NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Đavolja varoš

Đavolja varoš (srpski za „Vražje naselje”) je vrlo slikovit prirodni fenomen koji se nalazi na jugu Srbije, oko 90 km jugozapadno od Niša. Čine je 202 kamene figure koje su na južnim obroncima planine Radan nastale dugotrajnim i strpljivim radom prirode. Ovakve figure nastaju na rastresitom, ali čvrstom tlu (vulkanski tuf) na kome se nalazi kamenje veće veličine (andezit). U prvoj fazi su kiše i erozija između dva suha klanca, Đavolja jaruga i Paklena jaruga, urušile svu zemlju osim one ispod stijena koje svojom težinom sprječavaju njezino dalje osipanje. Tako su nastale piramide i/ili tornjevi. Druga faza je bila tzv. „završna obrada” u kojoj su prirodne sile (padaline i vjetrovi) još više istanjile piramide i tornjeve tako da su na kraju ostali pravilni stupovi s kamenim kapama, visine od 2 do 15 m, te promjera od 2 do 6 m u podnožju i 1-2 m na vrhu. Ove tvorevine nastaju relativno brzo djelovanjem erozije, ali isto tako znaju brzo i erodirati kad izgube svoju „zaštitnu kapu”. Zbog toga ju je i lokalno stanovništvo prozvalo „Vražjim gradom”, jer se vjerovalo kako su stupovi vragovi koji se bore za prevlast. Također, vjetar koji bruji između piramida stvara čudna mrmljanja, urlanja, uzdahe, škripu, koji su plašili lokalno stanovništvo stoljećima i uzrok su praznovjernim vjerovanjima. U blizini ove prirodne skulpture se nalaze i ostaci dvije stare crkve koje također svjedoče o bogatoj tradiciji i narodnim običajima ovog kraja, usko povezanih s ovim prirodnim fenomenom. Ovaj geomorfološki fenomen je jedinstven u Srbiji i vrlo rijedak u svijetu. U Europi ima sličnih pojava u Alpama, kao i u SAD-u (slavna „Bašta bogova”), ali su tornjevi Đavolje varoši znatno veći i postojaniji, te su samim tim najpoznatiji prirodni spomenik ove vrste u Europi. Pored kamenih tornjeva, Đavolja varoš je poznata i po dva izvora jako mineralne vode. Jedna je Đavolja voda, hladan i ekstremno kiseli izvor (pH 1,5) s visokom mineralizacijom (15 g/l vode), a nalazi se u Đavoljoj jaruzi. Crveno vrelo je drugi izvor (pH 3.5), s nižom mineralizacijom (4,372 mg/l vode). Ove vode su vrlo rijetke u svijetu i koriste se u liječenju toplicama, jer su izuzetno ljekovite, ali srbijanski znanstvenici upozoravaju da se voda s Đavolje vode ne treba upotrebljavati, jer nije dovoljno ispitana. Do Đavolje varoši se stiže iz općina Kuršumlija, Bojnik i Lebane, ali je najlakši i najljepši način planinarenjem iz Lebana. Dana 18. ožujka 2002. godine Republika Srbija je nominirala Đavolju varoš za upis na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi. Izvori Poveznice Göreme Tsingy de Bemaraha Vanjske poveznice Službene turističke stranice Virtualni obilazak panorame od 360°
Đavolja Varoš

Đavolja Varoš (szerbül: Ђавоља варош, jelentése „Az ördög városa”) egy különös sziklaformáció, Dél-Szerbiában, délkeletre Kuršumlijától, a Radan-hegy déli lejtőin. Đavolja Varoš-ban 202 különös sziklaformáció található, amik vulkáni tufából és andezitből állnak, magasságuk 2 és 15 méter között változik. A terület tengerszint feletti magassága 700-720 m. A képződmények leginkább egy toronyra hasonlítanak. A legtöbb torony tetején andezitből álló szikla található. Az andezitsziklák megvédik a tornyokat a még gyorsabb eróziótól, mivel az eső nem tudja erodálni az anyagot, ami a kőtömb alatt van, de ami nincs védve, azt az eső erodálja. Đavolja Varošt 1959-ben védelem alá helyezték. Vízrajz A területen két forrásból extrém savas (1,5ph-s) ásványvíz szivárog fel. Az ásványvíznek rendkívül magas (15g/l) az ásványi anyag tartalma. Az egyik forrás az „Ördög vize”. A másik forrás az „Ördög forrása”. A vizük feltűnően vöröses színű az oldott ásványi anyagoknak köszönhetően. Források Đavolja Varoš weboldala Đavolja Varoš a UNESCO oldalán Jegyzetek
Đavolja varoš

Đavolja varoš (in serbo Ђавоља варош?, letteralmente "città del diavolo") è un gruppo di particolari formazioni rocciose solitamente note come camini delle fate (o piramidi di terra) situato nel sud della Serbia, sul monte Radan, nei pressi del villaggio di Đake, nel comune di Kuršumlija. Geologia La peculiarità del sito consiste in 202 formazioni di tufo alte tra i 2 e i 15 m e strette (tra 4 e 6 m alla base), alcune delle quali presentano rigonfiamenti di andesite alla sommità. Le formazioni derivano dall'erosione del terreno di origine vulcanica, evidente dai diversi strati di colore diverso lungo lo sviluppo delle formazioni. Nonostante l'azione erosiva abbia agito per milioni di anni, l'attuale aspetto delle formazioni rocciose è piuttosto recente in quanto il disboscamento delle aree circostanti ha accelerato l'erosione da parte delle precipitazioni atmosferiche. Le aree comprese tra i singoli camini sono chiamati in lingua locale Paklena jaruga ("calanco del diavolo") mentre le aree circostanti sono costellate da miniere risalenti all'epoca del regno di Serbia. Due sorgenti naturali sono presenti tra le formazioni, caratterizzate da alte concentrazioni di minerali: Đavolja voda ("acqua del diavolo"), con acqua estremamente acida (pH 1,5) e più alta concentrazione di minerali (15 g/l d'acqua), e Crveno vrelo ("pozzo rosso"). Le proprietà delle acque sorgive sono state analizzate pe rla prima volta nel 1905 da Aleksandar Zega, il fondatore della Società Chimica Serba. Conservazione e protezione Le formazioni vennero studiate scientificamente per la prima volta nel 1955 da Tomislav Rakićević. Il sito venne messo sotto tutela nel 1959 e nel 1995 venne dichiarato monumento naturale dal governo serbo e come tale soggetto ad un regime di tutela di prima categoria. Nel 2002 il sito è stato candidato alla lista dei patrimoni dell'umanità dell'UNESCO e nel 2007 è stato nominato nella campagna per la selezione delle nuove sette meraviglie del mondo naturali. Note Voci correlate Camini delle fate Göreme Piramidi di terra del Renon Piramidi di Plata Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Đavolja varoš Collegamenti esterni (SR) Sito ufficiale, su djavoljavaros.com.
Đavolja Varoš

Đavolja Varoš (Ђавоља Варош, Duivelsstad) is een gebied in Servië waar hoodoo's voorkomen. Het gebied ligt bij Kuršumlija vlak bij de grens met Kosovo, in het Radan-gebergte (dat grotendeels deel uitmaakt van Natuurpark Radan). Sinds 1959 is Đavolja Varoš beschermd, en sinds het door de Servische overheid in 1995 als belangrijk natuurmonument is aangemerkt, heeft het de hoogste graad van bescherming gekregen. Het kan door bezoekers worden bezichtigd, vlak bij de hoodoo's zijn trappen en uitkijkplatforms gebouwd. Referenties Externe link Đavolja Varoš
Đavolja Varoš

Đavolja Varoš (Ђавоља варош, pol. Miasto Diabła) – zespół osobliwych form skalnych położonych w paśmie Radan w południowej Serbii, w pobliżu miasta Kuršumlija. Składa się z 202 stożkowatych kolumn i iglic o wysokości 2-15 m i średnicy 0,5-3,0 m u podstawy, z charakterystycznymi "czapkami" na ich szczytach, w postaci głazów andezytowych. Z formami skalnymi Đavolja Varoš wiąże się legenda, według której diabeł usiłował doprowadzić do ślubu brata z siostrą. Jednakże siła wyższa zamieniła orszak weselny w skały, aby nie dopuścić do grzechu. Zobacz też Bajeczne kominy Park Narodowy Bryce Canyon Przypisy Linki zewnętrzne The Djavolja Varos (Devil's Town) Natural Landmark
Город Дьявола

«Город Дьявола» (серб. Ђавоља варош) — природная достопримечательность на горе Радан на юге Сербии в 27 км к юго-востоку от города Куршумлия. Образование представляет собой 202 каменных столба высотой от 2 до 15 м, средним диаметром 1 м, на вершинах которых располагаются каменные блоки массой до 100 кг. Столбы имеют естественное происхождение, они возникли благодаря выветриванию. В районе имеется два водных источника: Вода Дьявола и Колодец Дьявола, — имеющие высокую минерализацию (до 15 г/л), из-за чего растительность в прилегающей местности скудная, что способствовало выветриванию. Необычность образования породила среди местных жителей множество мрачных легенд, вслед за которыми оно получило наименование «Города Дьявола». Антураж места используется для привлечения туристов, большинство экскурсий проводится ночью. В 1959 году территория «Города Дьявола» получила охранный статус, в 1995 году правительство Сербии присвоило ему статус памятника природы. В 2002 году ЮНЕСКО включила «Город Дьявола» в предварительный список объектов Всемирного наследия. Примечания Ссылки Виртуальный тур по «Городу Дьявола»
Đavolja Varoš

Đavólja Varoš ali Djavólja Varoš (srbsko Ђавоља варош, v prevodu »Vražje mesto«) je kamnita formacija stolpičev, nastala kot posledica dejavne erozije. Đavolja Varoš se nahaja v južni Srbiji na gori Radan, na desnem bregu Žute reke, v porečju reke Toplice blizu mesta Kuršumlije. Stolpiči iz kamna in prsti segajo od 2 pa tudi do 15 metrov visoko in so v spodnjem delu široki 2 do 6 metrov, na vrhu pa 1 do 2 metra.Andezitski kamniti bloki z nekaj deset centimetri širine ščitijo šibko povezan piroklastični material, ki leži pod njimi pred vetrovi in vremenskimi nevšečnostmi, to pa omogoča nastanek kamnitih stolpičev. Đavolja Varoš se razprostira na približno 4.300 do 4.500 m2. S področjem Đavolje Varoši so povezani bližnji hidrološki pojavi. Eden od njih je Đavolja voda (srbsko Ђавоља вода, v prevodu »Vražja voda«), zelo mineraliziran vrelec, ki naj bi bil po izročilu zdravilen, drugi pa je Crveno vrelo (srbsko Црвено врело, v prevodu »Rdeči vrelec«). Voda je rdeče barve, okoliške formacije pa so različnih barv, kar daje področju poseben pečat. Lazarević predpostavlja, da je Đavolja Varoš nastala kot posledica srednjeveške vzreje živine in izsekavanja gozdov. Đavolja Varoš se pod vplivi erozije ves čas spreminja- stolpiči nastajajo, rastejo, se preoblikujejo in izginjajo in ta menjava poteka že stoletja. Te spremembe v obliki formacije so vidne tudi v teku enega človeškega življenja. Spremembe v oblikah nenavadnih figur je pri ljudeh ustvarilo prepričanje, da je na delu roka hudiča, zato so jih imenovali »Vražje mesto«. Po srbskem izročilu tamkaj na grebenu nad rečno dolino vragi zidajo hiše. Đavolja Varoš je od leta 2003 v postopku pridobivanja statusa UNESCOVE dediščine. Sklici Viri Zunanji viri The Djavolja Varos (Devil's Town) Natural Landmark, UNESCO, pridobljeno 29.05.2013. Djavolja Varos- uradna stran Đavolje Varoši video posnetek Đavolje Varoši
Місто Диявола

Місто Диявола (Đavolja Varoš, сербська кирилична абетка: Ђавоља варош) — це дивне скельне утворення, розташоване на півдні Сербії на горі Радан поблизу Куршумлії (за 90 км від Ниша). Опис Місто Диявола складається з 202 перібаджаларів або «веж» за місцевою назвою, які розміром 2-15 м заввишки та 4-6 м завширшки в основі. Ці скелі утворились під дією сильної ерозії гори, яка мільйони років тому утворилась внаслідок вулканічної активності. Більшість веж мають андезитові «шапочки», які захищають їх від подальшої ерозії. З 1959 року місто Диявола є державною заповідною зоною, а з 1995 року оголошено великою природною пам'яткою, яке підлягає захисту першої категорії У підґрунті скельного утворення розташовані джерела високої мінеральної концентрації: «Вода Диявола» (Đavolja voda) з дуже кислою водою (pH 1.5) та мінеральною концентрацією 15 г/л, та «Червоне джерело» (Crveno vrelo). Місто Диявола було номінантом на участь у кампанії «Сім нових чудес природи». Див. також Схожі утворення: Кам'яне місто Куклиця, Македонія Бісті/Де-На-Зін, США Каньйон Брайс (національний парк) Демуазель Куафе де Понтіс, Франція Перібаджалари, Туреччина Каша-Катуве, США Примітки Посилання Про місто Диявола на офіційному сайті [Архівовано 8 березня 2016 у Wayback Machine.] (англ.) Звуки міста Диявола [Архівовано 5 листопада 2013 у Wayback Machine.] Офіційні віртуальні тури містом Диявола [Архівовано 30 березня 2022 у Wayback Machine.] Місто диявола згори на youtube [Архівовано 24 червня 2016 у Wayback Machine.] Місто Диявола на туристичному сайті BeWelcome [Архівовано 4 березня 2016 у Wayback Machine.]
Gradski stadion Smederevo

Das Gradski stadion Smederevo (serbisch-kyrillisch Градски стадион Смедерево; „Stadtstadion bzw. Städtisches Stadion Smederevo“) ist ein „reines“ Fußballstadion und Heimspielstätte des FK Smederevo, einem serbischen Fußballverein aus Smederevo, welche 17.200 Sitzplätze bietet. Geschichte Die Anlage nahe dem Donauufer bekam sein heutiges Aussehen mit dem jüngsten Umbau im Jahr 2000. Die Sportstätte war Gastgeber des Rugby-Ligaspiels zwischen Serbien und Wales während des Europa-Pokals 2009. Das Stadion ist auch unter dem Spitznamen Tvrđava (deutsch Die Festung) bekannt. Weblinks stadiumdb.com: Stadion FK Smederevo (englisch) Einzelnachweise
Smederevo Stadium

Smederevo City Stadium (Serbian: Градски Стадион Смедерево / Gradski Stadion Smederevo), colloquially known as the Stadion kraj Stare železare or Tvrđava, is a football stadium in Smederevo, Serbia. It is used mostly for football matches and is the home of FK Smederevo 1924. The stadium has a seating capacity for 17,200 spectators. History The stadium was opened back in 1930, and it underwent a series of expansions during the 1990-s, when the local club FK Sartid Smederevo played in the top-tier national league. The last major reconstruction happened in 2000, and since then it has its current appearance. The venue hosted a 2009 European Cup rugby league match, when Serbia played Wales. In late August 2012, an unidentified virus infected the grass at the stadium and forced FK Smederevo to play its fixtures outside of the stadium until the grass was changed. Gallery International matches FR Yugoslavia national football team played here once. See also List of football stadiums in Serbia References
Stadion Tvrđava u Smederevu

Stadion Tvrđava ili Stadion FK Smederevo je višenamjenski stadion u Smederevu, u Srbiji. Najčešće se koristi za nogometne utakmice, te je domaće igralište za FK Smederevo, nogometni klub iz istoimenog grada. Kapaciteta je 17.200 gledatelja. Ovaj je stadion jedan od najmodernijih u Srbiji i ima jedan od najboljih terena u toj zemlji. Sastoji se od nogometnog terena, četiri tribine, dva polukružna objekta i zgrade svlačionica, koja se nalazi ispod sjeverne tribine. Stadion ima oblik zatvorene školjke. Izvori
Smederevostadion

Het Smederevostadion (Servisch: Стадион ФК Смедерево) is een multifunctioneel stadion in Smederevo, een stad in Servië. Ook wel bekend onder de naam Tvrđava. De voetbalclub FK Smederevo 1924 gebruikt dit stadion voor de thuiswedstrijden. Er kunnen 17.200 toeschouwers in het stadion. Het stadion heette eerst Stadion Sartid. Het werd gerenoveerd in 1996, 1998, 1999, 2000 en 2004. Het werd ook gebruikt voor drie groepswedstrijden op het Europees kampioenschap voetbal mannen onder 17 van 2011. Interlands
Stadion FK Smederevo

Stadion FK Smederevo, serb. Стадион ФК Смедерево − stadion piłkarski mieszczący się w Smederevie, na którym domowe mecze rozgrywa miejscowy klub, FK Smederevo. Pojemność stadionu wynosi 17200 miejsc. Bibliografia Srbijafudbal. srbijafudbal.net. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-08-28)]. (serb.)
Стадион ФК Смедерево

Стадион ФК Смедерево (раније стадион ФК Сартид; познат и као Тврђава) је фудбалски стадион у Смедереву, на којем игра ФК Смедерево 1924. У садашњем облику објекат се састоји од фудбалског терена, четири трибине, два полукружна објекта и зграда свлачионице у подтрибинском простору северне трибине. Објекат је облика „затворене шкољке“ са укупним бројем 17.200 седећих места. Историја Стадион је грађен од 1993. до 2000. да би добио данашњи облик. Зграде свлачионице изграђене су од 1993. до 1994, јужна и доњи део источне 1996, западна трибина и куле 1998, горњи део источне 1999, а главни терен и северна трибина 2000. Утакмице репрезентације Фудбалска репрезентација СР Југославије је на овом стадиону одиграла једну утакмицу. Такође је био домаћин утакмице рагби лига Европског купа 25. октобра 2009. између Србије и Велса (8:88). Био је домаћин многих утакмица младе фудбалске репрезентације Србије, као и женске репрезентације. Види још Списак фудбалских стадиона у Србији Референце Спољашње везе
Estadi Mladost (Kruševac)

L'Estadi Mladost (en català Estadi Joventut, serbi: Stadion Mladost) és un estadi esportiu de la ciutat de Kruševac, Sèrbia. És utilitzat per a la pràctica del futbol, essent la seu del club Napredak Kruševac. Té una capacitat per a 10.331 espectadors, tots ells asseguts. Va ser seu de la final de la copa sèrbia de futbol de 2011-12. L'estadi va ser construït el 1976 en un temps rècord de 60 dies. En el moment de la seva construcció, tenia una capacitat per a 25.000 persones. La reconstrucció de l'estadi Mladost va començar el novembre de 2011; una suma equivalent a 1,5 milions d'euros va finançar el projecte. La renovació es va completar a finals d'abril de 2012 i l'estadi va ser escollit per ser la seu de la final de la Copa Sèrbia de 2012 el 16 de maig de 2012. L'estadi va ser reinaugurat oficialment el 24 d'abril de 2012 per Oliver Dulić. Galeria Referències
Stadion Mladost (Kruševac)

Das Stadion Mladost (serbisch-kyrillisch Стадион Младост; „Jugend-Stadion“) ist ein reines Sitzplatzstadion des Fußballklubs Napredak Kruševac, der seinen Sitz in der serbischen Stadt Kruševac hat. Das Wort Mladost bedeutet auf Serbisch „Jugend“, so dass „Stadion Mladost“ für „Jugend-Stadion“ / „Stadion der Jugend“ steht. Im Jahr 2012 war das Stadion zum ersten Mal Austragungsort des Serbischer-Fußballpokal-Finales.
Mladost Stadium (Kruševac)

Stadion Mladost (English: Youth Stadium) is a multi-use all-seated stadium in Kruševac, Serbia. It is currently used mostly for football matches and is the home ground of Napredak Kruševac. The stadium has a seating capacity for 10,331 people. The stadium was the venue for the final of the 2011-12 Serbian Cup. History The stadium was built in 1976 in a record time of 60 days. At the time of its establishment, it had a capacity for 25,000 people. 2011-12 reconstruction Reconstruction of Mladost Stadium began in November 2011; a sum of the equivalent of €1.5 million funded the project. The renovation was complete by the end of April 2012 and the stadium was chosen to be the venue of the 2012 Serbian Cup Final on 16 May 2012. The stadium was officially reopened on 24 April 2012 by Oliver Dulić. Notable matches International matches Gallery See also List of football stadiums in Serbia References
Estadio Mladost (Kruševac)

El Stadion Mladost (en serbio cirílico: Стадион Младост) es un estadio de fútbol multiusos con asientos en la ciudad de Kruševac, Serbia. Actualmente se utiliza principalmente para partidos de fútbol y es el estadio del equipo local del FK Napredak Kruševac. Tiene una capacidad para 10 331 espectadores, todos ellos sentados,​ El estadio acogió la final de la Copa de Serbia 2012 que enfrentó al Estrella Roja y al Borac Čačak.​ Historia El estadio fue construido en 1976 en un tiempo récord de 60 días.​ En el momento de su creación, tenía una capacidad para 25.000 personas.​ Reconstrucción 2011-12 La reconstrucción del Estadio Mladost comenzó en noviembre de 2011; el proyecto se financió con una suma equivalente a 1,5 millones de euros​ La renovación se completó a finales de abril de 2012 y el estadio fue elegido sede de la final de la Copa de Serbia 2012 que enfrentó al Estrella Roja y al Borac Čačak.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Mladost.
Stadion Mladost (Kruševac)

Le stade Mladost (en serbe cyrillique : Стадион Младост, et en serbe latin : Stadion Mladost), est un stade de football situé à Kruševac, en Serbie. Histoire Le stade, construit en 1976, peut initialement accueillir 25 000 spectateurs. Il est entièrement rénové en 2011-2012. Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de la Serbie et du peuple serbe
Stadion Mladost

Mladost je višenamjenski stadion u Kruševcu, u Srbiji. Najčešće se koristi za nogometne utakmice, pa na njemu svoje domaće utakmice igra FK Napredak, nogometni klub iz Kruševca. Kapaciteta je 10.811 gledatelja i sva su mjesta sjedeća. Stadion je izgrađen 1976. u rekordnom vremenu od 60 dana.
Stadio Mladost (Kruševac)

Lo Stadio Mladost (in serbo Стадион Младост?, Stadion Mladost, lett. "stadio gioventù") o Stadio pod Bagdalom (in serbo Стадион под Багдалом?, Stadion pod Bagdalom) è uno stadio da calcio ubicato a Kruševac, in Serbia. Ospita le partite casalinge del Napredak Kruševac e ha una capacità di 10 331 posti a sedere. È incluso nel centro sportivo cittadino, lo Sportski Centar Kruševac. Storia Lo stadio fu costruito nel 1976 nel tempo record di 60 giorni ed alla sua inaugurazione poteva ospitare fino a 25 000 spettatori. Aprì il 26 agosto 1976 ed ospitò l'incontro della seconda giornata della Prva Savezna Liga tra Napredak e NK Zagreb. Lo stadio fu ristrutturato nel 2011 e furono installati dei nuovi seggiolini su tutte le tribune, un nuovo schermo LED Philips e dei riflettori con una potenza di 2000 Lux. I costi di modernizzazione si sono aggirati sui 110 milioni di dinari. La capienza dello stadio dopo la ristrutturazione è di 10 331 posti a sedere. Il 25 aprile 2012, in occasione della partita di campionato tra il Napredak e lo Sloga Kraljevo che finì 2-0 per i padroni di casa, lo stadio ospitò per la prima volta una partita in notturna. La partita si giocò di fronte a 8 000 spettatori. Dopo che la Vojvodina decise di smettere di organizzare le partite della finale della Coppa di Serbia nel proprio stadio di casa, lo Stadio Karađorđe, alla FSS arrivò la richiesta da Kruševac di poter organizzare ed ospitare l'evento. La federazione accettò dopo le dovute ispezioni e così il 16 maggio 2012, lo stadio ospitò per la prima volta la finale della Coppa di Serbia. Per la prima volta la finale fu giocata fuori sia da Belgrado che da Novi Sad e fu vinta dalla Stella Rossa, che sconfisse il Borac Čačak 2-0. Lo stadio ospitò nel 2013 la finale della Coppa di Serbia di calcio femminile che si disputò tra la sezione femminile del Napredak Kruševac e quella dello Spartak Subotica. Le calciatrici dello Spartak vinsero 3-0, vincendo per la seconda volta consecutiva la coppa nazionale. Incontri di rilievo Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadio Mladost
Stadion Mladost w Kruševacu

Stadion Mladost (serb. Стадион Младост) − stadion piłkarski mieszczący się w Kruševacu, na którym domowe mecze rozgrywa miejscowy klub, Napredak. Pojemność stadionu wynosi 10 811. Bibliografia Srbijafudbal. srbijafudbal.net. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-12-21)]. (serb.)