NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Белградский планетарий

Белградский планетарий (серб. Београдски планетаријум) — один из двух планетариев в Сербии. Он расположен в Белграде и управляется Астрономическим обществом «Руджер Бошкович». До 1967 года был известен как «Турецкая баня в Нижнем городе». Расположение Планетарий расположен в Нижнем городе Белградской крепости Калемегдан на плато под дунайским склоном холма, в непосредственной близости от остатков комплекса Восточных ворот средневекового Нижнего города. История Здание первоначально было построено как турецкая баня (хамам). Оно было возведено между 1860 и 1867 годами, когда османы покидали крепость, хотя точная дата строительства неизвестна. Во время Первой мировой войны использовалось как военная баня. Здание было почти разрушено в результате взрыва в расположенных поблизости Восточных воротах крепости в 1944 году. После основания городского Института по охране памятников культуры институт инициировал реконструкцию хамама в 1962 году, ссылаясь на «несомненные монументальные свойства» здания. Реконструкция была завершена в 1964 году, после чего помещение оставалось неиспользуемым до 1967 года. Первоначально предполагалось приспособить сооружение под лапидарий. Оно должно было стать выставочным пространством для каменных объектов — памятников, эпитафий, саркофагов, статуй и т. д. Позднее от этого плана отказались, и было решено превратить здание в планетарий. Для того чтобы здание могло функционировать как планетарий, в халовате — центральной части хамама — была построена независимая круглая конструкция. В ней размещён проектор, а свод купола используется как экран. Планетарий Астрономического общества «Руджер Бошкович» был установлен в 1967—1968 годах. Прибор планетария — малый планетарий Zeiss ZKP-2 (Zeiss Kleines Planetarium-2) — был приобретён на Белградской выставке технологий в 1966 году благодаря Иосипу Брозу Тито после инициативы членов общества. Неофициально он начал работать в 1969 году, а официально — в 1970-м. Зал планетария имеет диаметр 8 м (26 футов) и рассчитан на 80 мест. Сохранились рисунки панорамы Белграда, созданные в 1960-х годах. Во время празднования 50-летия планетария в 2019 году объект был обновлён новым проектором, который позволил использовать проекции видеостены. Также планетарий был частично отремонтирован, поскольку свинцовые панели крыши со временем пришли в негодность. Хотя на момент открытия это был один из самых современных планетариев Юго-Восточной Европы, к 2019 году он уже считался «олдтаймером» среди подобных учреждений. Несмотря на то, что планетарий открыт для посетителей и регулярно используется для лекций, он обслуживался недостаточно хорошо и к 2022 году заметно обветшал. Характеристики У входа в планетарий находится скульптура под названием «Человек в конце второго тысячелетия». Её автор — скульптор Зоран Кузманович. В 2019 году оценивалось, что за 50 лет работы планетарий посетило более полумиллиона человек. В помещении также иногда проводятся художественные и культурные мероприятия, не связанные с астрономией. Примечания Ссылки ASRB: Planetarium Архивировано 8 сентября 2011 года.
Београдски планетаријум

Београдски планетаријум један је од два планетаријума у Србији. Налази се у Доњем граду Београдске тврђаве у општини Стари град и користи га Астрономско друштво Руђер Бошковић. Пре 1967. године овај објекат био је познат као „Старо турско купатило у Доњем граду”. Локација Налази се у Доњем граду Београдске тврђаве у општини Стари град на заравни испод дунавске падине у непосредној близини средњовековног комплекса доњоградске Источне капије. Историјат Зграда је првобитно грађена као турско купатило у периоду између 1860. и 1867. године, када су Османлије напустиле тврђаву. Током Првог светског рата објекат је коришћен као војно купатило. Зграда је скоро срушена након експлозије 1944. годне у оближњој Источној капији Београдске тврђаве. Након оснивања Завода за заштиту споменика културе града Београда, 1962. године покренута је реконструкција објекта наводећи „неспорна споменичка својства зграде“. Реконструкција је завршена 1964. године, а објекат је остао некоришћен до 1967. године. Првобитна идеја је била да се објекат адаптира у лапидаријум. Требало је да постане изложбени простор за камене предмете – споменике, епитафе, саркофаге, статуе итд. План је у једном тренутку одбачен и одлучено је да се претвори у планетаријум. Да би објекат функционисао као планетаријум, у централном делу хамама, изграђена је самостална кружна конструкција. У њему се налази пројектор, а свод куполе се користи као платно. Планетаријум Астрономског друштва Руђер Бошковић постављен је 1967—1968 године. Инструмент планетаријума „мали Цајс” купљен је на Београдском сајму технике 1966. године захваљујући Јосипу Брозу Титу на иницијативу чланова Друштва Руђер Бошковић. Незванично почео је са радом 1969. године, а званично 1970. године. Сала планетаријума има пречник од 8 м и 80 седишта. Сачувани су цртежи панораме Београда из шездесетих година 20. века. Током свечаности поводом обележавања 50 година планетаријума 2019. године, објекат је обновљен новим пројектором који је омогућио пројекције. Такође, планетаријум је делимично реновиран пошто су оловни кровни панели временом дотрајали. Београдски планетаријум је у време свог оснивања био један од најмодернијих планетаријум у југоисточној Европи. Карактеристике На улазу у планетаријум налази се скулптура „Човек на крају другог миленијума”, а рад је вајара Зорана Кузмановића. Процењује се да је 2019. године планетаријум посетило преко пола милиона посетилаца за 50 година откако је отворен. Планетаријум је повремено домаћин уметничких и културних скупова, који нису повезани са астрономијом. Главни посетиоци планетаријума су ученици београдских основних и средњих школа. У планетаријуму се одржавају следеће периодичне активности Друштва: Курсеви астрономије за почетнике (пролећни и јесењи; у пролеће 2007. одржан је осамдесети курс) Београдски астрономски викенд Летњи астрономски састанци Референце Спољашње везе АДРБ: Планетаријум Београдски Планетаријум слави пола века, исправља криве Дрине - и пропада (Б92, 4. јул 2019)
Dům mládeže (Bělehrad)

Dům mládeže (srbsky v cyrilici Дом омладине, v latince Dom omladine) se nachází v srbské metropoli Bělehradu na adrese Makedonska 18, v centru města, na rohu ulic Makedonska a Dečanska. Budova slouží jako kulturní centrum pro řadu organizací, zabývající se mládeží. Kromě prostor, které jsou určeny pro různé neziskové organizace, se zde nachází také přednáškové sály pro 520 a 300 lidí, klub a galerie. Historie Budova vznikla na přelomu 60. a 70. let v lokalitě bývalé hospody Ginić. Stavební práce na ní byly dokončeny v roce 1974. Samotná instituce Domu mládeže (zkr. DOB) byla založena již v roce 1964. Architektem výškové budovy byl Ninoslav Kučan, který jej připravil ve spolupráci s Dragem Iblerem a Momčilem Belobrkem. Budova je nápadná díky plastice umístěné u vstupu a orientované do Dečanské ulice. Její autor byl inspirován památníkem, připomínajícím osvobozenecký partyzánský boj v Chorvatsku. Podle něj také nesla název kavárna Sunce, umístěná v přízemí budovy. Původně se zde nacházela i otevřená univerzita., festival amatérských divadel, filmový festival známý pod populárním názvem Mala Pula a v neposlední řadě i jazzová setkání. Dům mládeže byl v 80. letech 20. století jedním z významných organizátorů koncertů v Bělehradě. V současné době zde také sídlí organizace American Corner. V letech 2010 až 2011 se uskutečnila komplexní rekonstrukce objektu, díky čemuž mohl opět sloužit pro řadu kulturních akcí srbské metropole. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dům mládeže na Wikimedia Commons Oficiální stránky http://domomladine.org/ (srbsky)
Дом молодёжи (Белград)

Белградский дом молодёжи (серб. Дом омладине Београда) — молодёжный культурный центр в Белграде. Описание В центре проходит большое количество программ современного искусства и культуры, а также учебно-образовательные программы: около тысячи различных программ за год, которые посещает более 180000 человек молодёжи. Центр пытается охватить все виды искусства: проза, поэзия, музыка, театр, кинофильмы, изобразительное искусство, новые медиа и прочее. Стандарты производства и концепции программы пытаются проявлять гибкость и открытость к любым предложениям. Функции центра — быть платформой для продвижения новых артистов, идей и инициатив. Кроме того, Белградский молодёжный центр является местом встречи для сербских и зарубежных художников и объединяет представителей различных культурных сцен. Дом молодёжи является звеном многочисленных местных, региональных и международных культурных сетей. Он был основан в 1964 году под эгидой секретаря культуры Собрания города Белграда, которое выделяет большую часть финансирования центра. С 2013 года директором центра является Марко Стоянович. Дом молодёжи расположен в центре Белграда, возле Площади Республики. Для своих программ он имеет: большой зал (520 сидячих мест или 1200 стоячих мест), американа-холл (300 сидячих мест или 800 стоячих мест), клуб (100 сидячих мест и 300 стоячих мест), художественную галерею, комнату для дебатов (60 сидячих мест) и американский уголок. Деятельность организована в пяти центрах: Центр развития музыки, Центр визуальных искусств и мультимедиа, Центр образования и интерактивного общения, Центр издательства и Лаборатория инициатив — Искусство и творчество неограниченные. Примечания
Дом омладине Београда

Дом омладине Београда (скраћено ДОБ) је културни центар у Београду првенствено посвећен омладини. У оквиру своје делатности, организује бројне програме у области савремене уметности и културе, као и образовно-дебатне програме: око 1.000 различитих програма годишње, које посети преко 180.000 младих. ДОБ се труди да обухвати све уметничке дисциплине: прозу, поезију, музику, позориште, филм, визуелне уметности, нове медије и друге. Дом омладине настоји да функционише као платформа за промовисање нових уметника, идеја и иницијатива. Такође, Дом омладине настоји да буде кључна тачка сусрета за домаће и стране уметнике, због чега је ДОБ члан бројних локалних, регионалних и међународних мрежа. Основан је 1964. под покровитељством Секретаријата за културу Скупштине Београда, која је и даље његов финансијер. Од 2013. до 2015. године директор Дома омладине био је глумац Марко Стојановић, док је од лета 2015. на тој дужности Ненад Драговић. Организација Активности ДОБ-а су организоване у 5 центара: Центар за развој музике, Центар за визуелне уметности и мултимедију, Центар за едукацију и интерактивну комуникацију, Центар за издавачку делатност, и Лабораторија иницијатива — Art & creativity unlimited. Простор Дом омладине се налази у пословној згради у центру Београда, недалеко од Трга републике. За одржавање својих програма, на располагању има следеће: Велика сала (520 места за седење или 1200 места за стајање) Сала Американа (300 места за седење или 800 места за стајање) Клуб (100 места за седење или 300 места за стајање) Галерија Трибинска сала (60 места за седење) Амерички кутак Холови Издвојено од ове зграде, ДОБ поседује и „Магацин“ у улици Краљевића Марка — преуређени магацин са преко 5000 m² простора. Догађаји Београдски џез фестивал Београдски ауторски рок фестивал Концерти на Зидићу Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Белградський Будинок Молоді

Белградський Будинок Молоді або Dom omladine Beograda (DOB) — молодіжний культурний центр в Белграді. В ньому прогодить велика кількість програм із сучасного мистецтва і культури, а також навчально-освітні програми: близько 1000 різних програм за рік, які відвідує більше 180,000 чоловік молоді. DOB намагається охопити всі види мистцетва: проза, поезія, музика, театр, кінофільми, образотворче мистецтво, нові медіа та інше. Гнучкість і відкритість до будь-яких пропозицій відноситься не тільки до приміщень DOB, але і до високих стандартів виробництва і концепції програми. Функції центру — це бути платформою для промоції нових артистів, ідей та ініціатив. Крім того, Белградський молодіжний центр є місцем зустрічі для вітчизняних і зарубіжних митців, і об'єднує представників різних культурних сцен. Будинок Молоді є членом численних місцевих, регіональних та міжнародних культурних мереж. Він був заснований в 1964 під егідою секретаря культури Зборів міста Белграда. Асамблея надає основне фінансування для центру. Історія На розі вулиць Дечанської та Македонської, де сьогодні знаходиться Молодіжний центр, була розташована кав'ярня "Гініч". Одна з найпопулярніших кав'ярень Белграда в часи свого розквіту, вона була місцем збору журналістів і репортерів газети "Політика", яка знаходилася неподалік. У приміщенні був заснований сатиричний журнал Ošišani jež ("Голений їжак"). Поруч з "Гінічем" знаходилася інша кафана - "Прозор". Будинки на першому поверсі були знесені, щоб звільнити місце для набагато вищої будівлі Молодіжного центру. З 2006 по 2011 рік будівля Белградського молодіжного центру зазнала реконструкції. Приміщення Будинок Молоді розташований в центрі Белграда, біля Площі Республіки. Для своїх програм, вона має: Великий зал (520 сидячих місць або 1200 стоячих місць), Американа-Хол (300 сидячих місць або 800 стоячих місць), Клуб (100 сидячих місць або 300 стоячих місць), Художня галерея, Кімната для дебатів (60 сидячих місць) і Американський куточок. Окремо від цієї будівлі, DOB також має Magacin на вулиці Кралевіца Марка — колишній склад недалеко від центру міста з більш ніж 5000 квадратних метрів площі. Організація діяльність організована в п'яти центрах: Центр розвитку музики, Центр візуальних мистецтв та мультимедіа, Центр освіти та інтерактивного спілкування, Центр Видавництва, і Лабораторія ініціатив — Мистецтво та творчість необмежені. Див. також Національна бібліотека Сербії Примітки Посилання www.domomladine.org — офіційний сайт «Белградський Будинок Молоді». At the City of Belgrade website [Архівовано 7 березня 2014 у Wayback Machine.]
Bence House

Bence House (Serbian: Бенцеова кућа) is a palace in Zrenjanin, Serbia. It was built in 1909 in the style of Vienna secession. History The palace was projected as a modern department store. The owner of the palace was Miksa Bence, owner of the local furniture factory (established in 1861). He wanted to have a huge, modern showroom for his products. Building has large shop-windows, which shows that it was a trade object. Bence's house represents the first modernly designed building in the King Alexander I Street, main pedestrian street in Zrenjanin. As of 2010, Bence House is still a furniture shop. References Further reading Zrenjanin, List (2022-02-03). "SEĆANJE NA FABRIKU NAMEŠTAJA „ANTON BENCE I SIN" I DALJE POSTOJI U LOKALNOJ ISTORIOGRAFIJI" (in Serbian). Retrieved 2026-03-17.
Maison Bence et fils

La Maison Bence et fils (en serbe cyrillique : Робна кућа Бенце и син ; en serbe latin : Robna kuća Bence i sin) est située à Zrenjanin, dans la province de Voïvodine et dans le district du Banat central, en Serbie. Avec l'ensemble du quartier ancien de la ville, elle est inscrite sur la liste des entités spatiales historico-culturelles de grande importance de la république de Serbie (identifiant no PKIC 48) et, à ce titre, sur la liste des monuments culturels de grande importance. Présentation L'immeuble, situé 21 rue Aleksandra I Karađorđevića, a été construit en 1909 par István Detky pour abriter le magasin de meuble Bence (Bencze). Construit dans un style Sécession mêlé d'éléments néo-baroques, il était à l'époque le premier bâtiment moderne de la partie gauche de la rue et témoigne de la tendance à transformer le centre de Zrenjanin en zone consacrée au commerce et aux affaires. Dans son projet, Detky se montre influencé par le magasin de meubles Wertheim-Kaufhaus de Berlin, réalisé par l'architecte Alfred Messel. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine Portail de l’Art nouveau
Робна кућа намештаја „Бенце и син”

Робна кућа намештаја „Бенце и син” подигнута је 1909. године у главној улици Зрењанина, улици краља Александра I Карађорђевића, у оквиру Старог градског језгра, као Просторно културно-историјске целине од великог значаја. Бенцеова робна кућа, инвеститора Бенце Антала и Микше, власника фабрике намештаја, прва је модерна зграда левог фронта улице и представља сведочанство тенденције претварања центра Зрењанина од стамбеног и стамбено-пословног у изразито трговачко-пословни центар. Ово је прва зграда јединственог трговачког садржаја, прва савремена робна кућа. Примењено стилско решење фасаде резултат је нескривеног угледања на зграду робне куће Варенхаус „Wertheim Kaufhaus” у Берлину, архитекте Алфреда Месела. Приликом рестаураторских радова нису враћени оригинални дрвени оквири излога и портала приземља већ су ископирани спратини оквири, као и шиљци (обелиски) на кровној зони од којих су остали само постаменти. Архитекта је био Детки Иштван. Палата је изграђена у стилу бечке сецесије. Данас се у истом објекту у улици Краља Александра Првог Карађорђевића 21 налази продавница намештаја „Симпо” Врање. Види још Старо језгро Зрењанина Референце Спољашње везе „Робна кућа намештаја „Бенце и син””. Завод за заштиту споменика културе Зрењанин. Приступљено 30. 3. 2020.
Хидроелектрана Кокин Брод

Хидроелектрана Кокин Брод је хидроелектрана прибранског типа и једна је од хидроелектрана које чине део енергетског система Лимске хидроелектране. Због својих димензија спада у ред највећих брана ове врсте у Србији. Попуњавањем акумулације настало је ново и најмлађе Златарско језеро. Настанком језера село Кокин брод је престало да постоји 1961. године. Наредне, 1962. године хидроелектрана је почела са радом. Историјат Упоредо са изградњом ХЕ Бистрица, започели су радови на изградњи ХЕ Кокин Брод. Хидроелектрана Кокин Брод почела је са радом 1962. године. Пуњењем акумулације настало је вештачко Златарско језеро на месту које је пре тога заузимало село Кокин Брод. Главни задатак ове акумулације је да у маловодном периоду претежно изравна енергетски, а делом и хидролошки, остале низводне хидроелектране на Дрини и Лиму. То доводи до повећања производње низводних хидроелектрана. Значајан грађевински подухват била је изградња тунела дужине око 8 km и цевовода дужине 1.350 m. На градилишту ХЕ Кокин Брод радило је око 1.500 људи. Током изградње живот је изгубило 15 радника, иако је сама градња била механизована. Хидроелектрана је пуштена у рад у марту 1962. године. Тада су били завршени сви главни радови на објектима Хидросистема Кокин Брод – Бистрица. Брана Кокин Брод Брана Кокин Брод грађена је у периоду од 1955. до 1961. године. У питању је насути објекат од камена са глиненим језгром дужине 1.260 m. У време градње била је једна од најдужих насутих земљаних брана у Европи. Види још Хидроелектране у Србији Референце
Église de la Mère-de-Dieu de Donja Kamenica

L'église de la Mère-de-Dieu de Donja Kamenica (en serbe cyrillique : Богородичина црква у Доњој Каменици ; en serbe latin : Bogorodičina crkva u Donjoj Kamenici) est une église orthodoxe serbe serbe située à Donja Kamenica, dans la municipalité de Knjaževac et dans le district de Zaječar, en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels de grande importance de la république de Serbie (no SK 217). Présentation L'église a été fondée dans le premier quart du XIVe siècle par un noble bulgare inconnu ; elle a en même temps été ornée de fresques. L'édifice, de dimension modeste, est construit sur un plan cruciforme irrégulier. La nef est surmontée d'une coupole et elle est précédée par un narthex dominé par deux tours-clochers ; à l'origine, il s'agissait d'un simple porche en bois avec un rez-de-chaussée et un étage comme on peut le voir sur une maquette de l'église représentée sur les fresques avec le donateur dans la nef et l'actuel narthex. Les peintures de l'église offrent un programme iconographique complexe. Dans la zone de l'autel, on trouve notamment une composition avec la Mère de Dieu, l'Enfant Jésus et les Anges. Dans la première zone de la nef sont représentés des figures de Saints en pied et le portrait du fondateur ; dans les zones supérieures, on trouve des représentations empruntées aux cycles des Fêtes saintes et de la Passion du Christ. Dans le narthex, on trouve notamment des portraits d'évêque, des scènes de la Vie de la Mère de Dieu mais aussi des scènes de la Vie de Saint Nicolas et, encore une fois, un portrait du fondateur et de sa famille. Des travaux de restauration sur l'architecture et les peintures se sont terminés en 1958. Références Article connexe Monuments culturels du district de Zaječar Liens externes (sr) Notice détaillée (en) Autre notice détaillée (sr) Courte notice sur le site du musée régional de Knjaževac Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
University Clinical Centre of Vojvodina

The University Clinical Centre of Vojvodina (Serbian: Универзитетски Клинички центар Војводине / Univerzitetski Klinički centar Vojvodine; abbr. УКЦВ / UKCV), commonly known as Provincial Hospital (Serbian: Покрајинска болница / Pokrajinska bolnica) is a medical centre providing tertiary level health care services for the population of Vojvodina, the northern province of Serbia. It is located in Novi Sad, Vojvodina, Serbia. The University Clinical Centre is also the single emergency centre and inpatient hospital for the population of the city of Novi Sad and the region of South Bačka. The clinics and diagnostic centers within the University Clinical Center also represent the main research and education facilities of the University of Novi Sad, Faculty of Medicine and provide specialist trainings for medical graduates. History The Great City Hospital was founded in 1909, and it was comprised departments of surgery, gynecology and obstetrics, dermatology and venereal, and internal and infectious diseases. Later, name of the hospital was changed into the Main Provincial Hospital (Glavna Pokrajinska bolnica), with around 400 beds. In 1977, the hospital became a teaching hospital, following the establishment of the Faculty of Medicine within the University of Novi Sad. Parts of the original pavilion complex survive within the present hospital campus, including the Clinic for abdominal and endocrine surgery, which served as the administrative center of the hospital when it opened in 1909. The present University Clinical Centre of Vojvodina was founded by the decision of the Government of Serbia in 1997. As of 2017, the University Clinical Centre holds 1,425 hospital beds, and its staff of 2,738 includes 502 medical doctors, 5 pharmacists, 1,350 nurses and technicians, 34 allied health professionals, 182 administrative and 665 ancillary and maintenance workers. See also Clinic for abdominal and endocrine surgery, Novi Sad Sremska Kamenica Institute Healthcare in Serbia List of hospitals in Serbia References External links Official website
Centro clínico de Voivodina

El Centro clínico de Voivodina (en serbio: Клинички центар Војводине) es un hospital que presta servicios de atención a la salud a nivel terciario para la población de Voivodina, una provincia al norte de Serbia.​ El centro clínico se encuentra en la capital de Voivodina, la ciudad de Novi Sad. El hospital es el único centro de emergencias y hospitalización para la población de la ciudad de Novi Sad y de la región al sur de Bačka. Las clínicas y centros de diagnóstico en el Centro Clínico también representan la principal línea de investigación y de educación de la Facultad de Medicina de la Universidad de Novi Sad, y proporcionan capacitación especializada para licenciados en medicina. Referencias