NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Neue Belgrader Eisenbahnbrücke

Die Neue Belgrader Eisenbahnbrücke (serbisch Нови железнички мост, Novi železnički most) ist eine Eisenbahnbrücke über die Save in Belgrad. Sie ist ein Bestandteil des Belgrader Eisenbahnknotens und verbindet den Bahnhof Novi Beograd mit dem neuen Bahnhof Beograd Centar, der allgemein Prokop genannt wird. Im Zuge des 1928 m langen zweigleisigen Viadukts steht die Strombrücke, eine stählerne, 558 m lange Schrägseilbrücke, die die Save mit einer Spannweite von 254 m überquert. Sie war die erste Schrägseilbrücke für reinen Eisenbahnverkehr Jugoslawiens. Ihre sechs Öffnungen haben Pfeilerachsabstände von 54 + 85 + 50 + 254 + 50 + 65 m. Ihr Versteifungsträger besteht aus zwei durchlaufenden einzelligen Hohlkästen mit einer konstanten Bauhöhe von 4,45 m und einer Breite von 3,20 m. Sie sind durch eine 8,10 m breite orthotrope Platte verbunden, die 70 cm tiefer als das Deckblech der Hohlkästen angeordnet ist, um Raum für das Schotterbett zu haben, das der Lärmminderung dient. Durch das Gewicht des Schotters wird außerdem ein besseres Verhältnis zwischen dem Eigengewicht der Brücke und den hohen Verkehrslasten erreicht, was zur Steifigkeit der Brücke beiträgt. Die Brücke ist 16,5 m breit, einschließlich der beiden an den Außenseiten angebrachten 1,0 m breiten Dienstwege. Die beiden stählernen Pylone bestehen aus vertikalen Stielen, die nur im oberen Bereich durch eine Traverse verbunden und versteift sind. Sie sind 55 m hoch, gemessen ab der Oberkante der Hohlkästen. Sie haben einzellige Rechteckquerschnitte mit einer konstanten Breite von 1,90 m und einer Länge, die von 3,10 m an den Hohlkästen abnimmt bis auf 2,50 m an den Spitzen. Die Brücke wurde von Nikola Hajdin und Ljubomir Jeftović entworfen und in den Jahren 1975 bis 1979 gebaut. Die Stahlkonstruktion wurde von drei jugoslawischen Unternehmen geliefert, die Seile kamen aus der Schweiz und die Montage führte Mostogradnja aus Belgrad aus, die auch den übrigen Brückenzug aus einer Spannbeton-Plattenbalkenkonstruktion ausführten. Literatur N. Hajdin, Lj. Jevtovic: Eisenbahnschrägseilbrücke über die Save in Belgrad. In: Stahlbau, Jahrgang 47, Heft 4 (April 1978), S. 97–106. Novi železnički most preko Save u Beogradu, Montažni građevinski objekti; N. Hajdin, LJ. Jevtović, S. Cvetković, V. Matić, Ekonomika, Beograd 1983. Weblinks Nikola Hajdin: Vergleich zwischen den Paralleldrahtseilen und verschlossenen Seilen am Beispiel der Eisenbahnschrägseilbrücke über die Save in Belgrad, doi:10.5169/seals-10466#939. In: IABSE congress report = Rapport du congrès AIPC = IVBH Kongressbericht, Band 10, 1976. N. Hajdin, Lj. Jevtovi, S. Cretkovi: The railway cable-stayed bridge over the river Sava in Belgrade (Jugoslavia). In: IABSE structures = Constructions AIPC = IVBH Bauwerke, Band 3, 1979, Heft C-10: Bridges I, http://doi.org/10.5169/seals-15843 Einzelnachweise
Nouveau pont ferroviaire (Belgrade)

Le Nouveau pont ferroviaire (en serbe cyrillique Нови железнички мост et en serbe translittéré Novi železnički most) est situé à Belgrade, la capitale de la Serbie. Il traverse la Save entre les gares de Novi Beograd et de Prokop et appartient à la catégorie des ponts à haubans. Le Nouveau pont ferroviaire a été achevé et ouvert au trafic en 1979. Il a été conçu par Nikola Hajdin, ingénieur et actuel président de l'Académie serbe des sciences et des arts. Notes et références Voir aussi Articles connexes Transports à Belgrade Liens externes (de + fr + en) « Nouveau pont-rail sur le Sava », sur fr.structurae.de, Structurae (consulté le 19 mars 2008) - Notice technique Portail des ponts Portail du chemin de fer Portail de Belgrade
Novi željeznički most u Beogradu

Novi željeznički most jedan je od mostova u glavnom gradu Republike Srbije Beogradu. Proteže se preko rijeke Save, a nalazi se na trasi željezničke pruge beogradske gradske i prigradske željeznice. Povijest Cilj projektnog rješenja mosta osim estetskih zahtjeva bio je ispuniti i funkcionalne uvjete provođenja trase gradske i prigradske željezničke pruge kao i ostale uvjete propisane detaljnim urbanističkim planom. Od nekoliko ponuđenih izvedbi izabran je most s kosim kabelima, što je tada predstavljalo jedinstveno rješenje u svijetu. Izgradnja je trajala od 1975. do 1979. godine, a radove je izvele tvrtka Mostprojekt iz Beograda. Glavni odgovorni arhitekti bili su Nikola Hajdin i Ljubomir Jeftović. Tehničke kararkteristike Ukupna duljina mosta iznosi 1.928 m, najveći raspon je 254 m dok je visina mosta 13 m. Krajnji stupovi načinjeni su od armiranog betona a ostali su čelični. Konstrukciju održavaju dva pilona visine 52,5 m na koju su kosim kabelima oslonjene prometne trake. Most ima dvije trake željezničke pruge, po jednu za svaki smjer. Postoje i pomoćne staze za osoblje koje održava most, širine po 1 m sa svake strane. U prometnom smislu most ima velik značaj, jer njime prometuju vlakovi gradske i prigradske željeznice. Galerija slika Izvori N.Hajdin, LJ.Jevtović, S.Cvetković, V.Matić,: Novi železnički most preko Save u Beogradu, 1983. godina (srpski jezik)
Nuovo Ponte della Ferrovia

Il Nuovo Ponte della Ferrovia (in lingua serba Нови железнички мост, Novi železnički most) è un ponte sospeso situato a Belgrado, in Serbia, sul fiume Sava. Il ponte collega Novi Beograd e Savski Venac ed è lungo 1928 metri. Fu completato e aperto al traffico nel 1979 e fu il primo ponte sospeso ad essere utilizzato anche come ferrovia. Il ponte fu disegnato da Nikola Hajdin, ingegnere ed ex presidente dell'Accademia di Scienze e Arti della Serbia. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Nuovo Ponte della Ferrovia Collegamenti esterni (EN) Nuovo Ponte della Ferrovia, su Structurae. https://structurae.net/structures/data/index.cfm?ID=s0003756
Gazela (most)

Most Gazela (v srbské cyrilici мост Газела) se nachází v Bělehradu (spojuje centrum města a Nový Bělehrad přes řeku Sávu). Je to jeden z nejrušnějších mostů ve městě a slouží silniční dopravě, jakož i chodcům. Dlouhý je 332 metrů, v každém směru se nachází vozovka se třemi jízdními pruhy. Most byl vybudován jako součást dálnice Bratrství a jednoty na konci 60. let 20. století. Za západní strany pokračuje dálnice směrem na západ, z jižní potom průtah městem a mimoúrovňová křižovatka Mostar. Přestože měl most Gazela zpočátku sloužit jen pro 40 tisíc aut denně, nakonec se zatížení ukázalo několikanásobně překračující tuto mez. Na počátku 21. století se díky chabé údržbě a husté dopravě se dostala do popředí otázka bezpečnosti, neboť se začaly projevovat defekty spojené s únavou materiálu. V roce 2011 byl proto rekonstruován a v listopadu téhož roku opět otevřen v celé své šířce pro dopravu. Most se stal také nechvalně proslulý jako místo, v jehož blízkosti (a také pod ním) se nacházejí nuzné přístřešky bělehradské romské populace. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Gazela na Wikimedia Commons
Gazela (Brücke)

Die Gazela (serbisch-kyrillisch Газела, deutsch Gazelle) ist die wichtigste Straßenbrücke über die Save in der serbischen Hauptstadt Belgrad. Sie ist Bestandteil der Stadtautobahn, die auch Teil der Europastraße 75 ist. Ihr Name wird auf eine Bemerkung von Đorđe Lazarević, dem Vorsitzenden der Wettbewerbsjury, zurückgeführt, die Brücke überquere die Save wie eine springende Gazelle. Der Name wurde schon während der Bauzeit von den Medien übernommen. Beschreibung Die Brücke wurde in den Jahren 1962 bis 1963 von einem Ingenieursteam unter Leitung von Milan Đurić, Professor an der Universität Belgrad, konstruiert und in den Jahren 1966 bis 1970 vom Unternehmen Mostogradnja ausgeführt. Die sechsspurige Hauptbrücke über der Save wird auf der linken, westlichen Seite als Hochstraße bis zu dem Verteiler am Sava Centar bzw. der Überquerung der großen Querstraße Vladimira Popvica fortgeführt. Auf der rechten, östlichen Seite endet sie am Mostar-Verteiler mit der Überführung des Bulvar vojvode Putnika. Die 469,60 m lange und 28,15 m breite, rot gestrichene Hauptbrücke besteht aus der 332,0 m langen Flussbrücke und zwei je 68,8 m langen Vorlandbrücken. Die Flussbrücke hat zwei stählerne rechteckige, gevoutete Hohlkästen, die durch eine Reihe von Quer- und Diagonalstreben verbunden sind. Der Fahrbahnträger besteht im Wesentlichen aus einer orthotropen Platte. Die Hohlkästen werden von schrägen Streben unterstützt, die einen Winkel von 29° zur Horizontalen bilden und sich auf Widerlagern unmittelbar am Flussrand abstützen. Zwischen den oberen Kerben zur Aufnahme dieser Streben, die ihrerseits ebenfalls stählerne Hohlträger sind, bleibt eine Stützweite von 250 m. Die beiden Vorlandbrücken haben Vollwandträger auf schmalen Stahlstützen. Hinter Beton-Trennpfeilern schließen sich beidseits die Hochstraßen aus Spannbeton-Hohlkastenkonstruktionen an. Die ursprünglich für eine Verkehrslast von 40.000 Fahrzeuge pro Tag konzipierte Brücke wurde (vor der Eröffnung der Adabrücke 2012) von weit über 160.000 Fahrzeugen benutzt. Diese drastisch gestiegene Verkehrslast und ungenügende Wartung führten zu gravierenden Schäden. In den Jahren 2011 bis 2012 wurde die Brücke schließlich mit einem Kredit der Europäischen Investitionsbank von der österreichischen Strabag saniert. Vor der Sanierung musste das unter der Brücke entstandene Elendsviertel Beograd Gazela geräumt und seine überwiegend Roma-Bewohner in einem von der EIB verlangten und jahrelang vorbereiteten Programm umgesiedelt werden. Weblinks Einzelnachweise
Puente Gazela

El Puente Gazela (serbio: Most Gazela; serbio cirílico: Mост Газела, que significa gacela) es el puente más importante sobre el río Sava de Belgrado, Serbia. Forma parte de la Ruta europea E75 que pasa por el centro de la ciudad, y que vertebra la conexión de Belgrado con Niš, al sur, y Novi Sad, al norte. Historia Fue proyectado por las autoridades de la Yugoslavia socialista para aliviar el tráfico del Puente de Branko y el Puente Viejo del Sava, que eran los únicos existentes en la ciudad sobre el río Sava destinados al tráfico.​ Fue diseñado por un grupo de ingenieros liderados por Milan Đurić, y construido por la empresa Mostogradnja entre 1966 y 1970. Su nombre, gacela se debe a las palabras de Đorđe Lazarević, presidente de la comisión de la construcción, quien declaró «este puente sobre el Sava saltará como una gacela sobre nuestras cabezas». Fue inaugurado el 4 de diciembre de 1970 en presencia de presidente de Yugoslavia, Josip Broz Tito y el alcalde de Belgrado, Branko Pešić.​ Características Gazela mide 332 m de largo y 27,5 m totales de ancho, y dispone de tres carriles en cada dirección, que suman un ancho vial total de 21,8 m. Está construido en una combinación de puente viga y puente en arco, con una viga principal soportada por pilares de acero y hormigón diagonales con base en ambas orillas del río. La altura máxima del tramo central es de 22,8 m sobre el nivel promedio del río. El puente es la conexión principal entre el centro de Belgrado y Novi Beograd, y a través de él discurren las autopistas E70 y E75 a través de Serbia. Como tal, está extremadamente sobrecargado de tráfico y los atascos son frecuentes, ya que también forma parte del intercambiador principal de Belgrado. En promedio, más de 160 000 vehículos lo cruzan todos los días, a pesar de que fue diseñado inicialmente para ser utilizado por 40 000. Tras la renovación de 2011,​ las autoridades municipales declararon que podría soportar hasta 200.000 vehículos diarios durante los siguientes 40 años.​ Este flujo se espera que sea aliviado cuando se complete la circunvalación de Belgrado, prevista para 2013. Ya se produjo un importante alivio tras la apertura al tráfico del nuevo puente Ada, el 1 de enero de 2012.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Puente Gazela.
Pont de Gazela

Le pont de Gazela (en serbe cyrillique Газела et en serbe translittéré Gazela, « la gazelle ») est le pont le plus large de Belgrade, la capitale de la Serbie. Il traverse la Save et relie le centre-ville à la municipalité de Novi Beograd. Présentation Le pont de Gazela a été conçu par un groupe d'ingénieurs dirigés par le professeur Milan Đurić et construit entre 1966 et 1970 par la société belgradoise Mostogradnja. Le pont mesure 332 m de long et 27,5 m de large ; il se compose de deux fois trois voies pour une largeur totale de route de 21,8 m. De chaque côté des voies, un trottoir d'une largeur de 3 m a été prévu pour la circulation des piétons. Il se trouve sur la route européenne E70, qui relie la frontière serbo-croate à Batrovci (à l'ouest), la capitale Belgrade à la frontière serbo-roumaine à Vatin (à l'est). Il fait également partie de l'autoroute serbe A3. De ce fait, le pont, situé près de l'échangeur de Mostar, est souvent paralysé par les embouteillages. Pour tenter de résoudre ces problèmes de circulation, la construction du périphérique doit relier les deux autoroutes sans passer par le centre. Le pont d'Ada, nouveau pont sur la Save à la hauteur de l'île d'Ada Ciganlija est terminé en 2011 pour désengorger le pont de Gazela. Notes et références Voir aussi Article connexe Transports à Belgrade Autoroute serbe A3 Liens externes (en) Pont de Gazela sur le site YU Build (nombreuses données techniques) Portail des routes Portail de Belgrade Portail des ponts
Gazela (Beograd)

Gazela je najznačajniji most u glavnom gradu Republike Srbije Beogradu. Proteže se preko rijeke Save, a izgrađen je kao dio Autoceste bratstva i jedinstva. Danas je dio autoceste E 75. Povijest Gradnja mosta započela je 1966. godine i trajala je četiri godine. Objekt je pušten u promet dana 4. prosinca 1970. godine, a nazočni su bili tadašnji predsjednik SFRJ Josip Broz Tito i predsjednik Skupštine grada Beograda Branko Pešić. Gradnju su izvele tvrtke Mostogradnja iz Beograda i Goša iz Smederevske Palanke. Glavni arhitekt projekta bio je profesor s Građevinskog fakulteta u Beogradu Milan Đurić. Porijeklo imena Ime mostu dao je Đorđe Lazarević, tadašnji predsjednik Komisije za gradnju mosta, rekavši „kako je ovaj most preskočio Savu kao gazela u skoku“. Problemi s prometnim preopterećenjem Iako je most projektiran za promet od 40.000 vozila na dnevnoj bazi, njime svakodnevno prometuje čak 165.000 vozila. Zbog tih razloga u razdoblju od 2010. do 2012. godine izvršena je sanacija koja je kapacitete povećala na 200.000 vozila dnevno sljedećih 40 godina. Početkom 2012. godine u promet je pušten i Most na Adi, a dodatno rasterećenje Gazele planirano je i završetkom izgradnje Beogradske obilaznice. Izvori Vanjske poveznice Sestrinski projekti
Gazela

Gazela (in lingua serba Газела) è il più importante ponte di Belgrado (Serbia) attraverso il fiume Sava. Il ponte è lungo 332 m e ampio 27,5 m, con tre corsie per senso di marcia per un totale di 21,8 m di strada. È costruito con una combinazione di ponte a trave e ad arco. L'altezza massima della campata è di 22,8 m sul livello medio dell'acqua. È stato progettato da un gruppo di ingegneri capitanato da Milan Đurić e costruito nel periodo 1966-1970 dall'azienda Mostogradnja di Belgrado. Il ponte fa parte dell'autostrada cittadina ed è il collegamento principale fra la città e la Nuova Belgrado; sostiene anche il traffico in transito della Strada europea E70 e della E75 che collega Belgrado a Niš verso sud e a Novi Sad verso nord. È quindi sovraccarico e causa di frequenti ingorghi. Di media più di 160000 veicoli lo percorrono ogni giorno anche se è stato progettato per essere usato da 40000. Bibliografia The Gazela bridge - Belgrade, su yu-build.com, YU Build. URL consultato il 19 maggio 2007 (archiviato dall'url originale il 28 settembre 2007). Belgrade Bypass, Serbia, su bankwatch.org, CEE Bankwatch network. URL consultato il 19 maggio 2007 (archiviato dall'url originale l'11 ottobre 2007). (SR) Dr. Mihajlo Maletin, Projekat bezimenih komisija, su danas.rs, 15 settembre 2005 (archiviato dall'url originale il 25 luglio 2011). Beogradu preti saobraćajni kolaps, su b92.net, B92, 20 ottobre 2007. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Gazela
Міст Газела

Газела — найзавантаженіший белградський міст через річку Сава. Щодня по ньому проїжджає понад 165 тисяч автомобілів, хоча міст розрахований приблизно на 40 тисяч. Був побудований 1966 року, і до 1970 року у складі міської магістралі та магістралі «Братерство і єдність», яка мала з'єднати колишні республіки СФРЮ — Македонію, Сербію, Хорватію та Словенію. Реконструкція мосту проходила в кілька етапів у 2010—2012 роках. Технічні характеристики Міст являє собою комбінацію балок і жолобів, довжиною 332 м і шириною 27,5 м. Загальна ширина проїжджої частини 21,8 м (по три смуги в обох напрямках, шириною 10 м з розділювачем 1,5 м). На всій довжині мосту є дві пішохідні доріжки шириною три метри. Під час середнього рівня води міст Газела піднімається над Савою на 22,8 м. Головним конструктором «Газели» був Мілан Джурич, професор факультету будівництва. Назву йому дав Джордже Лазаревич, президент тендерного комітету на будівництво мосту, який сказав, що «цей міст перестрибнув через Саву, як газель у стрибку». Телебачення Белграда прямо транслювало випробування несучої здатності мосту. Будівництво мосту здійснила компанія «Mostogradnja» з Белграда у співпраці з компанією «Goša» зі Смедеревської Паланки. Історія мосту Міст відкрили 4 Грудня 1970 року у присутності Йосипа Броз Тіто та Бранко Пешича. Міст був розрахований на проїзд близько 40 тис. транспортних засобів на добу, а зараз по ньому проїжджає близько 165 тис. автомобілів на добу. Як ймовірний наслідок відсутності технічного обслуговування мосту протягом останніх 40 років, 29 Січня 2010 року через тріщину в основній опорі мосту відбулося часткове перенаправлення вантажного руху на інші мости, для транспорту понад три тонни. Призначено санацію терміном 15 днів. Галерея Примітки Література The Gazela bridge - Belgrade. YU Build. Архів оригіналу за 28. 9. 2007. Процитовано 3. 9. 2007. : Не збігається часова мітка у |archive-date= / |archive-url=; можливо, 2007-09-28? (довідка) Belgrade Bypass, Serbia. CEE Bankwatch network. Архів оригіналу за 4. 3. 2007. Процитовано 3. 9. 2007. : Не збігається часова мітка у |archive-date= / |archive-url=; можливо, 2007-03-04? (довідка) Dr. Mihajlo Maletin (15. 9. 2005.). Projekat bezimenih komisija (Serbian) . Архів оригіналу за 26. 11. 2007. Процитовано 3. 9. 2007. : Не збігається часова мітка у |archive-date= / |archive-url=; можливо, 2007-11-26? (довідка)
Музей на съвременното изкуство (Белград)

Музеят на съвременното изкуство в Белград (на сръбски: Музеј савремене уметности/Muzej savremene umetnosti) събира произведения на изкуството, създадени в периода от 1900 г. до наши дни от Сърбия и бивша Югославия. Музеят също така организира изложби на модерното и съвременното изкуство. Създаден е през 1958 г. и е първият музей на съвременното изкуство в Европа. Архитект на сградата на музея е Иван Антич – един от най-добрите югославски следвоенни архитекти. В музея са събрани над 35 000 произведения на изкуството. Галерия Източници
Muzeum současného umění (Bělehrad)

Muzeum současného umění (srbsky Музеј савремене уметности/Muzej savremene umetnosti) se nachází v srbské metropoli Bělehradě. Muzeum je umístěno v lokalitě Ušće na soutoku řek Sávy a Dunaje. Jeho budova, která vznikla v architektonickém stylu brutalismu je dobře viditelná z historického centra města a parku Kalemegdan. Historie Sbírka současného umění byla založena v roce 1958 rozhodnutím samosprávy města Bělehradu. Vznikla tzv. Moderní galerie, která však neměla své sídlo. Bylo nezbytné pro sbírky proto pro veřejnost vybudovat nové muzeum. Současná budova vznikla v letech 1960–1965 na Novém Bělehradu. Slavnostně byla otevřena dne 20. října 1965, architekty stavby byli Ivan Antić a Ivanka Raspopović. Architektonická soutěž na tuto budovu se uskutečnila v roce 1959 a autoři vítězného návrhu získali řadu ocenění za svoji práci. Budovu obklopuje rozsáhlý park, který byl doplněn sochami známých jugoslávských sochařů 20. století. Původní návrh stavby počítal se zdmi z hrubého betonu, Protić nakonec u architektů usilovně vyjednával o změně projektu, a ti poté přistoupili na obklad z bílého mramoru. Samotná budova muzea byla rozčleněna do šesti hranolů se seříznutými střechami. Obklad budovy tvoří v nižší části sklo, ve vyšších bílý mramor. Vrchní části hranolových prvků budov jsou rovněž prosklené. Vnitřní výstavní prostor je rozčleněn do různých úrovní a jednotlivé exponáty je tak možné pozorovat zvrchu i zespoda. Kromě toho se návštěvníkům nabízí výhled na veletoky Dunaj, Sávu a střed města. Úrovně jsou někdy rozdělené podle jednotlivých částí objektu, jindy spojené do větších výstavních prostor. V současné době čítá sbírka současného umění v srbské metropoli na 8000 děl. Expozice je rozdělena do řady celků, které tvoří malby z doby před rokem 1945 a po roce 1945. Nachází se zde také kolekce několika stovek prací zahraničních autorů. Speciální expozice pak tvoří i sbírky soch a kreseb. Budova byla v letech 2007–2017 uzavřena a procházela komplexní rekonstrukcí. V roce 1987 byla budova prohlášena kulturní památkou. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Muzeum současného umění na Wikimedia Commons
Museo de Arte Contemporáneo de Belgrado

El Museo de Arte Contemporáneo (en serbio: Музеј савремене уметности/Muzej savremene umetnosti) o MoCAB de Belgrado es la institución artística encargada de coleccionar y presentar las obras producidas desde 1900 en Serbia y la ex Yugoslavia. También organiza exhibiciones internacionales de arte moderno y contemporáneo. Características Se fundó en 1958 como Museo de Arte Moderno. Su colección permanente alberga unas 35.000 obras de arte, entre ellas piezas de Andy Warhol, Joan Miró, Antoni Tàpies, Max Ernst, Eduardo Paolozzi, Victor Vasarely, Robert Rauschenberg, Hans Hartung, Roy Lichtenstein, James Rosenquist, Josef Albers, David Hockney y Albert Gleizes, o de los escultores Iván Meštrović, Antun Augustinčić o Toma Rosandić. Desde 1961 organiza el Salón del MoCAB, situado en la ciudad antigua de Belgrado. Se encuentra cerca de la desembocadura del río Sava en el Danubio, en el parque Ušće del municipio de Novi Beograd. Su actual sede fue diseñada por Iván Antić e Ivanka Raspopović en 1960, desarrollándose su construcción durante la primera mitad de la década. Enlaces externos Sitio web del Museo. Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Museo de Arte Contemporáneo de Belgrado.
Museo di arte contemporanea (Belgrado)

Il Museo di Arte Contemporanea (Музеј савремене уметности/Muzej savremene umetnosti) è situato a Belgrado, Serbia. Esso ospita vari oggetti etnografici provenienti dalla Jugoslavia e dalla Serbia e prodotti a partire dal 1900. Il museo funge inoltre da galleria di arte moderna: fu fondato nel 1958 con tale scopo. Il museo Il museo espone circa 35.000 opere d'arte, suddivise in 5 sezioni: Dipinti, dal 1900 al 1945 Dipinti, dopo il 1945 Collezione di sculture Collezione di stampe e disegni Sezione dedicata alla fotografia, cinema, video Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo di arte contemporanea Collegamenti esterni (SR, HR, EN) Sito ufficiale, su msub.org.rs. (SR) Sito ufficiale, su msub.org.rs.