NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Бела црква каранска

Бела црква Каранска, посвећена Благовештењу, налази се у селу Карану код Ужица, а подигао ју је, као своју задужбину, жупан Петар (Брајан), између 1340. и 1342. године. Само место цркве је коришћено као култно још у доба Римљана, о чему сведоче римски надгробни споменици у непосредној близини. Археолошка истраживања, обављена 1975. године, открила су у цркви ктиторске гробове, а радови на конзервацији и рестаурацији њене архитектуре и живописа, обављени су 1980. године. Бела црква Каранска се данас налази под заштитом Републике Србије, као споменик културе од великог значаја Архитектура и живопис Сама грађевина има једнобродну основу са три травеја, изнад којих се уздиже купола кружне основе. На источном крају се налази полукружна олтарска апсида испред које је камени иконостас, док је на супротном крају, у XIX веку дозидан нартекс. Осликавање унутрашњости цркве су највероватније радила двојица сликара. Ктиторска композиција жупана Брајана са супругом Струјом, сином и три ћерке приказана је на западном делу северног зида, док је насупрот њих приказана владарска породица (краљ Душан са Јеленом и малим Урошем) и свети Немањићи (Симеон, Сава и Милутин). Душанов лик на портрету има његове црте и подсећа на оне са северног зида нартекса цркве у Дечанима, док је Јелена приказана уопштено. Поред њих, на зидовима су приказане још неке историјске личности, као и портрети других донатора цркве. Од религијских фресака, у наосу су насликани Велики празници, сцене из Старог завета и живота Богородице, док се у олтарском делу налазе представе Поклоњења архијереја и Богородице са анђелима. Галерија Напомене Референце Литература „Бела црква Каранска — Споменици културе у Србији”. САНУ. (из књиге Пејић, Светлана; Милић, Милета, ур. (1998). „Каран, Бела црква”. Споменичко наслеђе Србије: непокретна културна добра од изузетног и од великог значаја (на језику: српски). Београд: Републички завод за заштиту споменика културе. стр. 459. ISBN 8680879126. Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. фебруар 2021) Бела црква каранска- виртуелна тура и фото збирка Фонда Благо Непокретна културна добра Листа споменика "Време", 10. мај 1940 (фотографија) Живојин Р. Андрејић: Програм и особености живописа наоса Богородичине цркве у Карану (Ужички зборник 39, 2015, стр. 197-240) Живојин Андрејић: Богородичина црква у Карану Бела црква каранска
Église d'Almaš

L'église d'Almaš (en serbe cyrillique : Алмашка црква ; en serbe latin : Almaška crkva) désigne le Temple des Trois-Saint-Hiérarques, une église orthodoxe serbe située dans le quartier d'Almaš à Novi Sad, en Serbie et dans la province de Voïvodine. Elle figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie. Histoire Une première église a été construite par les Serbes sur le site de l'église actuelle en 1718. Elle se trouvait alors en dehors de la forteresse de Petrovaradin, à Almaš, qui constituait alors un village indépendant. Les habitants édifièrent leur église avec les mêmes matériaux dont ils se servaient pour leurs maisons, de la terre séchée, de l'osier, des planches de bois tandis que le toit était recouvert de bardeaux. Une seconde église, en briques, fut édifiée en 1733 puis une troisième, l'église actuelle en pierres, en 1797. Le haut du clocher et le toit furent endommagés lors de la révolution qui, en 1848 et 1849, agita la Voïvodine. En 1852, les Serbes bénéficièrent de l'aide la Russie pour la reconstruction de ces parties endommagées. Architecture L'église d'Almaš est caractéristique de l'architecture religieuse de la fin du XVIIIe siècle et du début du XIXe siècle en Voïvodine. Elle a été conçue dans un esprit classique par l'architecte Martin Kovčarski. Elle est constituée d'une nef unique terminée par une abside semi-circulaire, tandis que la façade est dominée par un imposant clocher. Icônes et fresques L'iconostase de l'église a été sculptée par Aksentije Marković et peinte par Arsa Teodorović ; cet artiste y a représenté les « Trois saints Hiérarques », Saint Jean Chrysostome, Saint Basile le Grand et Saint Athanase d'Alexandrie, dans un style qui mêle classicisme et baroque ; cette œuvre est considérée comme une des plus importantes du peintre. Les fresques murales et celles de la voûte de la nef sont également d'Arsa Teodorović. L'église abrite également une icône de la Mère de Dieux peinte en 1905 par Uroš Predić. Références Voir aussi Article connexe Almaš Lien externe (sr) Notice détaillée Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Алмашская церковь

Алмашская церковь (серб. Алмашка црква) — сербская православная церковь в Нови-Саде, Воеводина, Сербия. Относится к Бачской епархии. Первоначально была основана в 1718 году сербами из села Алмаш. Была построена из дешевых материалов и посвящена святым, чьи лики были на иконе, которую строители нашли, когда копали колодец. В 1733 году из кирпича была построена новая церковь. В 1797 году Мартин Ковчарский на месте прежней церкви построил очередную, первоначальный облик которой сохранился до наших дней. Над иконостасом церкви трудился Арсо Теодорович. В 1849 году во время обстрела пострадала верхняя часть колокольни. В 1852 году она была реконструирована благодаря помощи, поступившей из России. Альмашская церковь относится к памятникам Сербии исключительной важности. Ссылки Алмашка црква (серб.). САНУ. Дата обращения: 19 марта 2014.
Алмашка црква

Алмашка црква је храм света три јерарха Српске православне цркве у Алмашком крају у Новом Саду. Прву цркву на овом месту саградили су Срби 1718. године, који су се доселили на периферију Петроварадинског шанца из оближњег села Алмаш. Како су сви били сиромашни, и храм су изградили од материјала којим су подизали своје куће - од земље, шибља, трске и дасака. Тај храм од плетера, облепљен блатом и покривен шиндром, посветили су светитељима, чији су ликови били на икони, коју су нашли у земљи кад су копали бунар у порти. Овако саграђена црква није била дугог века. Саграђена је нова од непечене цигле са сводом крова и дасака и освећена је почетком 1733. године. При цркви је 1762. године служило четири свештеника. Наредна црква саграђена је од чвршћег материјала и освећена тек 1797. године. У истом облику стоји и данас. Само је горњи део звоника којег је касније заменио нижи страдао у бомбардовању 1849. године. Са оштећеним звоником и кровом црква је стајала тако до 1852. године, када је стигла помоћ за обнову од прилога из Русије. Године 1856. Петар Чортановић иконописац "свих шест престолни икона опро је и поновио о свом труду и трошку". Драгоценост Алмашке цркве је Предићева икона "Богородице са Христом". Наручилац те велике иконе која се налази на Богородичином трону, је била супруга Арсе Пајевића новосадског књижара и књижевника, 1905. године. Али та дивна слика је и интригантна, због више канонских разлога. Пре свега, лик Богородице исувише реалистично урађен, а позајмљен је од гђе Анке Пајевић. Дигла се велика бура (расправа) због кршења православног канона, па је уметник морао да се брани од по њему, сувишних критика. Алмашка црква је звона набавила пред Први светски рат, али су их Аустријанци током рата, сва скинули и претопили у топове. Када се 1928. године радило на куповини нових (изливању), њихова очекивана тежина је износила 4.905 килограма. Галерија Види још Алмаш Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (6. фебруар 2021) Листа споменика http://www.manastiri-crkve.com/crkve/crkva_almaska.htm / О Алмашкој цркви на сајту www.manastiri-crkve.com
Église de la Nativité-de-la-Mère-de-Dieu de Velika Moštanica

L'église de la Nativité-de-la-Mère-de-Dieu (en serbe cyrillique : Црква рођења Богородице ; en serbe latin : Crkva rođenja Bogorodice) est une église orthodoxe située dans le village de Velika Moštanica, en Serbie, dans la municipalité urbaine de Čukarica. Construite en 1858, elle est inscrite sur la liste des biens culturels de la Ville de Belgrade. Présentation L'église de la Naissance de la Mère-de-Dieu a été construite en 1858 et consacrée en 1859 ; elle a été bâtie à l'emplacement d'une église plus ancienne. Elle a été conçue comme un édifice à nef unique, avec une abside semi-circulaire aussi large que la nef elle-même ; elle comprend aussi deux niches demi-circulaires dans le chœur et d'un clocher au-dessus du narthex dominant la partie occidentale du bâtiment. L'église a été bâtie dans le style traditionnel de l'architecture serbe et témoigne de la période et du milieu dans lequel elle a été construite. Parmi les donateurs qui en ont permis la construction figure le marchand et philanthrope Ilija M. Kolarac (1800-1878). L'église conserve des peintures rares, des objets en or, des livres et des archives remontant à la première moitié du XIXe siècle. Parmi les peintures conservées se trouvent des œuvres de Georgije Bakalović, Dimitrije Posniković, Nikola Marković, Ilija Petrović et Simeon Tanasijević, ainsi que des icônes de peintres serbes de la première moitié du XIXe qui permettent d'étudier l'évolution des arts visuels en Serbie. Le cimetière du village compte 128 tombes. Connu sous le nom de « Cimetière des vétérans », il commémore les habitants du villages morts dans les guerres de 1876-1878, celles de 1883-1885, les Guerres balkaniques, la Première et la Seconde Guerre mondiale. Parmi toutes les nécropoles situées dans le Grand Belgrade, le cimetière des vétérans constitue l'un des plus importants. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Liste des monastères orthodoxes serbes Portail de Belgrade Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Рођења Богородице са борачким гробљем у Великој Моштаници

Црква Рођења Богородице са борачким гробљем у Великој Моштаници, насељу на територији градске општине Чукарица, подигнута је 1858. године. Ктитор цркве, између осталих приложеника, био је и познати српски задужбинар и добротвор, Илија Милосављевић Коларац (1800-1878). Представља непокретно културно добро као споменик културе. Архитектура цркве Црква у Великој Моштаници је посвећена Рођењу Богородице и подигнута је у духу традиције српске сакралне архитектуре на месту старије цркве. Саграђена је као једнобродна грађевина са великом полукружном апсидом, ширине исте као наос, две бочне полукружне певнице и звоником изнад припрате на западној страни. У цркви се чувају ретка дела српског сликарства (Георгије Бакаловић, Димитрије Посниковић, Никола Марковић, Илија Петровић и Симеон Танасијевић), златарства, иконе српских зографа, као и књишко-архивски предмети настали у првој половини и средином 19. века. Борачко гробље Назив гробља је млађег порекла и представља локални народни назив, уско везан за садржај овог простора. Сахрањивање у порти је започело неколико година после подизања парохијске цркве. Надгробни споменици у порти цркве, укупно њих 128, познати су у селу под називом Борачко гробље. Посвећени су житељима насеља и околине, погинулим или умрлим у ратовима 1876-1878, 1883-1885, Балканским, Првом и Другом светском рату. У низу некропола у сеоским портама на подручју Београда, Борачко гробље представља јединствену споменичку целину меморијалног карактера и истовремено сведочанство о жртвама овога краја у минулим ратовима. Надгробни споменици почасног карактера, са једноставним посветама и порукама су углавном подигнути над празним гробовима (њих 124), крајпуташа широм Србије, у част ратницима-сељацима чији се посмртни остаци налазе далеко од родног краја. Хронолошки и стилски споменици се могу поделити у две групе. Једни су из друге половине 19. века, а остатак други припадају периоду од почетка до педесетих година 20 века. Међусобно се разликују по натпису и оријентацији. Споменици са празним гробовима су постављени тако да њихово лице могу да виде пролазници. С обзиром да су улаз у порту цркве и главни приступ цркви из правца запада, чеона страна гробова, са украсима и посветом, такође окренута западу. Види још Списак споменика културе у Београду Референце Литература Миловић, Миланка (1983). . „Борачко гробље у црквеној порти у Великој Моштаници” (PDF). Саопштење. Београд: Републички завод за заштиту споменика културе. XV. Приступљено 15. 11. 2017. Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Градски завод за заштиту споменика културе града Београда/Каталог непокретних културних добара на територији града Београда Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (8. мај 2015)
Église de la Sainte-Trinité à Kumodraž

L'église de la Sainte-Trinité à Kumodraž (en serbe cyrillique : Црква Свете Тројице у Кумодражу ; en serbe latin : Crkva Svete Trojice u Kumodražu) est une église orthodoxe située à Belgrade, la capitale de la Serbie, dans la municipalité de Voždovac et dans le quartier de Kumodraž. Elle a été construite en 1924. Histoire L'église de la Sainte-Trinité a été construite en 1924, sur la colline de Torlak, à l'époque où Kumodraž était encore un faubourg de la ville de Belgrade, à l'initiative de Persida Milenković (1857-1943), qui, avec son mari Rista Milenković, a été une grande philanthrope de Serbie. L'idée d'y construire une église lui a été inspirée par le voïvode Stepa Stepanović (1856-1929), originaire de Kumodraž. Sur la façade occidentale a été installée une plaque commémorative en l'honneur de la donatrice. Inaugurée par le patriarche Dimitrije, l'église abrite la dépouille de la mère de Persida Milenković, Jelka Ćirić. Architecture L'église a été bâtie selon un projet des architectes Pero Popović et Ž. Tatić, dans l'esprit de l'architecture serbe médiévale. Les façades et les éléments décoratifs se réfèrent à l'école moravienne (en serbe : Moravske škole), tandis que la structure d'ensemble rappelle l'école rascienne (Raška škola). L'édifice est construit en briques et est doté d'une abside pentagonale, avec un dôme central et un clocher au-dessus du narthex. Décoration intérieure L'église abrite des fresques, notamment au niveau de l'autel et dans le chœur ; elles ont été réalisées par Dragan Marunić et par le diacre Nikola Lubardić de Belgrade. Marunić est également l'auteur des icônes de l'iconostase. Cimetière Dans le cimetière se trouve un monument dédié aux victimes et aux héros de Kumodraž morts au combat entre 1912 et 1918. Au sud-ouest de l'église se trouve aussi un petit cimetière où sont enterrés des combattants du front de Syrmie. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Liste des monastères orthodoxes serbes Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail de Belgrade Portail du christianisme orthodoxe
Црква Свете Тројице у Кумодражу

Црква Свете Тројице у Кумодражу је српска православна црква која се налази у насељу Кумодраж у градској општини Вождовац у граду Београду, а припада београдско-карловачкој архиепископији. Историјат Црква је саграђена 1924. годинe, на иницијативу Персиде Миленковић српске ктиторке и задужбинарке и њеног супруга Ристе Миленковића, филантропа. Подигнута је на Торлаку, на месту где је до почетка Првог светског рата, од 1914. до септембра 1915. године био штаб одбране Београда и где су вођене битке приликом доласка и повлачења аусторугарске војске. Камен темељац је освећен септембра 1923, цркву је 24. новембра 1924. године освештао епископ Михаило Урошевић. На западној фасади цркве налази се комеморативна плоча у част донатора цркве. Архитектура Црква Свете Тројице саграђена је по пројекту архитеката Пере Поповића и Жарка Татића, у духу средњовековне српске архитектуре. Фасаде и декоративни елементи су направљени у моравском стилу, док укупна структура објекта подсећа на рашчански стил. Објекат је изграђен од цигле и има петоколонасту апсиду са централном куполом и звоником изнад нартекса. У цркви се налазе фреске, нарочито код олтара, а направили су их Драган Марунић и ђакон Никола Лубардић из Београда. Марунић је такође аутор иконостаса у цркви. У порти цркве налази се споменик посвећен жртвама и херојима Кумодража, који су погинули у борбама 1912—1918. године. Југозападно од цркве налази се мало гробље на којем су сахрањени борци са Сремског фронта. Овде је сахрањен глумац Милан Гутовић. Референце
Église de la Sainte-Trinité de Ripanj

L'église de la Sainte-Trinité de Ripanj (en serbe cyrillique : Црква Свете Тројице у Рипњу ; en serbe latin : Crkva Svete Trojice u Ripnju) est une église orthodoxe située à Ripanj, en Serbie, sur le territoire de la ville de Belgrade et dans la municipalité de Voždovac. Elle a été construite entre 1892 et 1894. Histoire La première église de la Sainte-Trinité remonte à 1820 ; fondée par le prince Miloš Obrenović, elle était construite en bois ; les archives de l'église conservent une photographie ancienne la représentant. Elle reposait sur un socle de pierre d'une hauteur d'environ 1 m ; la pierre était également employée pour le portail et pour une partie du mur méridional autour du portail. De forme allongée, elle était dotée d'une abside polygonale et d'un toit couvert de bardeaux. L'iconostase de l'église ancienne a été sauvegardée et transférée dans la nouvelle église. De plan carré, la nouvelle église de la Sainte-Trinité a été construite entre 1892 et 1894, à l'emplacement de la première église. Architecture L'église de la Sainte-Trinité a été conçue comme un édifice à nef unique avec une voûte en berceau, doté d'une petite abside demi-circulaire ; le chœur, de forme rectangulaire, abrite une niche creusée dans la paroi. La nef est divisée en trois travées par des piliers et des arcatures et, à l'ouest, se trouve un narthex surmonté d'un clocher octogonal. L'église est construite en briques et en plâtre, à l'intérieur comme à l'extérieur. Les façades sont réalisées dans l'esprit de l'architecture médiévale serbe, avec un mélange des écoles de la Raška et de la Morava, mais aussi avec une influence de l'architecture néoromantique ; leur division horizontale est effectuée par des corniches tandis que, sur le plan vertical, le rythme est obtenu par un ensemble de pilastres. Entre les pilastres se trouvent des arcatures aveugles peu profondes abritant des ouvertures longues et étroites. Décoration intérieure Les icônes de l'ancienne iconostase ont été peintes en 1824 et placées sur des planches en bois, ainsi que d'autres icônes peintes en 1830 et 1831. Les portes royales (en serbe : Carske dveri) sont constituées de motifs floraux dorés, dans le style baroque, encadrant 11 médaillons. Les portes latérales ont été peintes par Anastas Konstantinović en 1830. Les icônes de la partie supérieure, de la même époque, représentent les fêtes liturgiques et les apôtres et sont l'œuvre d'un artiste local inconnu. La partie centrale de l'iconostase représente la Descente du Saint Esprit et a été créée plus tard, probablement au milieu du XIXe siècle. Références Articles connexes Architecture à Belgrade Liste des monastères orthodoxes serbes Portail de l’architecture chrétienne Portail de Belgrade Portail du christianisme orthodoxe
Église de la Sainte-Trinité de Čoka

L'église de la Sainte-Trinité de Čoka (en serbe cyrillique : Црква Светог Тројства ; en serbe latin : Crkva Svetog Trojstva) est une église catholique romaine située à Čoka, en Serbie, dans la province de Voïvodine, dans le district du Banat septentrional. Elle figure sur la liste des monuments culturels d'importance exceptionnelle de la république de Serbie. Histoire et architecture L'église de la Sainte-Trinité a été consacrée en 1808 ; elle a été construite par la famille Marcibanji et conçue dans l'esprit de l'architecture classique. Le bâtiment est constitué d'une nef unique de forme allongée et qui se termine par une abside semi-circulaire. Le clocher domine la façade occidentale, qui, elle-même, se caractérise par une riche décoration. avec un fronton qui s'appuie sur des pilastres monumentaux. Des deux côtés de l'entrée se trouvent des niches abritant des statues de Saints en pied. Décoration intérieure Les peintures de l'église, de style baroque, sont attribuées à l'atelier de Paul Troger (1698-1762), qui fut professeur à l'Académie des Beaux-Arts de Vienne. On peut y voir des représentations des Apôtres Paul et Pierre, réalisées dans une technique rare de mosaïque en gypse. La crypte de l'église abrite les tombeaux de la famille Marcibanji, réalisés entre 1812 et 1870, notamment par un sculpteur inconnu venu de Vienne ou de Budapest. Références Voir aussi Article connexe Čoka Lien externe (sr) Notice Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail de la Serbie et du peuple serbe
Римокатоличка црква у Чоки

Римокатоличка црква у Чоки је подигнута 1808. године, залагањем породице Марцибањи, под заштитом је државе као споменик културе у категорији непокретних културних добара од изузетног значаја. Римокатоличка црква је посвећена Светом Тројству. Саграђена је као једнобродна издужена црквена грађевина са полукружном олтарском апсидом на истоку и високим звоником који се уздиже изнад западне фасаде, под утицајем класицизма. Богата архитектонска декорација на западном прочељу доприноси репрезентативном изгледу, док је главни портал, уоквирен полустубовима који носе тимпанон, истакнут монументалним прислоњеним пиластрима, флорално орнаментисаном траком и тимпанон, на који се надовезује зид забата. Са обе стране улаза смештена је по једна полукружна ниша са слободном скулптуром светитеља. Сликарски радови у храму, изведени у духу најбољих барокних остварења, приписују се радионици Паула Трогера, професора бечке академије и једног од водећих бечких сликара с почетка 18. века. Представе апостола Павла и Петра, израђене у ретко коришћеној техници гипсозаику, рад су Трогеровог сарадника Кепа Волфанга. У унутрашњости цркве изграђена је крипта породице Марцибањи. Надгробне стеле чланова породице, настале између 1812. и 1870. године, дело су непознатих класицистичких мајстора из Беча или Пеште. Конзерваторско-рестаураторски радови на архитектури и статичкој санацији свода цркве извођени су 2003–2006. године. Види још Списак споменика културе од изузетног значаја Списак споменика културе у Севернобанатском округу Референце Спољашње везе „Римокатоличка црква — Споменици културе у Србији”. САНУ. ТО Војводине/Цркве Републички завод за заштиту споменика културе - Београд Листа споменика Обновљена два века стара црква у Чоки („Политика”, 25. децембар 2018) Римокатоличка црква Напомена: Садржај овог чланка је једним делом или у целости преузет са http://www.sanu.ac.rs. Носилац ауторских права над материјалом је дао дозволу да се исти објави под слободном лиценцом. Доказ о томе се налази на OTRS систему, а број тикета са конкретном дозволом је 2009072410055859.