravlje. A sua população era de 557 habitantes segundo o censo de 2011. Demografia Referências Ligações externas «Rataje (Vranje) Map» (em inglês). Maplandia.com «Rataje (Vranje) Map» (em inglês). Fallingrain.com
Rataje

Rataje (izvirno srbsko Ратаје) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Mesto Vranje; slednja pa je del Pčinjskega upravnega okraja. Demografija V naselju, katerega izvirno (srbsko-cirilično) ime je Ратаје, živi 466 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 38,1 let (36,3 pri moških in 39,9 pri ženskah). Naselje ima 162 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 3,83. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, večinoma srbsko. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Ратаје (Врање)

Ратаје је насељено место града Врања у Пчињском округу. Према попису из 2022. било је 489 становника (према попису из 1991. било је 611 становника). Овде се налази Основна школа "Бранислав Нушић" Ратаје. Порекло становништва Подаци датирају из 1903. године) Село је основао предак Војин, кад се настанио морао је крчити шуму, од њега има око 30 кућа у шестом степену сродства. Пореклом је са Косова, од куда је избегао у ово село са својим братом Ристом, када су тамо завладали велики зулуми Арбанаса. Његови су потомци: Ћосини, Павленци и Ришини. Славе. св. Арханђела. Од његовог брата Ристе воде порекло: Јашунци, Бошковићи, Милошевићи, Шукаревићи и Сејизовићи и по женској линији Бошковићи. Бошковићи воде порекло од Бошка, који је био пореклом из Босне. Био је трговац и идући путем, који је водио кроз Ратаје, заноћи у кући деда Ристе и том се приликом загледа у Кћер његову, којом се потом ожени и тако остане у селу. Он је славио св. Николу, па су и Ристинци узели исту славу. Други по старини су Сирминци. Предак Станимир Сирминац који је избегао од Призрена, због насиља арбанашког. Од њега је остало 15 кућа у петом степену сродства; потомци су му;Трајковићи, Стојковићи, Станимировићи и Николићи. Има их око 30 кућа. Славе Ђурђиц. После њих по старини долазе Караџинци: Њихов је предак Караџа, који је пореклом из Ћустендила. Он је био хајдук, па се тек овде у селу смирио. Од њега је остало 6 кућа у четвртом степену сродства. Из Старе Србије су дошли десетак слуга на земљу Усеин-Паше и Сулиман-бега; и данас су врло сиромашни. То су: Џунгурци, Зунзарци, Давитовци и други. Демографија У насељу Ратаје живи 466 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 38,1 година (36,3 код мушкараца и 39,9 код жена). У насељу има 162 домаћинства, а просечан број чланова по домаћинству је 3,83. Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године). Референце Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Сателитска мапа (Wikimapia) Гугл сателитска мапа (Maplandia) План насеља на мапи (Mapquest)
Bežanija

Bežanija, en cirílico Бежанија, es un barrio de Belgrado, la capital de Serbia. Se localiza en el municipio de Novi Beograd. En 2002, contaba con una población de 13378 habitantes Localización Bežanija se sitúa al oeste del centro de Belgrado, en la orilla opuesta del río Sava, en la región de Sirmia. El barrio se encuentra en la parte central del municipio de Novi Beograd. Otrora considerado como un suburbio de Belgrado, Bežanija es hoy día un barrio totalmente urbanizado, desarrollándose al mismo tiempo que Novi Beograd tras la Segunda Guerra Mundial. Historia Bežanija es la parte urbana más antigua del municipio de Novi Beograd. El lugar parece haber existido desde tiempos neolíticos. Bežanija es mencionada por primera vez bajo su actual nombre en 1512. En esos tiempos era una aldea formada por serbios huyendo de la ocupación otomana En 1718, el lugar es anexado a las posesiones de los Habsburgo. En 1918, tras la Primera Guerra Mundial, Bežanija pasa a manos de Serbia. En 1927 se inaugura en el suburbio el primer aeropuerto de Belgrado, el Aeropuerto de Zemun-Bežanija. En 1929 la población es incorporada a Belgrado. Tras la Segunda Guerra Mundial, en 1948, comienza la construcción de Novi Beograd y Bežanija es incorporada al municipio de Novi Beograd en 1955. El lugar sufrió bombardeos de la OTAN en 1999, dañando severamente la principal planta eléctrica del oeste de Belgrado.
Zemun Stadium

Zemun Stadium is a multi-purpose stadium located in Zemun, Belgrade, Serbia. With the capacity of 9,600 seats, it is used primarily for football games, and is the home ground of FK Zemun. Gallery Concerts See also List of football stadiums in Serbia References Further reading Бранко Најхолд (1995). Пола века фудбалског клуба Земун: 1945–1995. pp. 284–290. Retrieved 10 December 2021. External links
Stade Zemun

Le stade Zemun (en serbe : Градски стадион у Земуну) est un stade omnisports situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans le quartier de Zemun. Il est actuellement principalement utilisé pour accueillir les matchs de football du FK Zemun. La capacité du stade est de 10 000 spectateurs. Histoire En plus de son utilisation sportive, le stade a accueilli deux grands concerts au début des années 1990. Tina Turner y tint un concert le 19 août 1990, tandis que Bob Dylan y joua le 11 juin 1991. Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de Belgrade
Stadio municipale (Zemun)

Lo Stadio municipale di Zemun (in serbo Градски стадион у Земуну?, Gradski stadion u Zemunu) è uno stadio di calcio con sede a Belgrado che ospita le partite dello Zemun. Si trova nel municipio di Zemun, in Ugrinovačka 80. Storia Lo stadio venne inaugurato il 29 settembre 1962 come casa del FK Jedinstvo, ormai diventato un'importante realtà a livello nazionale, ma anche per dare alla città un impianto multiuso per altri sport oltre il calcio. Ha ospitato la prima partita di Prva Liga il 22 agosto 1982, quando gli sloveni dell'Olimpia Lubiana vinsero per 3-2 La capienza del Gradski Stadion è stata ridotta agli attuali 9.590 spettatori, disposti intorno alla pista d'atletica. Tutti i settori sono dotati di posti a sedere, tranne la curva nord, quella occupata dal tifo organizzato, i Taurunum boys, club fondato nel 1987. La base è costituita erba naturale e nel 2018 sono stati installati atomizzatori sotterranei, così da irrigare il terreno in modo più efficace e moderno. Non è presente un impianto di illuminazione, anche se in progetto per il futuro prossimo. Sebbene fosse stato concepito, come detto, principalmente per le partite di calcio, in passato il Gradski Stadion ha ospitato diversi eventi, tra tutti i concerti di Tina Turner nel 1990 e Bob Dylan nel 1991. All'interno dell'impianto, come in molti altri stadi simili, si trova un ristorante, il Restoran Stadion. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gradski Stadion Zemun
Градски стадион у Земуну

Градски стадион у Земуну (раније стадион Галенике), је стадион са више намена у Београду, Србија. Тренутно се користи највише за фудбалске мечеве и он је домаћи терен ФК Земун. Стадион се налази у насељу Земун у истоименој општини и има капацитет близу 10.000 седећих места. Отворен је 29. септембра 1962. Историја Стадион је свечано отворен 29. септембра 1962. године као дом ФК Земун (тадашњег Јединства), који је већ тада постао значајан спортски фактор на националном нивоу, али и како би град добио мултифункционални објекат за друге спортове поред фудбала. Прва утакмица Прве савезне лиге на овом стадиону одиграна је 22. августа 1982. године, када је словеначка Олимпија из Љубљане славила резултатом 3:2. Капацитет Градског стадиона смањен је на данашњих 9.590 гледалаца, који су распоређени око атлетске стазе. Сви сектори су опремљени седиштима, осим северне трибине коју заузимају организовани навијачи, Taurunum Boys 1987, група основана 1987. године. Подлога је израђена од природне траве, а 2018. године инсталирани су подземни распршивачи (прскалице) како би се терен наводњавао на ефикаснији и модернији начин. Стадион не поседује систем осветљења (рефлекторе), иако је њихово постављање планирано за блиску будућност. Иако је, као што је речено, првенствено пројектован за фудбалске утакмице, Градски стадион је у прошлости био домаћин различитих догађаја, међу којима се издвајају концерти Тине Тарнер 1990. и Боба Дилана 1991. године. Концерти Тина Тарнер - Foreign Affair: The Farewell Tour - 19. август 1990. Боб Дилан - 1991 European Tour - 11. јун 1991. Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Референце Спољашње везе Слике стадиона Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (4. новембар 2011)