NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Дом Союза журналистов Сербии

Дом Союза журналистов Сербии (серб. Дом Удружења новинара Србије) находится в Белграде, на территории городского района Врачар. Построен в 1934 году, представляет собой недвижимый объект культурного наследия и памятником культуры. Архитектура дома журналистов Дом Союза журналистов Сербии построен в 1934 году в районе Врачар города Белграда, на Ресавской улице д. 28, по проекту хорватского архитектора Эрнеста Вайсмана (1904—1985). Торжественное открытие состоялось 7 апреля 1935 года. Представляет собой одно из важнейших современных зданий Белграда, реализованное в духе современной архитектуры, изготовленное из железобетона, кирпича, железа и стекла. Здание проектировано как очень современное здания жилого и делового назначения кубической формы, вписанное в ряд смежных зданий. В пространственной организации применены отдельные элементы свободного плана Ле Корбюзье с текущим, пространством, гибко изменяющим свою функцию, на первом этаже расположен обширный клуб-зал. Остекленная круговая лестница в духе конструктивистско-функционалистской доктрины, втянутая в вертикальную бетонную раму с прямоугольными лоджиями представляло собой очень инновационный мотив в тогдашней белградской архитектуры. Фасад дома журналистов гладкий, без орнаментов и разделения на зоны, основанная на оси симметрии и акцентировании основного мотива. Передний фасад с плоской поверхностью подчеркнут свободными колоннами на первом этаже, горизонталями второго и третьего этажей и акцентирован последним втянутым этажом. В научной и публицистической историографии сербской архитектуры, с его строительства до настоящего времени, выделяется в качестве наиболее последовательного примера белградской ранней функционалистской архитектуры самым чистым памятником современной архитектуры первой половины IV десятилетия прошлого века, в связи с чем в 1997 году признана памятником культуры. Дом журналистов является одним из наиболее важных зданий Белграда, проектированных в современном духе. Кроме архитектурного значения, имеет также значение, как место, котором собираются журналисты, публицисты, писатели и выдающиеся фигуры культурной жизни Сербии. Примечания
Дом Удружења новинара Србије

Дом Удружења новинара Србије се налази у Београду, на територији градске општине Врачар. Подигнут је 1934. године и представља непокретно културно добро као споменик културе. Архитектура новинарског дома Дом Удружења новинара Србије подигнут је 1934. године на Врачару у Београду, у Ресавској улици бр. 28 (у то време Франкопановој), према пројекту хрватског архитекте Ернеста Вајсмана (1904-1985). Свечано је отворен 7. априла 1935. године. Један је од најзначајнијих модерних објеката у Београду реализован у духу модерне архитектуре, изграђен од армираног бетона, опеке, гвожђа и стакла. Конципиран је као изузетно модерна пословно-стамбена грађевина кубичне форме интерполирана у низ суседних објеката. У просторној организацији примењени су поједини елементи Корбизјеовог слободног плана, с текућим, флексибилно и функционално изменљивим простором у чијем приземљу се налазила пространа клупска сала. Застакљено кружно степениште, у духу конструктивистичко-функционалистичке доктрине, увучено у вертикални бетонски рам с правоугаоним лођама, представљало је веома иновативан мотив у тадашњој београдској архитектури. Фасада новинарског дома је глатка, без орнамената и поделе зона, заснована на оси симетрије и истицању главног мотива. Плошно прочеље наглашено је слободним стубовима у приземљу, хоризонталама спратова и акцентовано завршном повученом етажом. У научној и публицистичкој историографији српске архитектуре од његовог подизања до данас истиче се као најдоследнији пример београдске ране функционалистичке архитектуре и као најчистији споменик модерне архитектуре из прве половине четврте деценије прошлог века, због чега је 1997. године утврђена за споменик културе. Новинарски дом представља један од најзначајнијих објеката у Београду конципираних у модерном духу. Осим архитектонских вредности значајан је и као место окупљања новинара, публициста, писаца и најистакнутијих личности из културног живота Србије. Види још Списак споменика културе у Београду Удружење новинара Србије Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Bâtiment de l'aéro-club à Belgrade

Le bâtiment de l'aéro-club (en serbe cyrillique : Зграда Аеро клуба ; en serbe latin : Zgrada Aero kluba) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construit entre 1934 et 1935, il est inscrit sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation Le bâtiment de l'aéro-club, situé 4 rue Uzun Mirkova et 36 rue Kralja Petra, a été construit entre 1934 et 1935 pour accueillir l'institution nationale d'aviation du royaume de Yougoslavie. Il a été conçu dans un style moderniste par l'architecte Vojin Simonović, l'un des architectes serbes les plus importants de l'entre-deux-guerres. L'immeuble est situé à l'angle de deux rues et est caractéristique du style art déco. Les façades, élevées, sont au départ conçues selon les règles de l'académisme ; en revanche, au-dessus du rez-de-chaussée la modernisation du style académique se lit dans la stylisation de l'ensemble et par de nouveaux éléments introduits dans le vocabulaire architectural. Les façades latérales, sans ornement, sont rythmées par un système alternant les pilastres et les ouvertures ; l'ensemble est également rythmé par une alternance des matériaux utilisés, notamment la pierre artificielle. L'entrée du bâtiment est constituée de halls circulaires et ovales, avec un escalier en spirale orné de balustrades en fer forgé ; il est éclairé par un vitrail représentant Dedale et Icare, commandé à Vasa Pomorišac. Aujourd'hui, le bâtiment abrite le legs du peintre Petar Dobrović. Références Voir aussi Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Зграда Аеро клуба

Зграда Аеро клуба саграђена је 1934—1935. године за националну установу ваздухопловства Краљевине Југославије, према пројекту београдског архитекте и пилота Војина Симеоновића. Проглашена је за споменик културе 2007. године. Налази се на углу улица Краља Петра и Узун Миркове (Узун Миркова 4 и Краља Петра 36). Историјат До почетка тридесетих година двадесетог века Аероклуб није имао своје просторије. Камен темељац постављен је и освештан августа 1932. године, а новац за куповину земљишта и градњу Дома прикупљан од организовања томболе. Дом Аероклуба и плоча изгинулим авијатичарима освештани су 20. јануара 1935. године. Да би објекат био што репрезентативнији израда бронзаних орлова на фасади код главног улаза поверена је вајару Петру Палавичинију. Израда витража на главном степеништу, са темом „Дедал и Икар”, била је поверена сликару Васи Поморишцу. Сликару Кости Хакману поверена је израда портрета краља Александра у природној величини, али та слика није сачувана. Године 2007. зграда је проглашена за споменик културе. У образложењу Завода за заштиту споменика културе, између осталог се каже: „Зграда Аероклуба је репрезентативно дело архитекте Војина Симеоновића, као и његов први и једини јавни објекат подигнут у периоду између два светска рата. Објекат изузетне културно-историјске и архитектонске вредности, као национална установа ваздухопловства краљевине Југославије и један од најзначајнијих примера арт декоа у Београду, значајно је допринео европеизацији београдске архитектуре”. У делу зграде према улици Краља Петра смештена је Меморијална галерија сликара Петра Добровића. Зграда Аеро клуба поседује значајне културно-историјске и архитектонске вредности. Карактеристике Зграда је конципирана као монументалан угаони објекат, архитектонски је обликована у тада савременом европском стилу арт декоа. На репрезентативним фасадама јасно је уочљиво одступање од строгог академског концепта. Елеганција фасаде допуњена је одмереним нијансама фасадног материјала – полихромно обрађеног вештачког камена. Репрезентативној спољној обради архитектуре одговара облагање ентеријера, нарочито свечане сале на првом спрату, луксузним материјалима као што су дрво, штоф и месинг, затим штуко-декорација зидова и гвоздене декоративне маске радијатора. Свечани прилаз кроз кружни и овални хол са раскошним спиралним степеништем и оградом од кованог гвожђа осветљен је витражом и светларником. Приземље зграде било је предвиђено за трговачке радње са магацинима у сутерену. Два улаза била су намењена за стамбени део зграде, а трећи само за приступ свечаним просторијама. Цео први спрат пројектован је у репрезентативне сврхе, као седиште једног одељка Аероклуба под називом Аеро серкл. На осталим спратовима, другом, трећем и четвртом, налазили су се станови за издавање. Види још Списак споменика културе у Београду Краљевски југословенски аероклуб Наша крила Референце Спољашње везе
Bâtiment de l'hôtel de ville de Belgrade

Le bâtiment de l'hôtel de ville de Belgrade (en serbe cyrillique : Зграда Београдске општине ; en serbe latin : Zgrada Beogradske opštine) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construit en 1846, il est inscrit sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation Le bâtiment de l'hôtel de ville de Belgrade, situé 1 rue Uzun Mirkova a été construit vers 1846 pour servir de résidence au prince Alexandre Karađorđević. Il se trouve sur un site surnommé la « grande place », qui était le centre administratif et éducatif de la capitale serbe dans la seconde moitié du XIXe siècle. À partir de 1853, le bâtiment est mentionné comme le Novo zdanje ou la Srpska kruna, le second hôtel de Belgrade susceptible d'héberger les voyageurs éminents. Le lieu accueillit également des événements historiques, culturels et sociaux ; des bals et des représentations théâtrales y furent organisés, ainsi que des concerts et des expositions. À partir de 1869, pendant une centaine d'années, il accueillit le siège de l'hôtel de ville de Belgrade. Le nom de Srpska kruna fut alors donné à un hôtel situé 56 rue Knez Mihailova. À l'origine, le bâtiment était une maison d'un étage, avec une façade classique dont la symétrie était accentuée par une légère avancée centrale ; un attique était situé juste au-dessus de la corniche. L'immeuble a changé d'aspect après des modifications réalisées en 1928, notamment l'addition d'un étage ; aujourd'hui, la façade est constituée de pierre artificielle, avec des demi-colonnes au rez-de-chaussée et des fenêtres surmontées de lunettes. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Bâtiment de la Croix rouge à Belgrade

Le bâtiment de la Croix rouge (en serbe cyrillique : Дом Друштва Црвеног крста ; en serbe latin : Dom Društva Crvenog krsta) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construit en 1879, il est inscrit sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation Le bâtiment de la Croix rouge, situé 19 rue Simina, a été achevé en 1879 d'après un projet d'Aleksandar Bugarski, l'un des architectes serbes les plus importants du XIXe siècle. Deux étages et un grenier furent ajoutés en 1925-1927. Le bâtiment a été construit pour la Croix-Rouge serbe pour servir de bureaux et d'entrepôt ; il a été transformé en hôpital pendant la Première Guerre mondiale. L'Association de la Croix rouge serbe a été fondée en 1876 comme une antenne de l'organisation de la Croix rouge internationale, pour venir en aide aux blessés, aux malades, aux prisonniers et au civils en période de guerre ou pour apporter son assistance en période d'épidémies et de catastrophes naturelles. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Дом друштва Црвеног крста

Дом друштва Црвеног крста с налази у Симиној улици бр. 19, у Београду, саграђена је 1879. године. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Дом је саграђен по пројекту Александра Бугарског, као приземна зграда, док су два спрата и мансарда дозидани између 1925. и 1927. године. Зграду је подигло Друштво српског Црвеног крста за своје канцеларије и магацине, који су у рату претварани у болницу. Дом Друштва Црвеног крста као грађевина у коме је више од једног века деловала и развијала се ова хуманитарна установа, од великог је значаја за историју развоја српског санитета и социјалне помоћи. Међу објектима који су проглашени за културна добра у Београду, Дом Друштва Црвеног крста заузима истакнуто место. Види још Списак споменика културе у Београду Црвени крст Србије Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Great School Building, Belgrade

Velika Škola Building is a building located in Belgrade, at 22 Gospodar Jevremova Street. It is a building significant both for being the location of the beginning of higher education in Serbia, as well as for the famous historical people who lived in it. It was declared a cultural heritage monument. The Architecture Velika Škola Building, named after the Velika škola of Ivan Jugović, consists of two ground- floor buildings. The first, in the courtyard, was erected in the period between 1789 and 1804. The second, turned towards the street, was erected in 1862. The latter additional constructions were merged into the original building to form one single architectural whole. The building in which the school was placed was built as a typical Turkish residential house, probably surrounded by a garden. It was built in timber frame with brick filling. It had a two-gabled roof covered in tiles, at least during the time since it was possible to track it through the visual sources. There was a cellar underneath one part of the building, whereas the other part was joined with the adjacent building whose construction began in 1933 on the same lot and of the same owner. The building where the Velika škola was placed underwent a lot of changes, but still managed to preserve its original characteristics, form and disposition. The first change was done in the period from 1858 to 1864. The most radical change happened in the period from 1960 to 1962. The original entrance was masked with a wall, the roof line was straightened, the levelling of the courtyard was done, and the building was completely "adapted" for modern living. In the courtyard building on 30 September 1808, Dositej Obradović delivered a ceremonial speech, and with the presence of the chairman and the members of Praviteljstvujušči sovjet, Velika škola, was opened, as the first educational institution of that kind in Serbia. In 1809 Velika škola was transferred to the building of the present Museum of Vuk and Dositej, and the original building was given to Ivan Jugović, the first lecturer and a principal of the Velika škola, whose activity is related to the work of Praviteljstvujušči sovjet and to the work of first high education institution in Belgrade and in Serbia. See more University of Belgrade Cultural Heritage of Serbia References Literature B.А.Batalaka, The History of the First Serbian Uprising, Belgrade 1989. V. Grujić. The Higher Education in Serbia for the first seven decades of the 19th century, XIV, 1967. External links Cultural monuments in Serbia: } (web-page of Serbian Academy of Sciences and Arts) Republic Institute for protection of cultural monuments – Belgrade Republic Institute for protection of cultural monuments – Belgrade/Database of immovable cultural property List of monuments
Bâtiment de la Haute école à Belgrade

Le bâtiment de la Haute école (en serbe cyrillique : Зграда Велике школе ; en serbe latin : Zgrada Velike škole) est un édifice situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. En raison de son importance architecturale, cet édifice, construit entre 1789 et 1804, figure sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation Le bâtiment du lycée Jugović (la Haute école), situé 22 rue Gospodar Jevremova, a été construit entre 1789 et 1804. Il comprend deux édifices dotés d'un rez-de-chaussée ; celui donnant sur la cour a été bâti en 1789 et 1804 et celui donnant sur la rue a été édifié probablement en 1862. La maison sur cour est caractéristique d'un maison résidentielle turque et, à en juger d'après sa position actuelle, elle devait être entourée d'un jardin ; elle est constituée d'une structure en bois remplie par des briques ; elle possède un toit à deux pignons couvert de tuiles. Elle disposait d'une cave et d'un porche d'entrée. Le 30 septembre 1808, devant les membres de l'Assemblée, Dositej Obradović prononça un discours pour l'ouverture de la Haute école, la première institution de cette sorte en Serbie. Assistaient à cette inaugration Jovan Savić, son premier professeur, également connu sous le nom d'Ivan Jugović (1772-1813) et, parmi les étudiants, se trouvaient Vuk Stefanović Karadžić et Lazar Arsenijević Batalaka, qui furent des chroniqueurs du premier soulèvement serbe contre les Ottomans et qui laissèrent des témoignages à la propos de l'école et de son activité. En 1809, la Haute école fut transférée dans le bâtiment du Lycée de Dositej et le bâtiment originel fut laissé à Ivan Jugović jusqu'à son départ de Serbie en 1813. Après l'échec du premier soulèvement en 1913, le bâtiment fut récupéré par les Turcs. En 1841, il fut acheté par Alexandre Karađorđević, sous le règne du prince Michel et il y vécut jusqu'en 1842, jusqu'à ce qu'il soit désigné comme prince de Serbie. Comme toutes les propriétés du prince, la maison fut vendue en 1869. Elle changea ensuite plusieurs fois de main mais conserva son usage résidentiel. Le bâtiment doit en grande partie son importance du fait qu'elle est une rare résidence belgradoises datant du XVIIIe siècle. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad Portail de Belgrade Portail de l’éducation Portail de la protection du patrimoine
Bâtiment de l'imprimerie Karamata

Le bâtiment de l'imprimerie Karamata (en serbe cyrillique : Зграда штампарије Карамата ; en serbe latin : Zgrada štamparije Karamata) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Zemun. En raison de sa valeur architecturale, cet édifice, construit au tournant des XVIIIe et XIXe siècles, figure sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation Le bâtiment de l'imprimerie Karamata, situé 7 rue Glavna, a été construit au tournant des XVIIIe et XIXe siècles dans un style mêlant des éléments classiques et baroques. Formé de deux ailes et bâti en pisé, il est constitué d'une cave, d'un rez-de-chaussée et d'un étage surmonté d'un toit pentu. Les façades sont symétriques et rythmées par le jeu des fenêtres. Le rez-de-chaussée était consacré au commerce tandis que le premier étage servait de quartier d'habitation. La maison a appartenu à la famille Stefanović-Vilovski puis, à la fin XIXe siècle, elle a abrité l'imprimerie de Jovan Karamata. Pendant un certain temps, elle a accueilli dans ses murs l'hôtel Evropa. Références Articles connexes Maison de la famille Karamata Architecture à Belgrade Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Зграда штампарије Карамата у Земуну

Зграда штампарије Карамата се налази се у Земуну у улици Главна бр. 7. Представља непокретно културно добро као споменик културе. Изглед зграде Зграда је подигнута за пословно-стамбене намене и налази се на углу двеју улица Штросмајерове и Главне. У приземљу се налазио пословни простор а на спрату стамбени. Подигнута на прелазу 18. и 19. века, једна је од најстаријих сачуваних кућа главне трговачке улице Земуна. Обликована је у духу барока са елементима класицизма. Просторна композиција угаоне зграде одликује се једноставношћу у којој се источе карактеристичан стрми кров. Зидана је опеком у блату. Конструкције су јој делимично сводне, а делом архитравне. Поред архитектонских одлика који је стављају у ред најзначајнијих примерака грађанске архитектуре. Зграда има и амбијенталне вредности као угаони објекат који фиксира део регулације уличне мреже из 18. века. Кућа је припадала чувеној породици Стефановић-Виловски. У њој је крајем 19. века била смештена штампарија Јове Карамате у којој су се штампала значајна књижевна дела националне културе. Једно време био је ту хотел „Европа“. После тога зграда је мењала намену, сада се у њој налази банка, у приземљу су шалтери а на спрату и мансарди канцеларије. У локалу са десне стране централног улаза налази се књижара. Галерија Види још Списак споменика културе у Београду Карамате Кућа породице Карамата Спољашње везе Регистар споменика културе САНУ Кућа у Ул. Главној 7 План Града-Доњи Град Земун
Third Belgrade Gymnasium

The Third Belgrade Gymnasium is located at 15 Njegoševa street, in Belgrade. The building has the status of a cultural monument of great importance. History The Third Belgrade High School was constructed in 1906. The building was designed by Architects Dušan Živanović and Dragutin Đorđević. The construction work was carried out by Vasa Tešić. Architectural plastic was carried out by Francis Waldman. The painted decoration of the interior was done by Dragutin Inkiostri Medenjak and gingerbread by Paško Vučetić. Architecture This architecture is designed in an academic style. The building possesses a ground floor, as well as the first floor. It is designed as a free structure, withdrawn to the street, with a basis in the form of the Cyrillic letter "Ш". The concept includes a major longitudinal tract, with prominent central projection, and three transverse backyard wings, of which is a medium significantly shorter. The facade is based on strictly conducted classical symmetry. The central projection of the main facade is very pronounced, as part of the caryatids on the entrance portal of the building. Columns are duplicated on the floor, together with a rich plastic decoration of windows and three bronze busts - Dositej Obradovic, Vuk Karadzic, Joseph Pančić, of renowned sculptor Petar Ubavkić. The building of the Third Belgrade Gymnasium was nominated for Cultural Monument in 1964. See also University of Belgrade Notes References External links At Belgrade's official site
Bâtiment du 3e lycée de Belgrade

Le bâtiment du 3e lycée de Belgrade (en serbe cyrillique : Зграда Треће београдске гиманзије ; en serbe latin : Zgrada Treće beogradske gimanzije) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Vračar. Construit en 1906, il est inscrit sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation Le bâtiment du 3e lycée de Belgrade, situé 15 rue Njegoševa et 33 rue Svetozara Markovića, a été achevé en 1906 d'après un projet des architectes Dragutin Đorđević et Dušan Živanović. Le lycée a joué un rôle important dans le développement de l'éducation à Belgrade et aussi, sur le plan architectural, dans le développement d'un espace fonctionnel selon le principe des constructions éducatives du reste de l'Europe. Sur le plan architectural, il témoigne du style académique du début du XXe siècle, avec de nombreux éléments classicisants dans la décoration extérieure et intérieure. Le constructeur du bâtiment fut Vasa Tešić, les ornements architecturaux sont dus à Franja Valdman, et les peintures intérieures sont de Dragutin Inkiostri Medenjak et de Paško Vučetić. De nombreuses personnalités ont fréquenté le lycée, comme Todor Mijušković, Stevan Sremac, Vladimir Titelbah, Nikola Vulić, Simo Matavulj, Živojin Mišić, Marko Murat, etc. L'établissement est titulaire du label LabelFrancÉducation. Notes et références Voir aussi Architecture à Belgrade Vračar Monuments culturels de la ville de Belgrade Portail de Belgrade Portail de l’éducation Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la protection du patrimoine