NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Здание Аграрного банка

Здание Аграрного банка (серб. Зграда Аграрне банке) находится на пересечении Площади Николы Пашича и улицы Влайковичева, на территории городского района Стари-Град, в Белграде, признан памятником культуры Здание построено по проекту архитекторов Петра и Бранка Крстича. История Правление Привилегированного аграрного банка объявил конкурс на проект строительства нового представительного банка в конце 1930 года, строительство здания велось в период с 1932 по 1934гг. Оно являлось одним из последних банковских зданий Белграда между двумя мировыми войнами, которые являлись символами политическая и экономическая мощь государства. Братьям Крстичам на конкурсе была присуждена третья премия, но всё-таки было принято решение поручить им строительство, однако с внесением изменений в первоначальный внешний вид фасада. Архитектура Здание проектировано как представительное деловое здание с угловым закругленным фасадом и монументальной входной частью. Из-за своих архитектурных характеристик сооружение относится к группе сооружений, у которых авторы добились компромисса между академическим и модернистским взглядами на архитектуру, его можно отнести к шедеврам сербского модерна. Разделенный на три части фасад, оживленный ордером ионических колонн в зоне первого этажа и характерным карнизом крыши, придала характер стиля академизма внешнему иду здания, в то время как композиция целого и функциональные решение плана свидетельствуют о выборе автором модернистской концепции архитектуры. Здание является произведением братьев Петра и Бранка Крстичей, которые этим проектом внесли существенный вклад в оформление центральной зоны города Белграда, оно относится к их наиболее важным произведениям. Конструкция здания выполнена в железобетонном фахверке, фасад облицован беловодским песчаником. После Второй мировой войны, здание подвергалось ряду изменений, его надстройка выполнена по проекту братьев Крстичей. В здании сегодня размещен Исторический музей Сербии. Скульптура Автором скульптура и многих рельефов в лестничном холле Аграрного банка является скульптор ЛойзеДолинар, украшения главного портала и окон между колоннами изготовил МиленкоДжорджевич. Галерея Примечания
Зграда Аграрне банке

Зграда Аграрне банке се налази на углу Трга Николе Пашића и Влајковићеве улице, на територији општине Стари Град, у Београду, има статус споменика културе. Изграђена је према пројекту архитеката Петра и Бранка Крстића. Историја Управни одбор Привилеговане аграрне банке расписао је конкурс за нову, репрезентативну зграду банке крајем 1930. године, а сама зграда сазидана је између 1932. и 1934. године као једна од последњих банкарских палата Београда између два светска рата, којима је репрезентована политичка и економска снага државе. Браћа Крстић су на конкурсу освојили трећу награду, али је ипак донета одлука да се изградња повери њима, уз измену првобитне концепције фасаде. Након Другог светског рата у згради Аграрне банке се налазило седиште Централног комитета Комунистичке партије Југославије, односно Савеза комуниста Југославије све до пресељења у Палату на Новом Београду, 1965. године. Од 1960. године у згради је почео „привремено” да ради Музеј Револуције народа и народности Југославије, који је у овој згради остао све до свог утапања у новоосновани Музеј историје Југославије, 1996. године. У саставу Музеја историје Југославије зграда је остала до 2006. године када се у њу уселио Историјски музеј Србије. Архитектура Конципирана је као репрезентативни пословни објекат са угаоном, заобљеном фасадом и монументалном улазном партијом. Својим архитектонским карактеристикама грађевина спада у групу грађевина на којима су аутори остварили компромис између академског и модернистичког схватања архитектуре и може се сматрати ремек-делом српског ар декоа. Троделна подела фасаде, оживљене низом јонских стубова у приземној зони и карактеристичним кровним венцом, дала је академско обележје спољном изгледу зграде, док композиција целине и функционално решење основе одражавају опредељење аутора за модернистичку концепцију архитектуре. Дело је браће Петра и Бранка Крстића, који су овим пројектом дали значајан допринос формирању изгледа централне зоне Београда и спада у њихова најзначајнија остварења. Конструкција зграде је у армиранобетонском бондруку, а фасада је обложена беловодским пешчаром. После Другог светског рата, зграда је претрпела извесне измене и надзидана је према пројекту браће Крстић (омладинске бригаде су радиле 1949). У згради се данас налази Историјски музеј Србије. Скулптура Аутор скулптура и бројних рељефа у степенишном холу Аграрне банке је вајар Лојзе Долинар, а главни портал и гитере у колонади израдио је Миленко Ђорђевић. Галерија Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Banque commerciale de Belgrade

La Banque commerciale (en serbe cyrillique : Прометна банка ; en serbe latin : Prometna banka) est située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité urbaine de Stari grad. Construite entre 1912 et 1949, elle figure sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie et sur la liste des biens culturels de la ville de Belgrade. Présentation La banque commerciale de Belgrade a été établie en 1896 et, notamment, destinée au financement de l'industrie. Originellement installée dans un immeuble situé au 6 rue Uskočka, elle s'est finalement fait construire un nouveau bâtiment, situé au 26 rue Knez Mihailova et au 12 rue Zmaj Jovina. Le nouveau bâtiment de la banque, construit en 1912, a été conçu par l'architecte Danilo Vladisavljević et par l'ingénieur Miloš Savčić. Au rez-de-chaussée se situaient des magasins et, au premier étage, se trouvaient les bureaux de la banque commerciale, tandis qu'au second se trouvait le siège de la compagnie d'assurances Srbija. L'immeuble est caractéristique du style Art nouveau. Sa structure d'ensemble, les larges fenêtres de l'immeuble et la décoration plastique appartiennent à ce mouvement. Ce bâtiment d'angle est surmonté d'un grand dôme et de corniches, juste en dessous du dôme. L'intérieur possède un vestibule orné de vitraux représentant des allégories du commerce, de l'industrie, de l'artisanat et de l'agriculture. L'immeuble a été terminé en 1914 et la banque commerciale est restée dans les lieux jusqu'à sa dissolution en 1949. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Stari grad (Belgrade) Portail de Belgrade Portail de la protection du patrimoine
Зграда Прометне банке

Зграда Прометне банке се налази у Београду, на углу Кнез Михаилове и Змај Јовине, представља непокретно културно добро као споменик културе. Зграда је подигнута за потребе Прометне банке, основане 1896. године. Подигнута је од 1912. до 1914. године, по пројекту архитекте Данила Владисављевића и инжењера Милоша Савчића, који је уједно био и председник Управног одбора банке. Зграда је у приземљу имала трговачке радње, што је одговарало карактеру трговачке Кнез Михаилове улице, на првом спрату су биле просторије Прометне банке, а на другом Осигуравајућег друштва „Србија“. По својим архитектонским особеностима зграда Прометне банке припада стилу сецесије. Конструктивни систем је класичан, у грађењу су коришћени челик и бетон, уз већ традиционалну употребу опеке, а зидна платна су носећи елементи. Угаони положај зграде акцентован је великом куполом и скулптурама над кровним венцем. Ентеријер је био решен репрезентативно, а као посебност су се истицали осликани прозори вестибила са алегоричном представом Србије под чијим окриљем су се налазиле трговина, индустрија, техника и пољопривреда. У згради завршеној 1914. године Прометна банка се налазила све до свог гашења, 1949. године. Зграду је зидао један од водећих српских грађевинара тога времена, Карло Кнол. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Спољашње везе „Зграда Прометне банке — Споменици културе у Србији”. САНУ. Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Републички завод за заштиту споменика културе-Београд/База непокретних културних добара Листа споменика
Military Base "South"

Military Base "South" (Serbian: Војна база "Југ", romanized: Vojna baza "Jug") is a major Serbian military installation home to the 4th Army Brigade of the Serbian Army, located on the Cepotina Hill, 5 kilometers southeast of Bujanovac, Serbia. Details The base covers 35 hectares, with 44 buildings covering an area of 22,000 square meters and is able to accommodate on permanent basis around 1,000 soldiers. It provides training, logistics, recreation, and sport facilities for the members of the 4th Army Brigade. It also houses a service for maintenance of vehicles, shooting ranges, and a heliport. The complex includes heliport, ambulance, and a dental clinic. The construction works of the base took seven years, and the base opened in 2009. The total investment size amounted to some 1.7 billion Serbian dinars (around 20.5 million US dollars) and is the largest military facility built in Serbia since the breakup of Yugoslavia. During the 2010s, the base expanded on 96 hectares of land in its vicinity, used for training of Serbian contingents in the UN peacekeeping operations. See also 4th Army Brigade References External links Serbian Armed Forces
Maison natale de Pap Pavle

La maison natale de Pap Pavle (en serbe cyrillique : Родна кућа народног хероја Пап Павла у Перлезу ; en serbe latin : Rodna kuća narodnog heroja Pap Pavla u Perlezu) est située à Perlez, dans la province de Voïvodine, sur le territoire de la ville de Zrenjanin et dans le district du Banat central, en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1978). Présentation Le héros national Pаp Pavle est né dans cette maison en 1914. Après avoir effectué ses études secondaires au lycée de Novi Sad, il a suivi les cours de la faculté de médecine de l'université de Belgrade ; il a été membre des jeunesses communistes puis membre du comité central du Parti communiste de Yougoslavie. En août 1941, au début de la lutte de libération nationale, il a été arrêté et exécuté. La maison, de forme allongée, a été construite en en briques et dispose d'un toit à pignon recouvert de tuiles. Située à l'angle de deux rues, sa façade principale est dotée de quatre fenêtres ; un fronton de style baroque est rythmé de bandes lombardes peu profondes, tandis que quatre pilastres rythment aussi le rez-de-chaussée de cette façade et soutiennent une corniche qui court au-dessous du toit. La maison a conservé son aspect d'origine. Des travaux de restauration ont été réalisés sur l'édifice en 2015. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la protection du patrimoine
Родна кућа народног хероја Пап Павла

Родна кућа народног хероја Пап Павла је издужене основе, зидана набојем и опеком, са двосливним кровом покривеним бибер црепом. Налази се на углу улица, а на ужој страни је главна фасада. На главној фасади су четири прозора уоквирена плитким малтерским шпалетнама. Фасада је од барокно уобличеног забата одвојено профилисаним венцем, и на самом забату на чијим ивицама такође тече, налазе се две плитке лезене, два шпалетнама уоквирена таванска отвора, четвртасто поље са урезаном годином 1987, а у врху забата је розета изведена у плиткој малтерској пластици. На фасадном платну од сокла до профилисаног венца пружају се четири плитка пиластра. Kућа није битније изменила свој првобитни изглед. У кући је 1914. године рођен народни херој Пап Павле. Галерија Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Референце
Château Sokolac

Le château Sokolac (en serbe cyrillique : Дворац Соколац код Новог Бечеја ; en serbe latin : Dvorac Sokolac kod Novog Bečeja) est situé près de Novi Bečej, dans la province de Voïvodine et dans le district du Banat central, en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1985). Présentation Le château fait partie d'un ensemble qui, outre le bâtiment résidentiel proprement dit, abrite des bâtiments servant à des fins économiques comme des bâtiments administratifs, des écuries et d'autres dépendances relevant de l'économie rurale. L'ensemble du domaine couvre une superficie d'environ 4 000 acres. Le château a été construit pour Lazar Dunđerski qui l'a laissé en dot à sa fille Emilija Ivanović. Le bâtiment, de forme rectangulaire, s'étend sur un terrain plat selon un axe nord-est sud-ouest ; il est séparé des dépendances par une grille en fer forgé à valeur décorative. De style monumental, il est constitué d'un rez-de-chaussée et est caractéristique du style néo-classique. La façade avant est ornée d'une rampe d'accès et d'un porche couvert avec un fronton triangulaire soutenu par quatre colonnes. La façade arrière, donnant sur le parc, possède une terrasse reposant sur un haut piédestal ; elle est rythmée par des colonnes alternativement circulaires ou carrées aux chapiteaux doriques supportant un fronton. Sous l'édifice se trouve une haute cave dotée d'une « voûte prussienne » et de solives qui soutiennent le plancher en bois de l'étage. L'intérieur du château abrite encore des éléments de la riche décoration d'origine, notamment des meubles anciens et les poêles des chambres ainsi que les papiers peints et les stucs du plafond du salon d'apparat. La chambre de Lenka Dunđerski abrite son portrait peint par Uroš Predić. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail des châteaux Portail du néo-classicisme Portail de la protection du patrimoine
Дворац Соколац

Дворац Соколац саграђен је крајем XIX века као зграда резиденцијалне намене. Споменик културе састоји се из дворца и економских објеката: управне зграде, штале изграђене на економији „Соколац” површине од 4000 јутара, која је била у саставу имања Велики салаш, чији је последњи власник била Емилија Ивановић, ћерка Лазара Дунђерског. Основа је правоугаона, дужом осом постављена је у правцу североисток-југозапад. Подигнута је на равном терену, окружена пространим парком који је од економије одвојен оградом са декоративном капијом од кованог гвожђа. Дворац је грађен у стилу класицизма. На предњој страни је наткривени прилазни трем са рампом и кровом који се ослања на четири стуба. На задњој фасади је наткривена тераса на високом постаменту. Kровове трема и терасе прихватају округли и квадратни стубови са дорским капителим надвишени тимпаноном. Испод зграде се налази висок подрум који је засведен пруским сводовима а међуспратна конструкција изнад приземља је дрвена. Од некадашњег раскошног ентеријера, преостало је нешто стилског намештаја, каљавих пећи по собама и декорација у виду тапета и штуко пластике на зидовима и плафону главног салона. У дворцу се налази и соба Ленке Дунђерски са њеним портретом кога је насликао Урош Предић. У сутерену се налазила дворана за куглање, што је раритет у овим крајевима. Галерија Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Референце
Grenier à Novi Bečej

Le « grenier à Novi Bečej » (en serbe cyrillique : Житни магацин у Новом Бечеју ; en serbe latin : Žitni magacin u Novom Bečeju) est un grenier de stockage des céréales situé à Novi Bečej, dans la province de Voïvodine et dans le district du Banat central, en Serbie. Il est inscrit sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1986). Présentation Le grenier de Novi Bečej a été construit entre 1778 et 1780. Il est constitué d'un bâtiment rectangulaire massif doté d'un rez-de-chaussée et de deux étages ; le dernier étage est réservé au stockage proprement dit. Les murs extérieurs mesurent 69 cm d'épaisseur ; les solives des planchers et le toit sont en bois. À l'intérieur, le bâtiment a conservé toutes ses structures en chêne : colonnes, poutres, traverses, voliges, escaliers, garde-corps etc. Les façades sont enduites de plâtre et le toit à quatre pans est recouvert de tuiles. Le bâtiment sert encore pour le stockage des céréales et constitue l'une des plus anciennes constructions de ce genre dans la région de Novi Bečej, témoignant ainsi de l'ancienne façon d'entreposer le grain. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l'agriculture et de l'agronomie Portail de la protection du patrimoine
Житни магацин у Новом Бечеју

Житни магацин у Новом Бечеју подигнут је између 1778. и 1780. године као масивна једноспратна грађевина издужене правоугаоне основе постављене повучено од регулационе линије Улице Рајка Ракочевића поред насипа на некадашњем ушћу Малог Бегеја у Тису. Зграда има три етаже: приземље, спрат и таван. Kонструктивни склоп чине масивни зидови. Међуспратна конструкција је дрвена као и кровна. Унутар магацина сачувани су сви конструктивни и функционални елементи од квалитетне храстовине: стубови, греде, косници, пајанте, подови, степеништа, ограде. Фасаде су малтерисане, кров је четворосливан и покривен бибер црепом. Првобитна функција складиштења и чувања жита је сачувана до данас. Житни магацин је једна од најстаријих сачуваних грађевина у Новом Бечеју и значајан је објекат техничке културе који сведочи о некадашњем начину складиштења и чувања жита. Галерија Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Референце
Chapelle dans le cimetière de Melenci

La « chapelle dans le cimetière de Melenci » (en serbe cyrillique : Капела на гробљу у Меленцима ; en serbe latin : Kapela na groblju u Melencima) est une chapelle funéraire orthodoxe serbe située à Melenci, dans la province autonome de Voïvodine, sur le territoire de la Ville de Zrenjanin et dans le district du Banat central en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 1979). Présentation La chapelle a été construite en 1895 pour la famille Dimitriјеvić selon un projet de l'architecte Vladimir Nikolić ; elle est caractéristique d'une variante du style néo-byzantin connue sous le nom de « style serbo-byzantin ». L'édifice s'inscrit dans une croix grecque ; en son centre s'élève une haute coupole. L'ensemble de la construction est conçu pour accentuer l'impression de verticalité. Les façades polychromes font alterner les briques jaunes et les briques rouges. À l'intérieur de la chapelle, l'iconostase a été réalisée par le peintre Uroš Predić. Notes et références Article connexe Monuments culturels du district du Banat central Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Капела на гробљу у Меленцима

Капела на гробљу у Меленцима грађена је за породицу Димитријевић по пројекту чувеног српског архитекте Владимира Николића 1895. године. Капела породице Димитријевић има основу облика грчког крста, са високом куполом. Фасаде су обрађене полихромно ређањем жуте и црвене опеке. Капела је грађена у стилу историцизма са утицајем српске средњовековне архитектуре. Иконе на иконостасу сликао је Урош Предић, а зидне слике можда неки други уметник под Предићевим нацртима. Галерија Види још Списак споменика културе у Средњобанатском округу Референце
Blok 19

Le Blok 19 (en serbe cyrillique : Блок 19) est un quartier de Belgrade, la capitale de la Serbie. Il est situé dans la municipalité de Novi Beograd. Localisation Le Blok 19 est situé sur la rive gauche de la Save. Il est entouré par les Bloks 18, 19a, 21, 22, 23, 39 et 40. De forme carrée, il est délimité par le Bulevar Arsenija Čarnojevića, qui se prolonge jusqu'au pont de Gazela, sur la Save ; ce boulevard se situe sur le parcours des routes européennes E70 et E75. Le quartier est également longé par les rues Milentija Popovića et Vladimira Popovića, qui coupent le boulevard à angle droit. Caractéristiques Le Blok 19 est occupé principalement par deux bâtiments importants de la capitale serbe. On y trouve le Sava centar, situé 9 rue Milentija Popovića, qui a été construit en 1977 ; il constitue un grand centre de congrès et accueille également de nombreuses manifestations culturelles (musique, danse, théâtre, cinéma etc.), notamment dans le cadre des festivals FEST (cinéma), BEMUS (musique) et BITEF (théâtre). L'Hôtel Continental, un hôtel cinq étoiles, situé 10 rue Vladimira Popovića, jouxte le centre. Notes et références Articles connexes Quartiers et faubourgs de Belgrade Ville de Belgrade Portail de Belgrade
Блок 19

Блок 19 је један од новобеоградских блокова на Новом Београду део месне заједнице Старо сајмиште. Локација Блок 19 је квадратног облика и налази се на левој обали реке Саве, окружен је Блоком 19а, Блоком 20, Блоком 21, Блоком 22, Блоком 23 и насељем Старо сајмиште. Окружен је улицама Владимира Поповића, Булевар Арсенија Чарнојевића и улицом Милентија Поповића. У блоку се налазе многи пословни објекти и хотели, као што су Сава центар (1977) и хотел Краун Плаза (првобитно Интерконтинентал, 1979-2007).. Блок се налази у непосредној близини центра Београда и спада у једну од бољих локација у граду као и на Новом Београду. Сава центар Сава центар (Центар „Сава“) је конгресни, културни и пословни центар, намењен за разноврсне мултифункционалне активности, који се налази у главном граду Србије, Београду. Он има салу за публику која је највећа у целој земљи, као и у бившој Југославији. Грађен је у периоду од 1976. године до 1979. године када је званично отворен. Његова површина је 100.000 m², а главни пројектант и конструктор за изградњу хотела био је Стојан Максимовић. Види још Центар Сава Новобеоградски блокови Градска општина Нови Београд Референце Спољашње везе Центар Сава званична страница Сајт општине Нови Београд
Blok 21 (Nový Bělehrad)

Blok 21 (v srbské cyrilici Блок 21) je obytný komplex v srbské metropoli Bělehradě. Nachází se v městské části Nový Bělehrad a je vymezen ulicemi Bulevar Mihajla Pupina (severní strana), Milentija Popovića (východní strana), Bulevar Zorana Đinđića (jižní strana) a Antifašističke borbe (západní strana). V bezprostřední blízkosti bloku se nachází Věž Ušće. Blok tvoří několik budov, které byly koncipovány pro celkem 10 000 obyvatel. Jeho dominantním prvkem je kromě několika šestnáctipatrových výškových staveb také "hadovitý" obytný blok o délce 1000 m, šedesáti pěti vchodech a 3 500 obyvatelích. Blok, jehož budovy byly označeny čísly A-1 až Б-9, byl budován v první polovině 60. let 20. století. Tvůrci současné podoby Bloku 21 byli architekti Leonid Lendarčič, Milosav Mitić, Ivan Petrović a Mihailo Čanak. Netypická realizace bloku č. 21 vedla bělehradský urbanistický úřad k zamyšlení, jak by měly být realizovány další nedokončené bloky Nového Bělehradu. Následně byl připraven standard pro vznikající bytový fond města. Reference
Blok 21

Le Blok 21 (en serbe cyrillique : Блок 21) est un quartier de Belgrade, la capitale de la Serbie. Il est situé dans la municipalité de Novi Beograd. Localisation Le Blok 21 est situé sur la rive gauche de la Save. Il est entouré par les Bloks 19, 20, 22, 25 et 26. Au nord-est, il est bordé par le quartier et le parc d'Ušće. De forme carrée, il est délimité par le Bulevar Zorana Đinđića et par le Bulevar Mihaila Pupina, parallèle au premier, et par les rues Španskih boraca et Proleterske solidarnosti (« Solidarités prolétariennes »), qui coupent les deux boulevards à angle droit. Caractéristiques Le Blok 21 est un quartier moderne, principalement résidentiel, notamment connu pour un ensemble de six immeubles de grande hauteur surnommés les Six caporaux (à l'angle est du quartier). On y trouve l'école élémentaire Jovan Dučić, située au 12a rue Milentija Popovića. Le Dixième lycée de Belgrade Mihajlo Pupin est situé au n° 1a rue Antifašističke borbe ; il a été créé en tant que lycée de filles en 1933. Le quartier accueille quelques entreprises comme la société de courtage Brokersko odeljenje, ainsi que des succursales de la Société générale et de la Erste Banka. Il dispose aussi d'une poste, d'une pharmacie, d'un centre médical et de quelques restaurants, dont un restaurant McDonald's. Références Articles connexes Quartiers et faubourgs de Belgrade Ville de Belgrade Portail de Belgrade