NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Парк Беле Воде

Парк Беле Воде је један од београдских паркова, а налази се у општини Чукарица. Локација и карактеристике парка Парк се налази у општини Чукарица, насељу Беле Воде, по којем је и добио име. Оивичен је улицама Здравка Јовановића, Лепосаве Михаиловић, Ибарском магистралом и улицом Бело врело која га дели на два дела. У непосредној близини парка налази се Војнотехнички институт. Парк заузима површину од 7,7 хектара, спада међу веће у Београду и представља највећи приградски парк. На простору парка налазе се спортски терени, дечја игралишта, шеталишта, летњиковци, теретана на отвореном и парк за псе. Парк је окружен боровом шумом, а у одређеној мери прилагођен је особама са инвалидитетом и особама са посебним потребама. На иницијативу грађана овог дела града, реконструкција парка на Белим Водама почела је крајем 2010. године. Након годину дана рада, крајем 2011. године, део реконструкције парка је завршен, а свечаном отварању парка присуствовао је и тадашњи заменик градоначелника Београда Александар Шапић. Током новембра 2012. године започета је нова фаза реконструкције, када је почела изградња нових стаза и платоа, дечјих игралишта и реквизита, спортских терена са спортским реквизитима, парковског мобилијара и обнова комплетног зеленила у парку. На дечја игралишта постављене су гумене подлоге на 548 м², метлисан бетон на 605 м и бетонске коцке на 169 м². На кошаркашком терену замењени су кошеви и офарбана је ограда, а поред постојећег постављен је још један кош. Уређен је и фудбалски терен, који се налази у непосредној близини кошаркашког игралишта, ојачан травним семеном, а офарбани су и голови. Стазе у парку пресвучене су асфалтом, укупно 4848 м², обновљено је 36.744 м² травњака. У оквиру рекострукције постављено је 57 ђубријера, 121 клупа са наслоном и 48 клупа без наслона. У парку се налазе и три чесме за пијаћу воду. Обнова парка на Белим Водама представљала је до 2012. године највећу инвестицију „Зеленила“ после парка Ташмајдан. Референце Литература Beograd - plan grada. M@gic M@p. 2006. ISBN 978-86-83501-53-3.
Парк војводе Петра Бојовића

Парк војводе Петра Бојовића један је од београдских паркова. Локација и карактеристике парка Стациниран је у општини Врачар, оивичен Крунском, Курсулином, Кичевском и Баба Вишњином улицом, а у његовој непосредној близини налази се Каленић пијаца. Окружен је дрворедима и клупама, а у централном делу парка налази се биста српског и југословенског војводе Петра Бојовића, који је живео недалеко одавде, у Трнској улици 25. Парк је мале површине али изузетно значајна зелена површина за птичје врсте у густо насељеном делу Врачара. Види још Градска општина Врачар Кућа војводе Петра Бојовића Референце Литература Beograd - plan grada. M@gic M@p. 2006. ISBN 978-86-83501-53-3.
Парк српско-грчког пријатељства

Парк српско-грчког пријатељства јавни је градски парк у Београду, а налази се у општини Врачар. Локација и карактеристике парка Парк је стациониран у општини Врачар, оивичен улицама Коче Капетана и Молеровом, која га пресеца. Окружен је дрворедом, у њему се налази неколико клупица, а априла 2016. године је реновиран, када су уређене зелене површине и дечје игралиште, асфалтиране стазе и уређене клупе. Парком управља ЈКП „Зеленило Београд“. Почетком марта 2022. у парку је подигнут споменик Петру Николајевићу Молеру. Референце Литература Beograd - plan grada. M@gic M@p. 2006. ISBN 978-86-83501-53-3.
Église de la Mère-de-Dieu de Jarmenovci

L'église de la Mère-de-Dieu (serbe : црква Свете Богородице, crkva Svete Bogorodice) est une église orthodoxe serbe en bois située à Jarmenovci, dans le district de Šumadija et dans la municipalité de Topola en Serbie. Elle est inscrite sur la liste des monuments culturels protégés de la république de Serbie (identifiant no SK 266). Présentation L'église, construite au milieu du XVIIIe siècle, se trouve sur une petite colline dominant Jarmenovci, juste à côté de la nouvelle église du village. À l'origine, elle était située dans le village voisin de Belanovica mais elle a été transférée à son emplacement en 1860, à l'occasion de la construction d'une nouvelle église à Belanovica. À l'intérieur, elle a conservé son aspect d'église en bois. De dimensions modestes, elle est constituée d'une nef dotée d'une voûte en berceau ; la nef est prolongée par une abside à trois pans à l'est et par un petit narthex à l'ouest. En revanche, à l'extérieur, les murs sont recouverts de plâtre peint en jaune et l'édifice est surmonté d'un toit à pignon. L'iconostase, peinte en 1860, abrite deux icônes réalisées au milieu du XVIIIe siècle par le peintre grec Stavros qui a aussi travaillé au monastère de Vraćevšnica ; l'une d'entre elles représente la Mère de Dieu avec le Christ et l'autre le Christ pantocrator. Les « portes royales » ont été peintes par Dimitrije Brusnički et Rista Moler, deux peintres célèbres de cette époque. L'église abrite aussi une icône représentant la Mère de Dieu avec le Christ couronnée par les Anges, peinte en 1847 par Živko Pavlović de Požarevac. Références Article connexe Monuments culturels du district de Šumadija Lien externe (sr) Notice sur le site de l'Institut pour la protection du patrimoine de Kragujevac Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de l’architecture chrétienne Portail de la protection du patrimoine Portail du christianisme orthodoxe
Црква Покрова Пресвете Богородице у Јарменовцима

Црква Покрова Пресвете Богородице у Јарменовцима, насељеном месту на територији општине Топола, налази се на благом узвишењу изнад села, у централном делу порте, недалеко од нове цркве. Првобитно, ова црквица била је средином 18. века саграђена у оближњој Белановици, али је 1860. године приликом градње нове цркве, пренета у Јарменовце. Црква представља непокретно културно добро као споменик културе, Одлуком СО Топола бр. 281 од 3. јуна 1994. године. Раније, део иконостаса из 18. века са царским дверима и две престоне иконе у цркви утврђени су за непокретно културно добро - споменик културе, решењем Завода за заштиту споменика културе Крагујевац бр. 186/1 од 20. марта 1972. године. Опис Црква по својој унутрашњој конструкцији подсећа на тип цркве брвнаре, док њен спољни изглед даје утисак грађевине са бондручним системом и двоводним кровом благог нагиба, тако да више личи на профани објекат него на храм. Издужне је основе са тространом апсидом на источном делу. Зидови су омалтерисани и жуто окречени. Засведена је полуобличастим сводом. Састоји се од мање припрате и наоса. Од иконостаса из 18. века очуване су само царске двери и две престоне иконе. На царским дверима насликане су Благовести, а престоне иконе су са представама Богородице и Христа Пантократора. Иконописац који је сликао ове иконе био је пореклом Грк што се може видети из потписа који је оставио у доњем левом углу на престоној икони Богородице. Поред потписа мајстора на икони се налази и текст донатора са годином настанка икона која је тешко читљива, али је сигурно да су иконе настале у деветој деценији 18. века. Све иконе рашене су у техници темпере на дасци која је претходно добро грундирана. Иконе су сликане у класичним традицијама, боје су употребљене чисто, без валера, а позадина и ореоли златни. Иконе су уједначеног квалитета, припадају истом мајстору и показују његово велико познавање заната и добру традицију. Види још Списак споменика културе у Шумадијском округу Референце Спољашње везе Републички завод за заштиту споменика културе — Београд Листа споменика
Чубурски парк

Чубурски парк јавни је градски парк у Београду, стациониран у општини Врачар. Локација и карактеристике парка Стациниран је у општини Врачар, у непосредној близини Занатског центра Врачар, а оивичен је улицама Максима Горког, Орловића Павла, Цара Николаја II и Чубурском улицом. Површине је 7 хектара, а њиме управља ЈКП „Зеленило Београд“. У оквиру парка налазе се три дечја игралишта, сезонски забавни парк, парк за псе, скејт парк, кошаркашки терен и један ресторан. У мају 2009. године откривен је споменик Петру Кочићу, идејно решење за израду споменика финансирало је Завичајно друштво Змијање, док је ливење споменика платио град Београд. Споменик је рад академоског вајара Драгољуба Димитријевића, фигура је израђена од ливене бронзе, а са постољем је висока 3,2 метра. Налази се у делу парка између улица Цара Николаја II, Максима Горког, Чубурске и Шуматовачке улице, у непосредној близини места где је Петар Кочић живео током боравка у Београду. У наставку парка налази се пешачка стаза. У парку је децембра 2015. године откривен споменик Београдски читач, који је дело уметника Андреја Васиљевића и представља победнички рад на конкурсу радова студената Факултета примењених уметности у Београду. Споменик представља девојку која седи на љуљашци док чита књигу, друштво јој праве птице, а настао је по узору на сличне споменике који красе метрополе широм света. Пројекат Први регионални књижевни маратон под називом Београдски читач — 24 сата поезије и прозе, од 2016. године одржава се у Чубурском парку. Од 2015. године у парку се традиционално одржава кошаркашки турнир Трофеј Врачара — За Врачар без баријера, а поред спортског, турнир има и хуманитарни карактер. Историјат Парк је настао средином шездесетих година 20. века као покушај урбанизације и боље организације Врачара До почетка 20. века дуж данашње Чубурске улице, на простору парка налазио се Чубурски поток, који је скренут у кишне колекторе.Све до почетка шездесетих година на простору парка налазио се блок кућа и руина, тада типичних за београдску варош. На простору средишњег дела парка налазило се ромско насеље са неколико стотина становника, док су се по ободима парцеле данашњег парка налазиле трошне породичне куће. На североисточном ћошку, односну углу улице Цара Николаја II (некада улица 14. децембра) и Максима Горког (пре рата Престолонаследника Петра) била је стационирана кафана Кикевац. На југозападном делу налазила се кафана Чубура. Велика реконструкција парка почела је у новембру 2007. године која је укључивала замену комплетног хумусног слоја, сечу болесних стабала и садњу нових. Током реконструкције извршено је постављање канализационог система испод парка, како би се спречило изливање канализације. Реконструкција је завршена у априлу 2008. године. У априлу 2016. године извршено је уређење мобилијара у парку, кошаркашког терена и дечјих реквизита. Референце Литература Beograd - plan grada. M@gic M@p. 2006. ISBN 978-86-83501-53-3.
ОШ „Јанко Катић” Рогача

ОШ „Јанко Катић” Рогача, насељеном месту на територији градске општине Сопот, потиче од почетка 19. века. Школа је добила назив по једом од организатора Првог српског устанка, војводи Јанку Катићу. У саставу матичне школе постоје и издвојена одељења у Сибници, Дучини, Слатини и Дрлупи. Сва издвојена одељења раде као четвороразредне школе, док матична школа ради као осморазредна. Види још Јанко Катић Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Јелица Миловановић” Сопот

ОШ „Јелица Миловановић” Сопот основана је 1864. године. Школа данас носи име по Јелици Миловановић, учитељици и учесници Народноослободилачке борбе. У садашњу зграду школа је усељена 1981. године. Поред матичне школе, постоје и издвојена одељења: Бакчине, Центар, Ђуринци, Тресије. Школа располаже са 18 кабинета и две радионице. Матична школа у Сопоту броји 23 наставника и 9 учитеља. Директор школе је Лидија Виденовић, а заменик директора Драган Синђелић. Види још Јелица Миловановић Референце Спољашње везе
ОШ „Алекса Шантић” Калуђерица

ОШ „Алекса Шантић” Калуђерица, у насељу на територији градске општине Гроцка почела је са радом 1919. године. Школа у Калуђерици први пут се помиње 1849. године, али о њеном даљем постојању и раду у 19. веку има мало забележених података. Из летописа школе, који је 1952. године, почео водити ондашњи учитељ Спасоје Ј. Гутовић, после дужег времена школа је отворена 1919. године, у преуређеној кући Марка Мишића. Пре тога деца су се школовала у Малом Мокром Лугу и Винчи. Први учитељ у обновљеној школи са 45 ђака био је Жарко Јовановић. У јесен 1925. године почео је рад у новој школској згради саграђеној на имању Марка Соколовића. Данашња тзв. стара школска зграда је отворена 20. октобра 1963. године. Ова зграда је имала три учионице и трпезарију у приземљу. У циљу рационализације школске мреже четвороразредна школа у Калуђерици, 1969. године, припојена је основној школи „Никола Тесла” у Винчи, а ученици старијих разреда школовање настављају у Малом Мокром Лугу који им је ближи. Од 1970. године Калуђерица почиње да се интензивно изграђује, по механичком прираштају становника бива на првом месту у земљи, па је потреба за проширењем простора школе решена привременим коришћењем барака нишког грађевинског предузећа. Нова школска зграда отворена је у јесен 1980. године, када школа добија име „Алекса Шантић”. Види још Алекса Шантић Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Бора Лазић” Влашка

ОШ „Бора Лазић” Влашка, насељеном месту на територији градске општине Младеновац, основана је 1851. године. Школа од 1955. године носи име Боре Лазића Варнаве, учесника Народноослободилачке борбе, родом из Влашке. Од школске 1951/1952. године уписана је прва генерација ученика у пети разред, а школске 1954/1955. постала је осмогодишња школа. Од 12. октобра 1963. године са радом почело у новој школској згради у којој се настава одвија и данас. Школа има два издвојена одељења, у Америћу и Сенаји. Од школске 1989/1990. године школа је припојена ОШ „Момчило Живојиновић”, а од школске 1994/1995. године, поново почиње са самосталним радом. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Војислав Вока Савић” Лазаревац

ОШ „Војислав Вока Савић” Лазаревац почела је са радом 1889. године, на месту које се звало Караберзије, као најстарија школа у граду. Поред ученика из Лазаревца наставу су похађали ученици и из Чибутковице, Бурова и Дрена. Нову школску зграду Лазаревчани подижу 1906. године. Први учитељи су били поп Марко из Маркове Цркве, учитељица Јелена непознатог презимена за коју се зна да је завршила Учитељску школу у Београду. Као четвороразредна основна школа ради до 1955. године. Тада се спаја са Прогимназијом и добија ново, садашње име „Војислав Вока Савић”, по борцу из Другог светског рата. Данашња зграда је почела да се гради 5. септембра 1958. године, а довршена је 1959. године, када је почела са радом. Тада је имала 728 ђака, а данас има 1043 ученика. Данашња школа поред матичне школе у Лазаревцу, у свом саставу има и три подручна одељења: Шопић, Дрен и Бурово. У непосредној близини школе је црква посвећена Светом Димитрију, која је уједно и спомен костурница изгинулих српских и аустроугарских ратника током Колубарске битке у Првом светском рату. Види још Војислав Вока Савић Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Диша Ђурђевић” Вреоци

ОШ „Диша Ђурђевић” Вреоци, насељеном месту на територији градске општине Лазаревац основана је 1843. године. Постоје подаци да се још у 18. веку у Вреоцима настава одвијала по приватним кућама. По оснивању школе поред деце из Вреоца, њу су похађала деца из суседних села Медошевца, Цветовца и Сакуље. Прва школска зграда сазидана је 1850. године и налазила се непосредно поред цркве. Данашња зграда школе подигнута је 1961. године. У саставу школе ради издвојено одељење у Медошевцу. Види још Диша Ђурђевић Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Иво Лола Рибар” Бегаљица

ОШ „Иво Лола Рибар” Бегаљица, насељу на територији градске општине Гроцка почела је са радом 1868. године. Школа од 1958. године носи данашње име. Види још Иво Лола Рибар Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Коста Ђукић” Младеновац

ОШ „Коста Ђукић” Младеновац основана је 1994. године. Школа носи име Косте Ђукића (1912 — 1942), младеновачког учитеља и учесника Народноослободилачке борбе. Матична школа је почела са радом 1968. године. У саставу школе су и издвојена одељења школе, у селима Кораћица, Марковац, Пружатовац, Међулужје, Велика Иванча. Оне су почеле да раде и образују као самосталне школе. Најстарија школа је садашње издвојено одељење матичне школе у селу Марковац основана је далеке 1850. године. У селу Кораћица школа је саграђена далеке 1852. године. Школа у селу Велика Иванча 1863. године, школа у селу Пружатовац 1872. године, затим школа у Међулужју је основана 1892. године. Школа у Кораћичим Ливадама је основана 1931. године као издвојено одељење школе у Кораћици. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Милица Милошевић” Јагњило

ОШ „Милица Милошевић” Јагњило, насељеном месту на територији градске општине Младеновац, основана је, по причи, 1840. Данас школа носи име Милице Милошевић, сарадника Народноослободилачког покрета. До 1950. године радила је као четвороразредна, да би школске 1950/51. године прерасла у осмогодишњу школу. Поред редовне наставе у школи раде бројне секције: рецитаторска, литерарна, лингвистичка, драмска, еколошка, географска, КМТ, ликовна, млади математичари, секције за енглески и француски језик, ритмичка и спортске секције, као и хор од 50 ученика. На месту где се данас налази нова школа, око 1870. године била је сазидана школска зграда која се састојала од свега једне учионице и просторије за учитеље. Срушена је због дотрајалости 1965. године и на темељима ове зграде озидала 1981. године нову школу са две учионице. Изградња нове школске зграде у Павиљонском стилу, почела је 1912. године, која је завршена 1913. године и данас постоји. Реновирана 1985. године и исте године усељена. Изградња нове школске зграде започета је 14. марта 1984. године, свечано отворена маја 1985. године а почела са радом септембра исте године. Фискулрурна сала је завршена крајем 2009. године. Школа располаже са десет учионица од којих је једна специјализована за наставу техничког образовања, и две учионице у старој згради које користи предшколска установа, школском библиотеком, кухињом, канцеларијама за директора, педагога, секретара, рачунополагача и зборницом за наставнике. ИО Рабровац У саставу школе налази се и издвојено одељење у Рабровцу. Школа је почела са радом 1884. године као четвороразредна, а први учитељ је био Марјан Павловић. Школске 1952/53. године прераста у шесторазредну, а 1956. године се припаја школи у Јагњилу и постаје издвојено одељење. Школске 1985/86. године поново постаје четвороразредна каква је и данас. Издвојено одељење у Рабровцу адаптирано је 1976. године и располаже са четири учионице од којих једну користи предшколска установа. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Милорад Лабудовић Лабуд” Барошевац

ОШ „Милорад Лабудовић Лабуд” Барошевац, насељеном месту на територији градске општине Лазаревац основана је 1845. године. Прву школу у Барошевцу похађали су и ученици околних села Зеоке, Бистрица, Мали Црљени и Трбушница. Школа је имала три разреда у којима је радио само један учитељ. Била је интернатског типа. Ученици су у школи ноћивали, чак и они из Барошевца, а кући су одлазили само за време празника и распуста. Услед повећања броја ученика указала се потреба за изградњом нове, веће школске зграде. На иницијативу барошевачког свештеника Глигорија Герасимовића она је направљена 1884. године, а тада је први пут отворен и четврти разред. Од 1886. године уместо једног, почела су радити два учитеља. Школска зграда је поред две учионице имала и стан за учитеља. Ову школу више нису похађали ученици из Трбушнице, пошто је и тамо почела са радом ова установа. Године 1950. извршена је адаптација ове школске зграде, пошто је почела радити као осмогодишња школа. 1960. године повећан је школски простор доградњом три учионице уз већ постојећи барошевачки Дом. Почетком деведесетих година 20. века почело се са изградњом најновије школске зграде. Уз њу се гради и спортска хала. Види још Милорад Лабудовић Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Милорад Мића Марковић” Мала Иванча

ОШ „Милорад Мића Марковић” Мала Иванча, насељеном месту на територији градске општине Сопот, основана је 1907. године. Школа носи име по Милораду Марковићу, социјалисти, од 1969. године. Школа данас обухвата подручје три села - Мала Иванча, Мали Пожаревац и Поповић. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Милоје Васић” Калуђерица

ОШ „Милоје Васић” Калуђерица, насељу на територији градске општине Гроцка почела је са радом 2010. године. Школа носи име по Милоју Васићу, археологу, професору на Београдском универзитету и члану САНУ. Види још Милоје Васић Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Мића Стојковић” Умчари

ОШ „Мића Стојковић” Умчари, насељу на територији градске општине Гроцка. Школа данас носи име по народном хероју Југославије Миливоју Стојковићу Мићи, рођеном у Умчарма. Школа почела са радом 1864. године у приватној кући. Учитељ се звао Ђорђе Ћирковић и имао је десетак ђака. Године 1908. подигнута је нова зграда у „швајцарском стилу” која је имала 192 ученика. Она и данас постоји. Године 1976. подигнута је још једна зграда у којој данас више стотина деце похађа наставу. Види још Миливоје Стојковић Мића Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Момчило Живојиновић” Младеновац

ОШ „Момчило Живојиновић” Младеновац основана је 1956. године. Школа носи име Момчила Живојиновића, учесника Другог светског рата, рођеном у селу Амерић 1921. године. Момчило је стрељан 26. маја 1943. године у Малом Пожаревцу. Школа поред матичне школе у Младеновцу у свом саставу има и издвојена одељења у Дубони, Рајковцу и Шепшину. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Рудовци” Рудовци

ОШ „Рудовци” Рудовци, насељеном месту на територији градске општине Лазаревац основана је 1889. године. Школа је основана у кући Светозара Ивановића, на иницијативу грађана села, као привремено решење. Од 29. јануара 1895. године настава је почела у новој школској згради, да би од 1958. године усвајањем Закона о обавезном осмогодишњем образовању, престају са радом четвороразредне школе. Од тада школа почиње са радом као осмогодишња матична школа којој је припојено шест физички издвојених одељења: Село Рудовци, Мали Црљени, Крушевица, Трбушница, Пркосава и Стрмово. Званично усељење у нови објекат обављено је 20. јуна 1962. године. Нову школску 1962/1963. годину, са 520 ученика у новој згради. Следеће године школа добија име Основна школа „Моша Пијаде” које је носила до 1993. године, а за Дан школе је одређен 15. мај. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Свети Сава” Велики Црљени

ОШ „Свети Сава” Велики Црљени, насељеном месту на територији градске општине Лазаревац основана је 1905. године. Поред деце из Великих Црљени у школу иду деца из месних заједница Соколово, Сумеђ и Цветовац као и ученици из избегличког насеља у Каленићу. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Свети Сава” Младеновац

ОШ „Свети Сава” Младеновац носи име по првом српском просветитељу Растку Немањићу, Светом Сави. Садашњи назив школа носи од 2002. године. Поред матичне школе, постоје и два истурена одељења, једно у Младеновцу селу, а друго у селу Границе. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
ОШ „Слободан Пенезић Крцун” Јунковац

ОШ „Слободан Пенезић Крцун” Јунковац, насељеном месту на територији градске општине Лазаревац почела је са радом између 1875. и 1877. године. Током балканских ратова и Великог рата у школи се налазила болница. После Другог светског рата школа је носила назив „Димитрије Туцовић”. Једно време школа је била и непотпуна Гимназија. Данашња школска зграда подигнута је 1966. године, са пространим учионицама и великим школским двориштем, од када и носи назив ОШ „Слободан Пенезић Крцун”. Као матична основна школа, са седиштем у Јунковцу, у свом саставу има и два подручна одељења, и то у Араповцу и Миросаљцима. У матичној школи настава је организована за ученике од првог до осмог разреда, док је настава у подручним одељењима организована за ученике од првог до четвртог разреда. Види још Слободан Пенезић Крцун Референце Спољашње везе Званични веб-сајт