NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bežanijastadion

Het Bežanijastadion (Servisch: Стадион Бежаније) is een multifunctioneel stadion in Bežanija, stadsdeel van Novi Beograd, een plaats in Servië. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, de voetbalclub FK Bežanija Belgrado maakt gebruik van dit stadion. In het stadion is plaats voor 2.000 toeschouwers.
Stadion Bežanije

Stadion Bežanije, zvanično Stadion FK Bežanija, se nalazi na Bežaniji (Novi Beograd), u neposrednoj blizini Bežanijske crkve (Crkva Svetog Velikomučenika Georgija). Izgrađen je 2001. godine sa samo jednom tribinom da bi 2021. i 2022. godine na stadionu bile dodate još dve tribine, čime je ukupan kapacitet stadiona kraj Bežanijske crkve zaokružen na 3.000 mesta. Službene prostorije sa svlačionicama se nalaze sa južne strane gde je i crkva. Istočna tribina je starijeg datuma (2001) i jedan njen deo (ka severnoj strani) je namenjen gostujućim navijačima, a ostatak najvernijim domaćim. Severna strana terena je bukvalno usečena u veliko brdo sa kojeg se takođe može posmatrati meč. Do stadiona se dolazi autobusima GSP 45,71 i 601. Vidi još Spisak fudbalskih stadiona u Srbiji Reference Spoljašnje veze FK Bežanija: „Stadion FK Bežanije“, pristup 17.5.2013
Stadion Krčagovo

Stadion Krčagovo (Serbian: Стадион Крчагово), also known as SRC Krčagovo, is a multi-use stadium in Užice, Serbia. It is mainly used for football matches and it is the home matches of FK Jedinstvo Putevi. The stadium has a capacity of 1,500 spectators. History The stadium was officially opened on 11 July 1998 in the presence of a large number of sports fans, citizens, and sports officials from Užice's Township Assembly. The construction of the sports venue took a year. During that time, four tennis courts and a football stadium were built with stands that can accommodate about 1,500 spectators. Accompanying facilities are three locker rooms with bathrooms, a gym, a restaurant, and official premises of the club management. Putevi Užice was the main contractor for the construction of the sports center in Krčagovo. The company's workers completed the largest part of the job. By cutting the ribbon at the ceremony organized at the stadium, Radovan Jeremić, the director of the company Putevi and the president of the management board of FK Jedinstvo Putevi, officially opened the new sports center. The opening match was played between Jedinstvo and FK Partizan. The result was 0–4 for Partizan. Vasilije Mićić; the most deserving person for the construction of the stadium Putevi Užice, owned by Vasilije Mićić, was the main contractor for the venue's construction. As the main financier of the club, he decided to build a stadium and all auxiliary facilities with his company. In 2003, he bought the hotel Palisad, within which he built 4 football fields, which would be used for the preparatory matches of FK Jedinstvo Putevi. He had planned to build 10 more such fields, but his death at the age of 76 prevented him from doing so. He died on December 20, 2020, in Moscow. References
Стадион Крчагово

Стадион Крчагово, познат и као СРЦ Крчагово је мулти-функционални стадион у Ужицу. Углавном се користи за фудбалске утакмице и домаћи је терен ФК Јединство Путеви. Капацитет стадиона је 1.500 места. Историјат Стадион је свечано отворен 11. јула 1998. године у присуству великог броја љубитеља спорта, грађана и спортских функционера Скупштине општине Ужице. Изградња спортског терена трајала је годину дана. За то време изграђена су четири тениска терена и фудбалски стадион са трибинама које могу да приме око 1.500 гледалаца. Пратећи садржаји су три свлачионице са купатилима, теретана, ресторан, службене просторије управе клуба. Путеви Ужице били су главни извођач радова на изградњи спортског центра у Крчагову. Радници предузећа обавили су највећи део посла. Пресецањем врпце на свечаности организованој на стадиону, Радован Јеремић, директор предузећа Путеви и председник Управног одбора ФК Јединство Путеви, свечано је отворио нови спортски центар. Утакмица отварања одиграна је између Јединства и ФК Партизан. Резултат је био 0–4 за госте. Главни извођач радова на изградњи објекта били су Путеви Ужице, власништво Василија Мићића. Као главни финансијер клуба одлучио је да са својом фирмом изгради стадион и све помоћне објекте. Године 2003. купио је хотел Палисад у оквиру којег је изградио 4 фудбалска терена која би служила за припремне утакмице ФК Јединство Путеви. Планирао је да изгради још 10 таквих терена, али га је смрт у 76. години спречила у томе. Преминуо је 20. децембра 2020. године у Москви. Референце
Стадион Селтерс

Стадион Селтерс је фудбалски стадион у Младеновцу, Србија. Стадион је капацитета око 1.950 гледалаца. На њему утакмице као домаћин игра ОФК Младеновац. На овом стадиону је играо градски прволигаш под именом ФК Јединство (1958. финалиста купа СР Србије), а потом под називом ОФК Младеновац, све до данашњих дана. Изграђен је 1955. године. Прва међународна утакмица у Младеновцу на стадиону Селтерс одиграна је 1970. године између ОФК Младеновца и Спартака из Трнаве, резултат је био 3:3. Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Референце Спољашње везе Стадион Селтерс на сајту Трансфермаркт
Nadalj

Nadalj (Serbian Cyrillic: Надаљ) is a village located in the Srbobran municipality, in the South Bačka District of Serbia. It is situated in the Autonomous Province of Vojvodina. The village has a Serb ethnic majority and its population numbering 2,202 people (2002 census). Historical population 1961: 2,441 1971: 2,163 1981: 2,042 1991: 1,952 Notable people Momčilo Tapavica, tennis player, weightlifter, wrestler and architect. See also List of places in Serbia List of cities, towns and villages in Vojvodina References Slobodan Ćurčić, Broj stanovnika Vojvodine, Novi Sad, 1996. External links Nadalj
Nadalj

Nadalj (serbocroata cirílico: Надаљ; húngaro: Nádalja) es un pueblo de Serbia perteneciente al municipio de Srbobran en el distrito de Bačka del Sur de la provincia autónoma de Voivodina. En 2011 tenía 2008 habitantes. Cuatro quintas partes de los habitantes son étnicamente serbios y algo menos de la décima parte de la población está formada por magiares.​ El pueblo fue fundado entre 1800 y 1801 en un terreno rústico de la Frontera Militar del Imperio Habsburgo. Sus primeros habitantes procedían del cercano pueblo de Čib. Desde sus orígenes fue un pueblo de mayoría étnica serbia.​​ Se ubica unos 10 km al sureste de la capital municipal Srbobran, sobre la carretera 115.​ Referencias
Nadalj

Nadalj (en serbe cyrillique : Надаљ ; hongrois : Nádalja) est une localité de Serbie située dans la province autonome de Voïvodine. Elle fait partie de la municipalité de Srbobran dans le district de Bačka méridionale. Au recensement de 2011, elle comptait 1 995 habitants. Nadalj est officiellement classé parmi les villages de Serbie. Géographie Histoire Démographie Évolution historique de la population Répartition de la population par nationalités (2002) Notes et références Voir aussi Articles connexes Localités de Serbie Villes de Voïvodine Villes de Serbie Liens externes (en) Vue satellite de Nadalj sur fallingrain.com Portail de la Serbie et du peuple serbe
Nadalj

Nadalj (ćir.: Надаљ, mađ.: Nádalja) je naselje u općini Topolju u Južnobačkom okrugu u Vojvodini. Stanovništvo U naselju Nadalju živi 2.202 stanovnika, od toga 1.702 punoljetna stanovnika, a prosječna starost stanovništva iznosi 40,1 godina (39,3 kod muškaraca i 40,8 kod žena). U naselju ima 765 domaćinstva a prosječan broj članova po domaćinstvu je 2,88. Prema popisu stanovništva iz 1991. godine u naselju je živjelo 1.952 stanovnika. Galerija Poznate osobe Momčilo Tapavica - arhitekt i prvi Srbin koji je osvojio medalju na Olimpijskim igrama. Izvor Vanjske poveznice Karte, udaljenosti vremenska prognoza Arhivirana inačica izvorne stranice od 1. ožujka 2007. (Wayback Machine) [neaktivna poveznica]
Nádalja

Nádalja (szerbül Надаљ / Nadalj) település Szerbiában, a Vajdaságban, a Dél-bácskai körzetben, Szenttamás községben. Fekvése A Ferenc-csatorna mellett, Szenttamástól 14 km-re délkeletre, Temerintől 13 km-re északra, Bácsföldvártól 10 km-re nyugatra fekszik. Nevének eredete Neve a magyar nadály (= pióca) főnévből ered. Története Nádalja középkori település, amely a török hódoltság alatt elnéptelenedett és Csurogról és Dunacsébről telepítették be a 19. század elején. A Sajkásvidék része megszűntéig, 1873-ig. 1920-ig Bács-Bodrog vármegye Zsablyai járásához tartozott. A 20. század elején Nádalja lakosainak megközelítőleg 25%-a volt magyar nemzetiségű, később megfogyatkoztak, beolvadtak vagy a közeli magyar falvakba és városokba költöztek. A magyar nemzetiségűek száma ma sem annyi ahogy a népszámlálási adatok mutatják, hanem jóval több, mert sokan nem nyilatkoznak, jugoszlávnak vagy szerbnek vallják magukat. Népesség Demográfiai változások Etnikai összetétel Híres emberek Itt született 1872. október 14-én Tapavicza Momcsilló szerb nemzetiségű magyar sportoló, bronzérmes teniszben az 1896-os athéni olimpiai játékokon, valamint építész, az újvidéki Matica Srpska épületének tervezője Galéria Jegyzetek Külső hivatkozások Nádalja története
Nadalj

Nadalj (izvirno srbsko Надаљ; madžarsko Nádalja) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Srbobran; slednja pa je del Južnobačkega upravnega okraja. Demografija V naselju živi 1702 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 40,1 let (39,3 pri moških in 40,8 pri ženskah). Naselje ima 765 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 2,88. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, v glavnem srbsko. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Надаль (Воєводина)

Надаль (серб. Надаљ) — селище в Сербії, належить до общини Србобран Південно-Бацького округу в багатоетнічному, автономному краю Воєводина. Населення Населення селища становить 2223 особи (2002, перепис), з них: серби — 1794 — 81,47%; мадяри — 163 — 7,40%; роми — 82 — 3,72%; Решту жителів — з десяток різних етносів, зокрема: чорногорці, хорвати, словаки і зо три десятки русинів-українців. Примітки Посилання місцини з Надаля [Архівовано 8 січня 2019 у Wayback Machine.]
Електротехничка и грађевинска школа „Никола Тесла” Зрењанин

Електротехничка и грађевинска школа „Никола Тесла” Зрењанин је средња школа у којој се образују кадрови за електротехничка и грађевинска занимања. Налази се у Зрењанину, у улици Славка Жупанског број 1. Историјат Школа је основана 1983. године. Пре 1983. године подручје рада електротехника је било у школи м. е. ш. ц — машинско електротехнички школски центар. Школа је била у згради данашње техничке школе. Подручје рада грађевинарство и геодезија је било у школи „25. мај”, која се налазила у згради данашње школе — „Урош Предић”. Образовни профили Електротехничка школа „Никола Тесла” остварује план и програм електротехничке струке за следеће образовне профиле у трогодишњем и четворогодишњем трајању: електротехничар рачунара, електротехничар енергетике, електротехничар аутоматике, електротехничар информационих технологија, електроинсталатер, електромеханичар за термичке и расхладне уређаје, архитектонски техничар, декоратер зидних површина, руководилац грађевинском механизацијом. Види још Зграда Трговачке академије у Зрењанину Зграда Треће гимназије у Зрењанину Референце Спољашње везе Званични сајт Електротехничке школе „Никола Тесла” Зрењанин
Каленич

Каленич (на сръбски: Каленић) е православен манастир край село Рековац в централна Сърбия. Основан е от протовестиария на Богдан през 1407 – 1413 година. През 1979 година е обявен за паметник на културата от изключително значение.Художникът Радослав произхожда от манастира Каленич Източници
Monestir de Kalenič

El monestir de Kalenić (en serbi:Манастир Каленић), és un monestir femení ortodox serbi situat al sud de Kragujevac, a la Sèrbia central. Està dedicat al culte de la Mare de Déu. Història El Monestir de Kalenič va ser fundada per protovestiaris de Bogdan, la noblesa prominent del dèspota Stefan Lazarević. L'església del monestir, consagrada a l'Anunciació, és un gran exponent de l'Escola de Morava, igual que els monestirs de Ravanica, Lazarica i Ljubostinja, va ser construïda i pintada entre els anys 1407 i 1413. Després de repetits atacs otomans, el monestir va ser abandonat a finals del segle xvii. Restaurat el 1766, durant la rebel·lió contra els otomans (1788-1791), el monestir fou cremat. Els monjos van tornar cap al final del segle. El nou nàrtex fou erigit el 1806. Arquitectura i pintura Segons els valors artístics, els monestirs es troben entre els monuments culturals més importants de Sèrbia. L'església de Moràvia, ricament decorada des de l'exterior, els frescos són una de les pintures que estan més ben conservades del segle xv. La base del monestir és el trikonhos de tipus concís amb una sola cúpula; té un pany amb un cub cec. Es diu que Kalenič és el monestir d'estil moravià més robust, caracteritzat per la riquesa plàstica arquitectònica de la pedra i la pedra alterna i el tall dels maons. Pel que fa a la decoració de les parets i els frescos, motius comuns com les grans festes, la vida terrenal de Crist i els seus miracles, així com el cicle de la Verge apòcrifa de la Mare de Déu a la pedrera, en el qual hi ha un mecenes -els protovestiaris de Bogdan juntament amb l'esposa Milica i el seu germà Petar, s'apropen al dèspota Stefan. Durant el període comprès entre 1928 i 1930, es va dur a terme una gran reconstrucció experta del monestir. Consells El monestir se celebra tradicionalment cada any el parlament "Vaig passar a Levac, vaig passar a Šumadi", (serbi) „Прођох Левач, прођох Шумадију”, que està sota els auspicis del Ministeri de Cultura de la República de Sèrbia i del municipi de Rekovac. Referències Enllaços externs (serbi) Sobre el monestir en el lloc de l'església del monestir (serbi) El monestir de Kalenić, fundador del protovestiari Bogdan (serbi) El monestir Kalenić, construït en el període de 1407 a 1423 Nota: El text es va descarregar de http://www.znanje.org amb el permís de l'autor
Kloster Kalenić

Das Kloster Kalenić ist ein serbisch-orthodoxes Kloster in Serbien, südlich von Kragujevac nahe Jagodina auf dem Gebiet der Gemeinde Rekovac. Die Klosterkirche ist ein Hauptwerk der Morava-Schule der serbisch-byzantinischen- wie spätbyzantinischen Kunst. Zur Zeit des Despoten Stefan Lazarević (1404–1427) vom Kämmerer Bogdan errichtet, ist der Bau eine fürstliche Stiftung einer Dreikonchenanlage mit hoher schmaler Kuppel auf hohem Tambour und einer niedrigen Blendkuppel über dem Narthex. Die Verwendung von wechselnden Reihen von Ziegeln und Haustein, sowie breite Mörtelfugen und der reiche bauplastische Dekor mit in Flachrelieftechnik verzierten Fenstern und Rosetten ergeben eine harmonische Verbindung östlicher und westlicher Architekturtradition mit Elementen der Gotik, die in der spätbyzantinischen Kunstepoche in Serbien wirksam ist. Die Ausgewogenheit der architektonischen Lösung und die Qualität des Fassadenschmucks, die zusammen ein harmonisches Ganzes bilden, reihen Kalenić in die herausragenden spätmittelalterlichen Kirchenbauten in Europa ein. Fresken Auch die Fresken im Inneren gehören zu den herausragenden der serbischen Kunst. Sie nähern sich durch ihre Eleganz, realistische Darstellung und Monumentalität dem internationalen Stil der Gotik. Die Hochzeit zu Kanaa ist hier die bekannteste Darstellung. Die vier Miniaturen des Radoslav-Evangeliars ähneln dem Hauptwerk der Freskenmalerei der Morava-Schule im Kloster Kalenić in solchem Maße, dass die Mitwirkung von Radoslav, dem Maler der Miniaturen, und seiner Gehilfen bei der Ausmalung der Kirche angenommen wird. Literatur Vojislav J. Djuric: Slikar Radoslav i freske Kalenića / Le peintre Radoslav et les fresques de Kalenic. Zograf 2, 1967, ISSN 0350-1361, S. 21–29. Stevović, Ivan: Kalenić: Bogorodičina crkva u arhitekturi poznovizantijskog sveta. Beograd : Fil. Fak. 2006. - 210, [64] S., zahlr. Ill. ISBN 86-82263-48-3. - Zugl.: Belgrad, Univ., Diss., 2004 u.d.T.: Arhitektura Kalenića u poznosrednjovekovnoj srpskoj i vizantijskoj arhitekturi
Kalenić Monastery

The Kalenić Monastery (Serbian: Манастир Каленић, romanized: Manastir Kalenić) is an important Serbian Orthodox monastery near Rekovac in central Serbia. It was built by protovestiarios Bogdan in the early 15th century (1407–1413). Village of Kalenićki Prnjavor lies nearby. Painter Radoslav came from the monastery of Kalenić. Kalenić was declared Monument of Culture of Exceptional Importance in 1979, and it is protected by the state. Gallery See also List of Serbian Orthodox monasteries References External links Serbian unity congress Pictures Archived 2011-07-13 at the Wayback Machine
Monasterio de Kalenič

El monasterio de Kalenić (Манастир Каленић en serbio) es un monasterio de la iglesia ortodoxa serbia situado al sur de Kragujevac, en Serbia central. Se fundó por el protovestiarios Bogdan entre 1407 y 1413. Tras repetidos ataques otomanos se abandonó a finales del siglo XVII. Durante la revuelta anti-otomana de 1788-1791 fue incendiado. A finales del siglo XVIII fue vuelto a ocupar por una comunidad monástica, que erigió un nuevo nártex en 1806. En 1979 fue declarado Monumento de Importancia Cultural. Su katholikon (iglesia principal) consagrado a la Anunciación, es un gran exponente de la escuela arquitectónica morava,​ como los monasterios de Ravanica, Lazarica y Ljubostinja: ábside trilobulado,​ nave única con bóveda de cañón y nártex occidental. Los muros exteriores alojan escenas escultóricas (caza con jauría, lucha de Sansón contra la inmortalidad…). Contiene frescos de estilo bizantino similares a los de San Salvador de Cora, con la escena de las bodas de Caná y la representación del fundador, Bogdan, acompañado del déspota Stefan Lazarević y su esposa Milica.​ Se propuesto la identificación de su autoría con el pintor del Evangelio Radoslav​ y sus ayudantes.​ Notas Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Monasterio de Kalenič. (en inglés) El monestir de Kalenić a Blago Treasures Archivado el 1 de julio de 2016 en Wayback Machine.
Monastère de Kalenić

Le monastère de Kalenić (en serbe cyrillique : Манастир Каленић ; en serbe latin : Manastir Kalenić) est un monastère orthodoxe serbe situé à Kalenićki Prnjavor, dans le district de Pomoravlje et dans la municipalité de Rekovac en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie (identifiant no SK 245). Le monastère abrite une communauté de religieuses. Présentation Le monastère de Kalenić a été construit vers 1415 par un certain Bogdan, compagnon du despote Stefan Lazarević. Abandonné au XVIIe siècle, le monastère a été restauré par le prince Miloš Obrenović en 1823. Par son architecture, l’église, dédiée à la Présentation de la Mère de Dieu au Temple, est typique de l’école moravienne telle qu’elle est illustrée également à Ravanica, Lazarica et Ljubostinja : abside rayonnante, nef unique à voûte en berceau et narthex occidental. Les murs extérieurs de l’église sont dotés de sculptures offrant de véritables scènes (chasse à courre, lutte de Samson contre l’immortalité…). Elle contient des fresques de style byzantin, dans l’esprit de celles du monastère du Christ de la Chora (Kariye Camii) à Constantinople. Elles représentent notamment le fondateur Bogdan et le despote Stefan Lazarević, accompagné de sa mère Milica. Notes et références Articles connexes Liste des monastères orthodoxes serbes Monuments culturels du district de Pomoravlje Liens externes (sr) Notice sur le site de l'éparchie de Šumadija (sr) Notice sur le site de l'Institut pour la protection du patrimoine de Kragujevac (sr) Notice (sr) Courte notice Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail du monachisme Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Monastero di Kalenić

Il Monastero di Kalenić (in serbo Манастир Каленић?, Manastir Kalenić) è un antico complesso sacro della chiesa ortodossa della Serbia, ubicato a Kalenićki Prnjavor, frazione del comune di Rekovac (Pomoravlje). È disegnata in stile moravo. Il monastero è iscritto, dal 1979, nella lista dei monumenti culturali d'importanza eccezionale per la Republica Serba (identificato col codice numerico: "SK 245"). Il monastero è ancora in funzione e abitato da una comunità femminile di religiose. Storia e descrizione Il monastero di Kalenić fu costruito intorno al 1415 da un certo Bogdan, compagno del despota Stefan Lazarević. Abbandonato nel XVII sec., durante le rivolte anti-ottomane tra il 1788 e il 1791, subì un incendio. Venne così restaurato dal principe Milos Obrenovich, nel 1823. L'architettura della chiesa, dedicata alla Presentazione della Madre di Dio al Tempio, è tipica della scuola morava, ugale ad altri esempi che si possono osservare nella zona (i monasteri di Ravanica, di Lazarica, e di Ljubostinja): abside raggiante, navata unica con volta a botte e nartece occidentale (quest'ultimo realizzato nel 1806). Le pareti esterne della chiesa sono ornate da sculture che riproducono scene reali (caccia, lotta di Sansone contro l'immortalità, etc.), e affreschi simili a quelli che si ammirano a San Salvatore in Chora (Istanbul), con scene che rappresentano le nozze di Cana e un ritratto del fondatore, Bogdan, accanto al despota Stefan Lazarević, e alla sua consorte, Milica. È stata proposta l'identificazione dell'affreschista con lo stesso autore del manoscritto miniato dell'Evangelario di Radoslav (1429), e dei suoi aiutanti. Gallerie d'immagini Note Bibliografia (SR) Vojislav J. Djuric, Slikar Radoslav i freske Kalenića, 1967. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monastero di Kalenić Collegamenti esterni (SR) Notizia, su eparhija-sumadijska.org.rs, Eparchia di Sumadia. URL consultato il 25 marzo 2023. (SR) Notizia, su kulturnonasledje.com, Istituto per la protezione del patrimonio di Kragujevac. URL consultato il 25 marzo 2023. (SR) Notizia, su manastiri-crkve.com. URL consultato il 25 marzo 2023. (SR) Breve annotazione, su autentik.net. URL consultato il 25 marzo 2023. (EN) monastero di Kalenić, in Blago Treasures. URL consultato il 25 marzo 2023 (archiviato dall'url originale il 1º luglio 2016).
Kalenić klooster

Het Kalenić-klooster (Servisch: Манастир Каленић) is een Servisch-orthodox klooster in de buurt van Kragujevac, Servië. Het werd gebouwd door protodaviar Bogdan in de vroege 15de eeuw (1407-1413). Het klooster is een schoolvoorbeeld van de Morava-school van de Servisch-Byzantijnse kunst. Zie ook Kragujevac Externe link Afbeeldingen van het klooster