NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Genex-Turm

Der Genex-Turm (serbisch Кула Генекс Kula Geneks), auch als Westtor von Belgrad bekannt, ist ein 115 Meter hoher Wolkenkratzer in der serbischen Hauptstadt Belgrad. Das Bauwerk ist nach dem Ušće-Hochhaus das zweithöchste der Stadt. Der Name Genex geht auf die ehemals staatliche jugoslawische Import-Exportfirma zurück. Lage Der Genex-Turm befindet sich im westlichen Belgrader Stadtteil Novi Beograd im Quartier Block 33 direkt an der Autoput A1 E 70/E 75 und etwa auf halbem Weg zwischen dem Flughafen Nikola Tesla und dem Stadtzentrum. Daher wird der Genex-Turm manchmal auch als westliches Stadttor Belgrads (serbisch Западна капија Београда/Zapadna Kapija Beograda) bezeichnet. Das Osttor von Belgrad bildet sein Pendant. Beschreibung Das insgesamt 35-stöckige Hochhaus wurde 1977 vom Architekten Mihajlo Mitrović (1922–2018) im Stil des Brutalismus entworfen und unter seiner Leitung bis 1980 fertiggestellt. Ingenieur des Bauwerks war Janko Lisjak. Das Gebäude besteht aus zwei einzelnen Teilen, die an ihrer Schmalseite je einen röhrenförmigen Anbau besitzen. An ihren Außenseiten haben die beiden Röhren Bullaugen. An einer Röhre befand sich der Schriftzug Kommerzbank. Das südliche Hochhaus mit 26 Stockwerken wird für Büros genutzt, das nördliche, mit 30 Stockwerken etwas höhere, dient als Wohnhaus. Beide Gebäudeteile sind über eine Skybridge auf Dachhöhe des Südturms im 26. Stockwerk miteinander verbunden. Auf der Verbindungsbrücke ist eine Digitaluhr angebracht. Außerdem befinden sich an der Fassade des Hochhauses diverse Leuchtreklamen. Manchmal wird die Fassade des Südturms auch komplett mit einem Werbebanner behängt. Das Bürohochhaus verfügt über ein Zwischengeschoss, in dem sich neben einem Ausstellungsraum auch Lagerräume befinden. Beide Hochhäuser bestehen aus einem Skelett aus Stahlbeton und tragenden Wänden. Die Fassade ist – typisch für den Baustil – aus Sichtbeton. Die Etagen sind durch zwölf Zentimeter dicke Zwischendecken gegliedert. Beide Bauwerke sind mit Pfählen gegründet. Auf der Spitze des südlichen Hochhauses befindet sich auf einer Höhe zwischen 135 und 140 Metern auf dem röhrenförmigen Anbau ein Drehrestaurant, welches sich einmal in der Stunde um die eigene Achse dreht. Im Jahr 2013 wurde das Drehrestaurant jedoch geschlossen und ist seither – ebenso wie der restliche Komplex – nicht mehr für die Öffentlichkeit zugänglich. Auf der Kanzel befinden sich Sendeantennen. Trivia Das Hochhaus mit dem markanten Schriftzug der Firma Zepter ist unter anderem Hauptobjekt in dem Musikvideo des Liedes Netzwerk (Falls Like Rain) des Duos Klangkarussell. Das Video zur Single Distorted Light Beam (2021) der britischen Band Bastille wurde ebenfalls dort gedreht. In der Serie Kleo spielt ein Teil der Handlung von Folge 3 der 2. Staffel in einem fiktiven Hotel in und auf dem Dach der Häuser. Weblinks Merian: Balkan-Beton, mon amour, Kolumne von Ralf Niemczyk Einzelnachweise
Torre Genex

La Torre Genex (idioma serbio; Кула Генекс, Kula Geneks), igualmente conocida como la Puerta Oeste de la Ciudad, (serbio; Западна Капија Београда, Zapadna Kapija Beograda) es un rascacielos de 35 pisos, ubicado en la ciudad de Belgrado, Serbia. Fue diseñada en 1977 por Mihajlo Mitrović en un estilo arquitectónico brutalista. Está formada por dos torres conectadas por medio de un restaurante giratorio en su parte superior. Mide 115 metros de altura, sin embargo, con el restaurante es de 140 metros​ y es el segundo edificio más alto de Belgrado, después de la Torre Ušće. Una de las torres es ocupada por el grupo Genex. La torre adquirió este popular nombre después de ser utilizada por este grupo, Genex, mientras que oficialmente se conoce como la Puerta Oeste de la Ciudad.​ Imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Torre Genex. Ficha técnica (en inglés) Imagen de localización - Wikimapia
Tour Genex

La tour Genex (en serbe Кула Генекс et Kula Geneks), officiellement appelée porte occidentale de Belgrade (en serbe : Западна Капија Београда et Zapadna Kapija Beograda) est un gratte-ciel situé à Belgrade, la capitale de la Serbie. Elle est située dans le quartier du Blok 33 dans la municipalité de Novi Beograd. Présentation La tour Genex est un ensemble de deux tours reliées entre elles par un restaurant tournant. Par sa hauteur (115 m), elle arrive en seconde position à Belgrade, après la tour Ušće. Elle a été dessinée en 1977 par l'architecte Mihajlo Mitrović ; elle est caractéristique du style brutaliste. L'une des tours est occupée par les bureaux du groupe Genex, ce qui lui a donné son nom familier de tour Genex. Officiellement, elle a été nommée Porte occidentale de Belgrade et conçue comme un portique monumental destiné à accueillir les voyageurs en provenance de l'aéroport Nikola-Tesla, d'où elle est parfaitement visible. La seconde tour est résidentielle. Galerie Voir aussi Articles connexes Belgrade Novi Beograd Édifices célèbres de Belgrade Liens externes (fr) Structurae Portail de Belgrade Portail des gratte-ciel
Zapadna kapija Beograda

Zapadna kapija Beograda (ćirilično: Западна Капија Београда), poznat i kao Kula Geneks (ćirilično: Кула Генекс) drugi je najveći neboder u Beogradu (stanje sredinom 2012. godine). Visok je 115 metara, a smješten je u Novom Beogradu, neposredno uz autocestu E75 koja prolazi kroz grad. Građevina je spomenuto ime dobila zbog svog položaja, kojim daje dobrodošlicu putnicima koji dolaze iz smjera beogradske zračne luke Nikola Tesla. Neboder je projektirao arhitekt Mihajlo Mitrović, a izgrađen je u brutalističkom stilu. Čine ga dva betonska tornja povezana mostovnom strukturom na 26. katu te rotirajući restoran na kružnom vrhu. Niži toranj koristi se za uredske prostore, dok viši toranj služi za stambeni prostor. Vidi još Istočna kapija Beograda Izvori Vijest o pokušaju prodaje nebodera, B 92 (srpski jezik) Tehnički podaci o zgradi Arhivirana inačica izvorne stranice od 30. ožujka 2010. (Wayback Machine) (engleski jezik) Dodatni podaci o neboderu (engleski jezik)
Genex-torony

A Genex-torony (Кула Генекс / Kula Geneks; másik szerb nevén: Западна Капија Београда / Zapadna Kapija Beograda, kb. „Belgrád nyugati kapuja”) egy 36 emeletes felhőkarcoló Szerbia fővárosának, Belgrádnak a nyugati részén, amely 1977-ben épült brutalista stílusban Mihajlo Mitrović építész tervei alapján. Az építmény két tömbből áll, ezeket a tetejükön egy kétemeletes híd köti össze, melynek tetején egy kör alakú panorámaétterem helyezkedik el. Az épület magában kb. 117 méter magas, az étterem magasságával együtt ez 135–140 méterre nő, az antennát is hozzávéve pedig 154 méter, ezzel a Genex-torony Belgrád második legmagasabb építménye az Ušće Tower után. Az épület egy kaput szimbolizál, amely a városba nyugati irányból érkező embereket hivatott köszönteni (a torony Újbelgrád városrészben, a Nikola Tesla repülőtér irányából Belgrád belvárosába vezető autópálya mellett helyezkedik el, a Narodnih heroja utca 41–43. szám alatt). Tervezése és építése idején a torony számos kritikát kapott, mára azonban Belgrád meghatározó szimbólumává vált. Az épület alacsonyabbik felét a Genex-csoport birtokolta, innen a torony neve. A magasabbik rész lakóépületként funkcionál. Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Western City Gate című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Torre Genex

La torre Genex, in serbo cirillico Кула Генекс, Kula Geneks, è un grattacielo di 35 piani di Belgrado, Serbia, progettato nel 1977 da Mihajlo Mitrović in stile brutalista e terminato nel 1980. Il grattacielo è formato da due torri unite da un ponte a due piani e da un ristorante girevole sul tetto. L'altezza è di 115 metri, con il ristorante 135-140 metri, ed è il secondo palazzo per altezza di Belgrado dopo la torre Ušće. Il palazzo è stato ideato per assomigliare ad una grande porta della città per coloro che vi arrivino da ovest, ovvero dalla strada che porta dall'Aeroporto Nikola Tesla al centro di Belgrado. La torre, il cui nome ufficiale è Western City Gate (in serbo cirillico Западна Капија Београда, Zapadna Kapija Beograda), ha preso il nome dal gruppo immobiliare e turistico Genex, e così viene chiamata dalla maggior parte dei belgradesi. L'edificio è situato nel comune di Novi Beograd. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Torre Genex Collegamenti esterni (EN) Torre Genex, su Structurae. (EN) Torre Genex, su Skyscraper Center.
Zachodnia Brama Belgradu

Zachodnia Brama Belgradu – wieżowiec w Belgradzie w dzielnicy Nowy Belgrad w pobliżu tranzytowej autostrady Braterstwa i Jedności będącej częścią trasy E75 oficjalnie nazywany Genex Tower. Kompleks zaprojektowany w roku 1977 przez Mihajlo Mitrovicia składa się z dwóch 115-metrowych budynków połączonych łącznikiem. Został oddany do użytku w roku 1980. Wraz z ulokowaną na szczycie obrotową restauracją wysokościowiec liczy ok. 140 metrów. Jedna z części budynku to obiekt biurowy, w wyższej wieży znajdują się mieszkania. Budynek jest jednym z najwyższych w mieście. Obiekt został zaprojektowany na wzór bramy, która witała przybywające do miasta osoby. Budynek zlokalizowany jest przy drodze do centrum miasta z położonego na zachód od Belgradu lotniska im. Nikoli Tesli. Zobacz też Wschodnia Brama Belgradu Bibliografia GENEX Building in Belgrade [online], sajkaca.blogspot.com [dostęp 2011-11-25] (ang.).
Башня Генекс

Башня Генекс (серб. „Генекс“ кула) или Западные ворота Белграда (серб. Западна капија Београда) — 35-этажное высотное здание в Белграде, столице Сербии. Расположено на улице Народных Героев, в районе Нови-Београд. Его высота составляет 119 метров. История Построено в 1980 году по проекту архитектора Михайло Митровича (1922—2018) в стиле брутализма. Состоит из двух башен, соединённых двухэтажным мостом. На вершине имеется вращающийся ресторан (не функционирует с 1999 года). Высота здания — 115 метров (с антенной над рестораном 135 метров). Является пятым по высоте зданием в Белграде. Одна из башен принадлежит группе Genex (поэтому так зачастую называют весь комплекс). Вторая, более высокая башня, является жилой. Галерея Примечания
Западна капија Београда

Западна капија Београда или Стамбено-пословни центар Генекс, позната и као Кула Генекс, је 35-спратни солитер на Новом Београду, у улици Народних хероја у Блоку 33, непосредно уз аутопут Београд-Загреб. Генекс кула је један од симбола развоја престонице и седиште најуспешније југословенске фирме, као и стециште тадашњег пословног и политичког света. Опис Солитер је пројектовао архитекта Михајло Митровић, 1980. године у бруталистичком стилу. Чине га две бетонске куле повезане мостовном структуром на 26. спрату и ротирајући ресторан на кружном врху. Висина му је 135 m и тренутно је 4. по висини солитер у Београду, од њега су виши солитер ПЦ Ушће (141 m), Кула West 65 (155 m) и Кула Београд (168 m). Једна од кула је у поседу групе Генекс. На кули се налази часовник који краси солитер и од 2013. године након дужег временског периода поново ради. На 35. спрату зграде налази се ресторан који пружа предиван поглед на Нови Београд и остатак града. Његова површина је 250 квадрата и има 45 места за седење, а реновиран је 1988. године. Ресторан не ради још од 1999. године. Влада Србије је уврстила грађевину у регистар културних добара Србије у новембру 2021. године, на предлог Завода за заштиту споменика културе Београда. Пословна страна објекта је била у продаји од 2022. године, и продата је у фебруару 2023. године фирми Еурека бар за 2,4 милијарде динара. Галерија Види још Источна капија Београда Београд Градска општина Нови Београд Соцреализам Референце Спољашње везе
Belgrads västra stadsport

Belgrads västra stadsport (serbisk kyrilliska: Западна Капија Београда; latinska: Zapadna kapija Beograda) är en brutalistisk trettiofemvåningsbyggnad, belägen i stadsdelen Nya Belgrad i Serbiens huvudstad Belgrad. Det är den näst högsta byggnaden i Belgrad efter Ušćeskrapan. Byggnaden kallas även Genex-tornet (Кула Генекс/Kula Geneks) efter företaget Genex, som huserar i det lägre av de två tornen (det högre inhyser bostäder). Byggnaden Byggnaden ritades av Mihajlo Mitrović och byggdes under åren 1977–1980. Högst upp finns en roterande restaurang, som byggdes för att snurra ett varv per timme men som inte renoverats sedan SFR Jugoslaviens kollaps och har varit stängd sedan 1990-talet. Byggnaden är väl synlig bredvid motorvägen E75. Bilder Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Belgrads västra stadsport.
Zlatance

Zlatance es una población rural de la municipalidad de Crna Trava, en el distrito de Jablanica, Serbia.​​ Superficie Posee una superficie de 23,89 kilómetros cuadrados.​ Demografía Hasta 2011 la población era de 85 habitantes,​ con una densidad de población de 3,558 habitantes por kilómetro cuadrado.​ Referencias
Zlatance

Zlatance (en serbe cyrillique : Златанце) est un village de Serbie situé dans la municipalité de Crna Trava, district de Jablanica. Au recensement de 2011, il comptait 84 habitants. Démographie Notes et références Voir aussi Articles connexes Localités de Serbie Villes de Serbie Portail de la Serbie et du peuple serbe
Zlatance

Zlatance (cirill betűkkel Златанце) egy falu Szerbiában, a Jablanicai körzetben, Crna Trava községben. Népesség 1948-ban 576, 1953-ban 522, 1961-ben 460, 1971-ben 358, 1981-ben 245, 1991-ben 193, 2002-ben pedig 158 lakosa volt, akik közül 153 szerb (96,83%), 4 ismeretlen. Jegyzetek
Златанце

Златанце (серб. Златанце) — населённый пункт в общине Црна-Трава Ябланичского округа Республики Сербии. Население Согласно переписи населения 2002 года, в селе проживало 158 человек (153 серба и 5 лиц неизвестной национальности). Религия Согласно церковно-административному делению Сербской православной церкви, село относится к Четвёртому власотинацкому приходу Власотинацкого архиерейского наместничества Нишской епархии. Примечания
Zlatance

Zlatance (izvirno srbsko Златанце) je naselje v Srbiji, ki upravno spada pod Občino Crna Trava; slednja pa je del Jablaniškega upravnega okraja. Demografija V naselju, katerega izvirno (srbsko-cirilično) ime je Златанце, živi 147 polnoletnih prebivalcev, pri čemer je njihova povprečna starost 56,0 let (51,7 pri moških in 59,8 pri ženskah). Naselje ima 77 gospodinjstev, pri čemer je povprečno število članov na gospodinjstvo 2,05. To naselje je, glede na rezultate popisa iz leta 2002, večinoma srbsko, a v času zadnjih treh popisov je opazno zmanjšanje števila prebivalcev. Viri in opombe Glej tudi seznam naselij v Srbiji
Златанце

Златанце је насеље у Србији у општини Црна Трава у Јабланичком округу. Према попису из 2022. било је 49 становника. Село Златанце смештено је источно од варошице Црне Траве, на благо нагнутим западним падинама Плане (Орловца — Станикиног крста). Добило је име по средишној махали (данас Будићевој) у којој је 1935. године отворена основа школа. Демографија У насељу Златанце живи 147 пунолетних становника, а просечна старост становништва износи 56,0 година (51,7 код мушкараца и 59,8 код жена). У насељу има 77 домаћинстава, а просечан број чланова по домаћинству је 2,05. Ово насеље је великим делом насељено Србима (према попису из 2002. године), а у последња три пописа, примећен је пад у броју становника. Порекло становништва Златанска махала добила је назив по имену првог досељеника Златана. Ово пространо село састоји се из следећих махала: Златанци (5к) Попадисци (ЗЗк) Чаушеви (8к) Чуршисци (7к) Дубисци (6к) Макинци (8к) Весинци (5к) Голусци (7к) Лулинци (5к) Лепојинци (14к) Славкoвци (5к) Блатарци (9к) Баркинци (2к) Вујинци (15к) Чукурусци (6к) Струмићеви (8к) Горњи Струмићеви (11к) Галерија Референце Спољашње везе Мапе, аеродроми и временска ситуација локација (Fallingrain) Сателитска мапа (Wikimapia) План насеља на мапи (Mapquest)
Mokranjac Music School

The Mokranjac Music School (Serbian Cyrillic: Музичка школа Мокрањац), formerly Serbian School of Music (Српска музичка школа), is a music school in Belgrade founded by Stevan Stojanović Mokranjac on 21 September 1896, under the auspices of the First Belgrade Choral Society (Прво београдско певачко друштво). On 28 March 1946, the school was named after its founder and first director Stevan Mokranjac who is considered to be one of the most important Serbian composers in history. Notable pupils Among its notable pupils were Emina Jahović, the Serbian-Turkish singer-songwriter, actress and model of Bosnian ancestry, Lejla Hot, the Serbian singer-songwriter who graduated from Mokranjac's solo singing and piano sections, and the Serbian pianist Jelena Dokić, one of the first Serbian musicians to study abroad, who gave a concert at her return to the school in 1913. In addition, Katarina Pejak, the Serbian blues singer, songwriter, and pianist was educated there. The school’s faculty included composer Mirjana Sistek-Djordjevic. References External links Official website
Escuela de música Mokranjac

El Escuela de música Mokranjac​ (en serbio: Музичка школа "МОКРАЊАЦ") es una escuela de música en Belgrado fundada por Stevan Stojanovic Mokranjac el 21 de septiembre de 1896, bajo los auspicios de la Primera Sociedad Coral de Belgrado (Прво београдско певачко друштво). El 28 de marzo de 1946, la escuela lleva el nombre de su fundador y primer director Stevan Mokranjac que está considerado como uno de los compositores más importantes de Serbia en la historia. Entre sus alumnos notables están Emina Jahović, Divna Ljubojević y la cantautora, actriz y modelo de ascendencia bosnia Lejla Hot,​ entre otros. Véase también Conservatorio Referencias
Pădurea Molin

Pădurea Molin (în sârbă Молинска шума - Molinska šuma) este o pădure situată în comuna Nova Crnja din provincia Voivodina, Serbia. Până în 1961 a existat o așezare numită Molin. Satul a fost abandonat în 1961 din cauza apelor subterane. Pădurea Molin este folosită ca fond de vânătoare. Este localizată la: 45.647528°N 20.528126°E﻿ ()45.647528; 20.528126
Црква Вазнесења Господњег у Сопоту

Црква Вазнесења Господњег у Сопоту, насељеном месту и седишту општине Сопот, подигнута је 1936. године, припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Подигнута је "благодарећи дарежљивости и завештању покојног Михајла Јевтовића, јувелира из Београда и других племенитих људи". У унутрашњости цркве је употребљен ропочевски мермер. Референце Спољашње везе „Археријско намесништво космајско”. Епархија шумадијска. Приступљено 30. 8. 2019.
Црква Сретења Господњег у Раљи

Црква Сретења Господњег у Раљи, насељеном месту на територији општине Сопот, подигнута је 1995. године, припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Црква је освећена 1. октобра 1995. године од стране блаженопочившег Епископа шумадијског др. Саве (Вуковић) чином великог освећења и у Свети Престо су положене мошти Светог Теодора Тирона. Први парох на парохији раљској и старешина храма је био почивши протојереј-ставрофор Славиша Поп-Лазић. Референце Спољашње везе „Археријско намесништво космајско”. Епархија шумадијска. Приступљено 30. 8. 2019.
Црква Светог Георгија у Поповићу

Црква Светог Георгија у Поповићу, насељеном месту на територији Градске општине Сопот, подигнута је 1864. године, припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Референце Спољашње везе „Археријско намесништво космајско”. Епархија шумадијска. Приступљено 30. 8. 2019.
Klooster Sombor

Het Klooster Sombor (Servisch: Манастир Сомбор, Manastir Sombor) is een Servisch-orthodox klooster gelegen in de regio Bačka in de noordelijke Servische autonome provincie Vojvodina. Het ligt in de gemeente Sombor. Het klooster werd gebouwd in 1928-1933. Externe link (sr) Meer informatie over het klooster
Манастир Светог Стефана (Сомбор)

Манастир Светог архиђакона Стефана је православни манастир који се налази у Сомбору и припада Епархији бачкој Српске православне цркве. По жељи и донаторству Стевана Коњовића започета је изградња манастира 1928. године, а завршена 1933. године. Црква је осликана 1938. Историја Манастирски комплекс чини конак са параклисом, усамљени звоник и црква. Богати сомборски земљопоседник Стеван Коњовић је 1909. српској православној цркви оставио велико богатство са обавезом да изгради манастир. Изградња манастирске цркве започета је 1928. године по пројекту Светозара Кротина и трајали су до 1933. године. Због недостатка новца за унутрашње уређење, црква је осликана тек 1938. када је др Ненад Бугарски манастиру поклонио неопходан новац. Црква је изграђен у српско-византијском стилу, ретко извођеном у Војводини. Храм има триконхозну основу и полукружну олтарску апсиду. Архиволте држе четири стуба са квадратним византијским капилотама. Изнад њих су нешто рељефније архиволте које држе падантифе, а изнад њих је октагонална купола. На фасади се налазе два торња. Са десне стране спољне фасаде налазе се велика гвоздена врата за улаз у гробницу. Црква је живописана фрескама Владимира Предојевића. У олтару је Света Тројица, изнад северне апсиде је Распеће, изнад солеје су Духови, изнад јужне апсиде је Рождество, изнад западне апсиде је Силазак Христа у ад. Иконостас је дрвен, а осликао га је Борис Сељанко, руски сликар. На царским дверима је Јован Крститељ крилати, Богородица, Благовести, Христос, архиђакон и првомученик Свети Стефан, а у лунети изнад царских двери је Тајна вечера. На иконама је златна позадина. У простору око задужбине Стевана Коњовића налази се партизанско и црвеноармејско гробље где су сахрањени погинули учесници Батинске битке: припадници НОВЈ, бугарски војници и црвеноармејци. Манастири Епархије бачке Манастир Бођани Манастир Ковиљ Манастир Васкрсења Христова Манастир Светог Стефана у Сомбору Манастир Успења Пресвете Богородице (Бачко Петрово Село) Референце Спољашње везе [1] Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (18. јануар 2009) [2] [3]
Sankt Stefans kloster, Sombor

Sankt Stefans kloster, också kallat St. Stefans kloster eller Klostret St. Stefan, (serbiska: Манастир Светог Стефана/Manastir Svetog Stefana) är ett serbisk-ortodoxt kloster beläget i staden Sombor i regionen Bačka i provinsen Vojvodina i Serbien. Klostret är helgat åt den kristna diakonen och martyren Sankt Stefanos. Historia Sankt Stefans kloster började byggas 1928 och det stod färdigt 1933. Klostret målades 1988. Klostret Sankt Stefans kloster är byggt i serbisk-bysantinsk stil. Ett litet stenkast bort från klostret finns en klockstapel. Inventarier Inne i klostret finns fresker som målades av Vladimir Predojevic. Ikonostasen är gjord av trä och som målades av den ryska målaren Boris Selyanko. Bilder Se även Sankt Stefans kloster, Jolfa Östortodoxa kyrkor Källor sombor (archive.org) Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sankt Stefans kloster, Sombor.
Црква Светог деспота Стефана у Бабама

Црква Светог деспота Стефана у Бабама, насеље Бабе на територији Градске општине Сопот, подигнута је 2018. године, припада Епархији шумадијској Српске православне цркве. Црква је подигнута на темељима старијег храма из 15. века и везује се за период владавине Светог деспота Стефана Лазаревића. Референце Спољашње везе „Археријско намесништво космајско”. Епархија шумадијска. Приступљено 31. 8. 2019.
Црква Светог деспота Стефана Лазаревића на Авали

Црква Светог деспота Стефана Лазаревића на Авали, подигнута је 2017. године као црква брвнара у непосредној близини Споменика Незнаном јунаку и Авалског торња. Црква је, као први храм који је посвећен Светом деспоту Стефану Лазаревићу на територији града Београда, подигнута у периоду од 2015. до 2017. године. Патријарх српски Иринеј је 3. јуна 2015. године служио чин освећења места за темеље цркве, а на Бадњи дан, 6. јануара 2017. године освећени су крстови и постављени на кров. Цркву брвнару пројектовао је ђакон Мирослав Николић, а уз цркву саграђена је и звонара, палионица свећа и продавница сувенира. Галерија Види још Архиепископија београдско-карловачка Авала Референце Спољашње везе „Подизање православног храма на Авали и ново крштавање митске планине: Повратак светог деспота Стефана Лазаревића”. Митрополија црногорско-приморска. Приступљено 20. 9. 2019.