NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
West 65

West 65 is a residential complex in New Belgrade's Blok 65. It is located at the corner of Omladinskih Brigada Street and the inner city ring road. The location features a well-developed traffic infrastructure and public transportation network, allowing quick and convenient access to any other part of the city. The immediate vicinity has shopping, office and service centers. The complex is located about 15 minutes from the city center and includes eleven six-story residential buildings, a mall and a 155-metre (509 ft) tower. It was briefly the tallest building in Belgrade and Serbia, before being surpassed by Belgrade Tower in 2021. Commercial section The commercial section of the complex consists of retail shops located on the ground floor of the residential buildings and a modern shopping center. It is modeled after pedestrian zones. It will include a supermarket, speciality stores, retail shops, catering and service facilities, a spa and wellness center, and entertainment facilities for children, teenagers and adults. On 25 December 2021, Novak Djokovic played tennis on the street outside the West 65 Tower. Multipurpose tower In accordance with the architectural concept, the corner of Omladinskih Brigada Street and the inner city ring road will have one of the tallest and most modern buildings in Belgrade. The tower will consist of two separate units. The tower, which is 155 metres (509 ft) tall and contains 40 floors, is completely residential. Despite the prizes awarded to the design of the building, it echoed the problems with previous residential and partly residential towers in Belgrade. They include capacity and maintenance of the elevators, quality of structure's installations, lower quality of materials for the cost cutting purposes, or thermal and sound isolation, despite the prices reaching extreme heights for Serbian standards, with up to €5,000 /m2. Also, the investors advertised that project will include a swimming pool within the building and various luxury facilities, but none of them were built in the end. As similar problems plagued previous highrise complexes, Eastern City Gate (built 1971–1979) and Western City Gate (built 1973–1976), it raised a question whether residents should live in the buildings designed as the symbols and landmarks. Statistics Land plot area: 30,316 m2 Superstructure area: 106,106 m2 Substructure area: 46,331 m2 Number of apartments: 514 Number of retail shops: 100 Office space and hotel suite total area: 37,058 m2 Number of parking places: 1,324 Open space area: 15,484 m2 Number of new plant units: 172 Gallery References External links Official website (in Serbian)
West 65

West 65 је стамбено-пословни комплекс у изградњи на Новом Београду и налази се у улици Омладинских бригада, у Блоку 65. Комплекс улази у другу фазу изградње, која обухвата изградњу малопродајног центра и пословно-стамбене куле. Компанија „ПСП Фарман Холдинг” започела је 2011. године изградњу стамбено-пословног комплекса од 160.000 m2, који ће чинити и највиша грађевина у Београду. Комплекс под називом „West 65” ће се простирати на 3 ha. У претходном периоду у целости је завршен стамбени део са 514 станова у 11 стамбених зграда. Према пројектима, комплекс чини стамбено-пословни део Avenue 65, тржни центар Mall 65 и резиденцијална кула Tower 65. Зграде су повезане пешачким улицама, тргом са фонтаном, парком. Испод целе површине комплекса су гараже на два спрата. Кула Завршетак изградње куле се предвиђа за 2021. годину, када ће она постати највиша зграда у Београду и региону са 155 m и 40 спратова. Испод станова предвиђа се спа центар са пратећим садржајима. Аутор пројекта је Fletcher Priest из Лондона са тимом архитеката ПСП Фармана. Тржни центар У оквиру комплекса је и модеран тржни центар на два спрата, са супермаркетом, ресторанима и баштом на крову, као и гаражом са 250 паркинг места. Укупна површина је 15.300 m2, са 48 пословних простора. Тржни центар је свечано отворен у децембру 2021. године. Авенија Авенију чине трг и фонтана, као место окупљања и културних дешавања, као и ресторани, кафеима, играоница, музичка и балетска школа и др. Садржи 72 пословна простора на 5.528 m2. Галерија Референце
Lake Vrutci

Lake Vrutci (Serbian: Језеро Врутци, romanized: Jezero Vrutci) is an artificial lake in western Serbia, in the municipality of Užice. The lake was created in 1983 by damming the Đetinja River, near the village of Vrutci. It was created with the purpose of supplying water to the city of Užice. It is narrow, around 7 km long, and lies at an altitude of about 700 m. In December 2013, a toxic cyanobacterial bloom caused by Planktothrix rubescens was observed in the lake, whose water was immediately banned for human consumption, and soon after for bathing and fishing. The city was left without water supplies for several days, when an emergency link was built to an alternative source, Sušičko vrelo reservoir. A long-term treatment for revival of the lake started, but As of May 2015 the toxic algae were still present in the water. Only in February 2019, after the modernization of the water plant was finished, the water from Vrutci became appropriate for public usage. See also List of lakes in Serbia References
Военно-технический институт (Белград)

Военно-технический институт (серб. Војнотехнички институт, сокр. ВТИ) — сербское научно-производственное объединение, занимающееся разработкой и производством вооружения и военной техники для Вооружённых сил Сербии (ранее для Югославской Народной Армии), а также на экспорт за рубеж. Институт Институт основан в 1948 году как военно-технический институт сухопутных войск. После распада Югославии в 1992 году в состав ВТИ был включен авиационно-технический институт. ВТИ входит в структуру Министерства обороны Сербии. Институт сотрудничает с компанией Yugoimport SDPR, занимающейся продажей военной техники за рубеж. Институт занимается разработкой и модернизацией широкого спектра вооружения и военной техники (ВВТ): стрелкового оружия, бронетехники, артиллерии, РСЗО, военной автотехники, ракет, авиационной техники, беспилотных и роботизированных боевых средств. В 2018 году награждён орденом Белого орла с мечами II степени Разработки M-84 (танк) M-63 Plamen М-77 Огањ М-87 Оркан ВИУ-55 «Муња» Оса (гранатомёт) Золя (гранатомёт) Бумбар (ПТРК) Военные грузовики FAP Примечания Ссылки Официальный сайт
Војнотехнички институт

Војнотехнички институт (ВТИ) jе главни српски ваздухопловни и оружни дизајнер са седиштем у Београду. Овим институтом управља Министарство одбране Републике Србије. Војнотехнички институт је врхунска војно-научна истраживачка институција у Србији, која се бави истраживањем и развојем новог наоружања и војне опреме, као и надоградњом инвентара за све три војне службе: копнене војске, ваздухопловства и речне флоте. Историја Након Другог светског рата, Југославија је имала потребу да самостално развија своју војну технологију и смањи зависност од страних снабдевања с обзиром на политичку ситуацију тог времена. Након проглашења председника Јосипа Броза Тита, Војнотехнички институт је основан али под називом „Војнотехнички институт копнене војске”. Данас тренутни назив института је „Војнотехнички институт Београд”. Данас Данас институт садржи 22. лабораторије које су спремљене у простору од 177.000 квадратних метара. Институт је добио цертификате о усаглашености по СРПС ИСО 9001 и СРПС ИСО / ИЕЦ 17025 стандардима. Авиони Икарус С-49 Ј-20 Крагуј Г-2 галеб Ј-21 јастреб Ј-22 орао Г-4 супер галеб Утва 75 Кобац (авион) Ласта (авион) SA 342 Газела SA 342 Газела Види још Војногеографски институт Ваздухопловнотехнички институт Војнотехнички институт Копнене војске Референце
Église de la Dormition-de-la-Mère-de-Dieu de Slatina

L'église de la Dormition-de-la-Mère-de-Dieu de Slatina (en serbe cyrillique : Црква Успења Пресвете Богородице у Слатини ; en serbe latin : Crkva Uspenja Presvete Bogorodice u Slatini) est une église orthodoxe serbe serbe située à Slatina, dans la municipalité de Bor et dans le district de Bor en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 945). Présentation L'église a été construite en 1860 avec l'aide des habitants du village et de huit autres localités alentour sous le règne du prince Michel Obrenović ; la date de sa construction en fait l'une des plus anciennes de la Timočka Krajina ; elle a été édifiée dans un style à la fois romantique et néo-baroque sur le modèle des grandes églises du Banat des XVIIIe et XIXe siècles[réf. nécessaire]. Après des années d'abandon par manque de fonds, elle a été restaurée à la fin des années 1980 et au début des années 1990 ; ces travaux ont été complètement achevés en 2011 et l'église a alors été consacrée de nouveau. Notes et références Voir aussi Monuments culturels du district de Bor Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Успења Пресвете Богородице у Слатини

Црква Успења Пресвете Богородице у Слатини, насељеном месту на територији општине Бор, подигнута је 1860. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Црква у Слатини посвећена Успењу Пресвете Богородице (Мала Госпојина) спада у ред најстаријих цркава на подручју Тимочке Крајине. Црква је облика једнобродне базилике, саграђена у романтичарско – барокном стилу, по угледу на велике банатске цркве из 18. и 19. века. Храм је саграђен за време владавине Кнеза Михаила Обреновића, а градили су га мештани Слатине и још осам околних села. После дужег низа година пропадања и немања средстава за адаптацију, крајем осамдесетих и почетком деветесетих година 20. века, радови за потпуну рестаурацију су завршени и црква је поново освештана 2011. године. Види још Списак споменика културе у Борском округу Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика
Church of St. George, Bečej

The Church of St. George (Serbian: Црква светог Ђорђа, romanized: Crkva svetog Đorđa) is а Serbian Orthodox church located in the town of Bečej, Serbia. It is one of the largest Serbian Orthodox churches in Vojvodina. The building is listed as a cultural monument of great importance. The church was built between 1851 and 1858. Earlier Serbian Orthodox church in the town was destroyed during the Hungarian Revolution of 1848. A major reconstruction of the contemporary church was carried out in 1931 involving expanding the choir, widening the north and south entrances, and constructing new staircases. In October 1944, during the World War II in Yugoslavia, the central tower was damaged, and the restoration of the towers and the roof took place between 1965 and 1966. See also Immovable Cultural Heritage of Great Importance (Serbia) References
Église Saint-Georges de Bečej

L'église Saint-Georges de Bečej (en serbe cyrillique : Црква Светог Ђорђа у Бечеју ; en serbe latin : Crkva Svetog Đorđa u Bečeju) est une église orthodoxe serbe située à Bečej, dans la province de Voïvodine et dans le district de Bačka méridionale en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (identifiant no SK 1188). Présentation L'église a été construite entre 1851 et 1858 sur des plans de Jovan Somborski et Andrija Šmaus. Elle est constituée d'une nef unique prolongée par une abside polygonale ; la zone du chœur est visible sur les façades latérales. L'accent est mis sur la façade occidentale qui est dotée d'un portique ouvert aussi large que la nef et qui est dominée par trois clochers, dont un clocher central de deux étages ; quatre colonnes aux chapiteaux corinthiens supportent une architrave surmontée d'un fronton rectangulaire doté d'un oculus ; la façade est également décorée de motifs floraux encadrant les ouvertures. L'intérieur de l'édifice est dominé par l'iconostase, réalisée dix ans après l'église par le maître sculpteur Kistner de Vienne ; elle a été peinte entre 1889 et 1893 par Uroš Predić ; ces icônes sont considérées comme figurant parmi les meilleures œuvres de la première manière de cet artiste. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Bačka méridionale Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Српска православна црква Светог Ђорђа у Бечеју

Српска православна црква Светог Ђорђа у Бечеју је подигнута у периоду од 1851. до 1858. године и убраја се у споменике културе у категорији непокретних културних добара од великог значаја. Црква посвећена Светом Георгију (Ђорђе)у Бечеју је једнобродна грађевина са полигоналном апсидом и певничким просторима који су обележени благим правоугаоним испустима, видљивим на фасади тако да разбијају раван подужних зидова, по пројекту прорачуну радова Јована Сомборског и Андрије Шмауса. Акценат градње и архитектуре је стављен на западно прочеље, чијем репрезентативном изгледу доприносе отворени портик у ширини наоса и три звоника, који представљају Свето Тројство од којих је средњи двоспратни, висине 52 метра, и нижи бочни, висине 34 метра, прислоњени уз западни део храма. Барокна обележја грађевине огледају се у декоративној обради фасада са каменом пластиком биљног карактера, концентрисаном пре свега око отвора, као и на упечатљивом главном улазу у цркву, испред кога су четири висока коринтска стуба. Ентеријером доминира иконостас подигнут десет година након изградње храма, дело мајстора Јохана Кистнера из Беча. У периоду између 1889. и 1893. године Урош Предић је насликао престоне иконе са стојећим фигурама светитеља, над њима празничне иконе и представу Свете Тројице над царским дверима, а у највишој зони Распеће и овалне иконе са ликовима апостола, пророка и јеванђелиста. Обимнија реконструкција храма је изведена 1931. године, када је повећан хор, проширени северни и јужни улази и изграђене нове степенице. Услед ратних дејстава у октобру 1944. године, оштећен је средњи торањ, а обнова торњева и крова цркве је изведена 1965—1966. године. Галерија Види још Списак споменика културе у Јужнобачком округу Референце Спољашње везе „Црква Св. Ђорђа — Споменици културе у Србији”. САНУ. ПЗЗЗСК/Непокретна културна добра од великог значаја у Војводини Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (17. мај 2014) Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Непокретна културна добра Листа споменика
Türkische Botschaft Belgrad

Die Türkische Botschaft Belgrad (offiziell: Botschaft der Republik Türkei Belgrad; Türkiye Cumhuriyeti Belgrad Büyükelçiliği oder T.C. Belgrad Büyükelçiliği) ist die höchste diplomatische Vertretung der Republik Türkei in Serbien. Seit 2010 residiert Ali Rıza Çolak als Botschafter der Republik Türkei in dem Botschaftsgebäude. Erster Botschafter des Osmanischen Reichs war Sermed Efendi, der vom 1. Januar 1881 bis zum 1. Juni 1881 tätig war. Das Botschaftsgebäude befindet sich in unmittelbarer Nähe des Hauses der Nationalversammlung und des Präsidentenpalastes. Das Gebäude wurde zur Zeit der Habsburger als Schloss verwendet. Der serbische Dichter Jovan Jovanović Zmaj bewohnte das Gebäude einige Zeit. Heute erinnert eine Plakette an der Fassade des Hauses daran. Während der serbischen Monarchie wurde das Gebäude angemietet. 1967 wurde das Botschaftsgebäude gekauft. Am 9. März 1983 wurde auf die Botschaft ein Attentat durch die armenische Terrororganisation Asala verübt, an dessen Folgen der Botschafter Galip Balkar starb. Sein Fahrer wurde verletzt, ein jugoslawischer Passant ebenfalls getötet. Siehe auch Liste türkischer Auslandsvertretungen Weblinks Internetpräsenz der Botschaft der Republik Türkei in Belgrad (englisch, türkisch). Internetpräsenz des türkischen Außenministeriums (englisch). Einzelnachweise
Амбасада Турске у Србији

Амбасада Републике Турске у Србији је највише представништво Републике Турске у Србији. Тренутни амбасадор је Хами Аксој. Опште информације Први амбасадор Османског царства био је Сермед ефендија, који је служио од 1. јануара 1881. до 1. јуна 1881. године. Зграда амбасаде се налази у непосредној близини Дома Народне скупштине и Народне скупштине Републике Србије. Зграда је коришћена као дворац током Хабзбуршке ере. У згради је неко време живео српски песник Јован Јовановић Змај, данасна то подсећа плоча на фасади куће. Зграда је изнајмљена за време српске монархије. Године 1967. купљена је зграда амбасаде од стране Турске. Дана 9. марта 1983. на амбасаду је извршен напад јерменске терористичке организације Асала, током којег је погинуо амбасадор Галип Балкар. Референце
Église Saint-Jean-Baptiste d'Ečka

L'église Saint-Jean-Baptiste d'Ečka (en serbe cyrillique : Римокатоличка црква светог Јована Крститеља у Ечки ; en serbe latin : Rimokatolička crkva svetog Jovana Krstitelja u Ečki) est une église catholique située à Ečka, dans la province autonome de Voïvodine, sur le territoire de la ville de Zrenjanin et dans le district du Banat central en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1980). Présentation L'église actuelle a été construite en 1864 à l'emplacement d'un édifice remontant à 1794. Sa construction a été financée par la famille Lаzаr d'Ečka et, notamment, par Sigismund Lazar d'Ečka, ainsi qu'en atteste une plaque de marbre située au-dessus de l'entrée occidentale. Le projet de l'église a été conçu par Stevan Đorđević qui a plus tard travaillé à l'église catholique Saint-Jean-Népomucène de Veliki Bečkerek (aujourd'hui Zrenjanin). La façade a été achevée à l'époque du comte Felix Harnoncourt en 1907. L'ensemble est caractéristique du style néo-roman. Derrière l'autel se trouve l'entrée d'une crypte où sont enterrés les membres de la famille Lazar et leurs héritiers. Le décor d'origine des murs et des plafonds a été peint par Јоzеf Geugner, un artiste qui a beaucoup travaillé dans la région de Zrenjanin dans la seconde moitié du XIXe siècle ; les réalisations de Geugner ont été partiellement recouvertes par de nouvelles fresques de moindre valeur artistique en 1928. Des tableaux présents dans l'église ont été restaurés en 2010 et transférés au palais épiscopal de Zrenjanin pour les préserver de l'humidité et du vol ; au cours de la restauration, les conservateurs ont constaté qu'une partie d'entre eux avaient été réalisés dans la seconde moitié du XVIIIe siècle par Felix Ivo Leicher (1727-1812) et non par Franz Anton Maulbertsch comme on le croyait jusqu'alors. Notes et références Articles connexes Cathédrale Saint-Jean-Népomucène de Zrenjanin Monuments culturels du district du Banat central Liens externes Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine
Свети Георги (Смедерево)

„Свети Георги“ (на сръбски: Црква Светог великомученика Георгија) е възрожденска православна църква в град Смедерево, Сърбия. Част е от Браничевската епархия на Сръбската православна църква. История Църквата е дело на видния български дебърски майстор строител Андрей Дамянов, построена е в периода 1850 – 1854 година. Възложителите искат от Дамянов църквата да следва модела на манастирската църква на манастира „Манасия“ – в противовес на масово строящите се по това време църкви в западен бароков стил. Фасадата на църквата се отличава с богата пластична декорация. В архитектурно отношение е комбинация от триконхална църква с вписан кръст с пет купола и трикорабна базилика. По време на Първата световна война храмът пострадва тежко като оригиналният иконостас е разрушен напълно. Работите по възстановяването след това продължават до 1937 година. Бележки
Kirche Hl. Großmärtyrer Georg (Smederevo)

Die Kirche zum Hl. Großmärtyrer Georg (serbisch Црква Светог великомученика Георгија Crkva Svetog velikomučenika Georgija) in der zentralserbischen Stadt Smederevo ist eine serbisch-orthodoxe Kirche in Serbien. Die Kirche gehört zur Eparchie von Braničevo. Sie ist die Stadtkirche von Smederevo. Erbaut wurde die Kirche von 1850 bis 1854. Geschichte und Architektur Die Kirche wurde von 1850 bis 1854 auf Geheiß des serbischen Fürsten Miloš Obrenović im Stil des serbisch-orthodoxen Klosters Manasija errichtet und am Andreastag 1854 geweiht. Sie steht neben dem Rathaus und dem Gerichtsgebäude auf dem Stadtplatz von Smederevo im Zentrum der Stadt. Als einer der ersten Großbauten der Serbisch-orthodoxen Kirche entstand sie nach dem Zweiten Serbischen Aufstand gegen die Osmanen und bildete einen Meilenstein des neuen serbisch-byzantinischen Baustils. Architekt der Kirche war Jan Nevol, ihr Baumeister Andrej Damjanov aus Veles. Die Kirche bildet eine Kombination aus einem dreikonchigen ausgeschweiften griechischen Kreuz und einer fünfkuppeligen Basilika. An der Westwand der Kirche erhebt sich ein imposanter Barockkirchturm. Insgesamt ist die Kirche eine Mischung aus traditionellem serbisch-byzantinischen Stil und Elementen des Barock. Die Dimensionen der Kirche betragen: Länge 31,80 Meter, Breite 17,10 Meter und Höhe 50,65 Meter. Ikonostase Die Fresken und Ikonen im Inneren der Kirche wurden 1935 vom russischen Künstler Andrei Wasiljewitsch Bizenko aus Kiew gemalt, welcher der Kirche im Inneren ihr heutiges Bild gab. Die Ikonostase und der Rahmen der Ikone des Hl. Georg wurden vom Belgrader Bildhauer Evengij Lavćević aus weißem Marmor gefertigt. Weblinks Crkva Sv.Đorđa, Smederevo. auf www.srbija.travel (serbisch)
Église Saint-Georges de Smederevo

L'église Saint-Georges de Smederevo (en serbe cyrillique : Црква Светог Георгија у Смедереву ; en serbe latin : Crkva Svetog Georgija u Smederevu) est une église orthodoxe serbe située à Smederevo, dans le district de Podunavlje en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 554). Présentation L'église Saint-Georges est l'un des plus grands édifices religieux de la Serbie du XIXe siècle. Elle a été construite dans un style serbo-byzantin, inspiré par l'église du monastère de Manasija et constitue un exemple d'historicisme romantique. Elle a été édifiée sous la direction de l'architecte et peintre macédonien Andreja Damjanov de Vélès entre 1850 et 1854, avec quelques modifications dues à Jan Nevole. Sur le plan architectural, l'église combine un plan tréflé avec une croisée surmontée de cinq dômes et un plan basilical à trois nefs ; elle est précédée d'un narthex avec une galerie. Au-dessus de la galerie s'élève un clocher de style baroque. La façade occidentale se caractérise par une riche décoration plastique qui mêle la tradition serbe médiévale, le baroque et une influence islamique. La première iconostase a été détruite pendant la Première Guerre mondiale. En 1935, Andrej Bicenko a travaillé sur les fresques de l'église et a peint les icônes de la nouvelle iconostase. Les fresques et les icônes constituent un compromis stylistique entre la tradition serbe, la tradition russe et le style académique ; des compositions comme celles de la Translation des reliques de saint Luc à Smederevo ou du Sermon sur la montagne attirent une attention particulière sur le lien entre histoire et religion, renforcé par la présence de portraits de personnages historiques. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district de Podunavlje Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe