NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bunnahabhain

Bunnahabhain Bu-na-ha-venn, är ett whiskydestilleri på ön Islay på Skottlands västkust. Namnet betyder flodmynning. Destilleriet grundades 1881 och har förutom ett kort stopp på 1980-talet varit i produktion hela tiden. Whiskyn är till skillnad från andra whiskysorter från Islay inte kraftigt rökt. Mildare i smaken, lätt rök, söt och med smak av tång. Numera gör de en kraftigt rökig whisky som finns på Systembolaget. Destilleriet byggde under 2006 om hela sitt avloppssystem och hade flera månaders uppehåll i produktionen. Detta tillsammans med att destilleriet nyligen bytte ägare kommer att innebära att whiskyn kommer att vara svår att få tag på om några år.[när?] De nya ägarna köpte inte ut det gamla lagret vid övertagandet, och den whisky som säljs idag[när?] är från de gamla ägarnas lager. På vägen till destilleriet finns en berömd, ofta fotograferad, liggande whiskytunna. På sidan som är vänd emot den som skall till destilleriet står det "Bunnahabhain Distillery" med en pil rakt fram och på andra sidan "Other Places" (andra ställen) med en pil rakt fram. Till saken hör att vägen till destilleriet är lång och ytterst smal. På den vägen skall besökare och all trafik med tunga lastbilar till destilleriet samsas. Mötesplatserna är få så var beredd att backa till närmaste mötesplats. Destilleriet ligger otroligt vackert vid vattnet och vid foten av en brant sluttning. På andra sidan vattnet finns bergstoppar och utsikten är mycket vacker liksom vägen dit. Externa länkar Bunnahabhain Distillery
Bunnahabhain (винокурня)

Bunnahabhain (шотл. гел. Bun na h-Abhainne, [ˌbuːnəˈhævən]) — винокурня, яка була заснована у 1881 році поблизу Порт Аскаїгу на острові Айлей та виробляє односолодове шотландське віскі. Село Буннахабхайн було засноване для розміщення робітників винокурні. Із 2014 року винокурня перебуває у власності групи компаній Distell і є однією з дев'яти діючих винокурень на острові. Bunnahabhain є одним із найм'якіших односолодових віскі «Айла», смак якого сильно відрізняється від інших віскі, які виробляють на острові Айлей, біля західного узбережжя Шотландії. Назва Bunnahabhain — це англізація вислову Bun na h-Abhainne, що шотландською гельською мовою означає Гирло річки. Керівники Боб Гордон — кінець 1970-х Дуглас Еклс — 1985 Сенді Ловті — 1985—1989 Гаміш Проктор — 1989—1998 Джон Маклеллан — 1998—2009 Ендрю Браун — 2011-сьогодні Продукція Основні продукти винокурні наступні: Bunnahabhain 12 Year Old Bunnahabhain 18 Year Old Bunnahabhain Toiteach Bunnahabhain 25 Year Old Існує кілька незалежних компаній, що продають віскі під цією торговою маркою, серед яких That Boutique-y Whiskey Company, Douglas Laing & Co та Duncan Taylor. Вони не займаються виробництвом віскі, а купують готові бочки з віскі у Bunnahabhain та розливають їх у пляшки. Примітки Посилання Офіційний вебсайт Bunnahabhain [Архівовано 29 серпня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Офіційний вебсайт Black Bottle (англ.)
Caol Ila

Caol Ila Distillery er et skotsk whisky destilleri ved Port Askaig på øen Islay, Skotland. Det laver skotsk single malt whisky. Smag Caol Ila er en lettere røget Single malt whisky, men bryggeriets 12-års single malt hører ikke til de kraftigste fra Islay. De mest røgede whiskies er Laphroaig, Lagavulin og Ardbeg - alle fra Islay. Det hedder sig, at den smager af fiskeolie og tang pga. destilleriets beliggenhed lige ved Sound of Islay. Den lagres dog på det skotske fastland, hvor den hældes på træfade. Caol Ilas whisky kommer næppe i kontakt med Islays havluft i modsætning til øens øvrige whiskymærker, som lagres på øen. Caol Ila har en for Islay whiskies ren og slank smag. Det hænger måske sammen med de høje stills (destillationsapparater). Enten drikker man kun røgede whiskies, eller også løber man skrigende bort. Caol Ila er dog ikke særlig røget. Den mindst røgede whisky fra Islay er fra Bunnahabhain destilleriet, som ligger tæt på Caol Ila. Prisniveau I Danmark er salgsprisen i 2014 ca. 400kr. for 100 centiliter af standardproduktet. Litteratur Thomas, Lars: Whiskybogen (2007), NNF/Arnold Busck Ekstern henvisning Caol Ila, hjemmeside (engelsk) Arkiveret 12. februar 2010 hos Wayback Machine Andrew Jefford: Peat, smoke and Spirit Referencer
Caol Ila distillery

Caol Ila distillery (; Scottish Gaelic: Taigh-staile Chaol Ìle [t̪ʰəˈs̪t̪alə xɯːlˈiːlə], "Sound of Islay Distillery") is a Scotch whisky distillery near Port Askaig on the isle of Islay, Scotland, owned by Diageo. History Caol Ila is derived from Gaelic Caol Ìle for "Sound of Islay" (lit. "Islay Strait") in reference to the distillery's location overlooking the strait between Islay and Jura. It was founded in 1846 by Hector Henderson. The distillery did not fare well, and changed hands in 1854 when Norman Buchanan, owner of the Isle of Jura Distillery, took over. In 1863 the business was acquired by Bulloch Lade & Co, of Glasgow, traders in whisky stocks. According to the 1871 census, Duncan Johnston was the Distillery Manager at the time. Duncan was the nephew of John Johnston of Lagavulin and cousin to the Laphroaig Johnstons and so the family were involved with yet another distillery on the island. By the 1880s over 147,000 imperial gallons (670,000 L) of whisky were produced there each year. In 1920 Bulloch Lade went into voluntary liquidation, and a consortium of businessmen formed the Caol Ila Distillery Company Ltd. In 1927 the Distillers Company acquired a controlling interest in Caol Ila, and in 1930 Scottish Malt Distillers Ltd obtained ownership of all the shares. The distillery closed during World War II, from 1942 to 1945, because of wartime restrictions on the supply of barley to distillers. From then, production continued until 1972, when the entire structure of the distillery was demolished. A larger distillery was then built, designed by George Leslie Darge in the same architectural style as many of his others with his trademark glazed curtain walls to the still houses, and production resumed in 1974. The company eventually became part of Diageo. The whisky Caol Ila is one of the lighter Islay whiskies, pale in colour, with peaty, floral and peppery notes. In addition to being sold as a single malt, it is used heavily (around 95% of their production) in blends such as Johnnie Walker's Black Label. Since 1999, the distillery has also produced a non-peated "highland spirit". Awards Different expressions of Caol Ila have generally rated highly at spirit ratings competitions. The 12-year, for example, received two double gold, three gold, and one silver medal from the San Francisco World Spirits Competition between 2005 and 2010. It also received an above-average score of 90-95 from Wine Enthusiast in 2005. The 18- and 25-year expressions, though not as frequently rated by outside agencies, have also tended to score well. See also Islay whisky Scotch whisky Whisky List of whisky brands List of distilleries in Scotland References External links Caol Ila official website Caol Ila visitor information Archived 12 February 2010 at the Wayback Machine Islay Whisky Society Archived 26 November 2020 at the Wayback Machine
Caol Ila

Caol Ila (prononcé /kʌl ˈiːlə/ - terme gaélique pour détroit d’Islay) est une distillerie de whisky située sur l’île d’Islay près de Port Askaig, en Écosse, où il n'est pas rare de voir s'ébattre des phoques. La distillerie a été fondée en 1846 sur un site choisi par Hector Henderson et brièvement repris par Norman Buchanan, propriétaire de la distillerie Isle of Jura, en 1854. Elle appartient aujourd’hui à l'entreprise Diageo. En 2018, le manager de la distillerie[Quoi ?] est le français Pierrick Guillaume. Ses alambics se composent de trois wash stills et trois spirits stills. Sa production est de 3,6 millions de litres d’alcool par an. Elle produit un single malt très renommé vendu en nom propre et par des embouteilleurs indépendants et qui mettent en valeur ce single malt au goût iodé, fumé et tourbé : Caol Ila 12 ans Caol Ila 16, 17 et 18 ans Caol Ila Cask Strength Caol Ila 8 ans Unpeated Style Bottled in 2006 Caol Ila 25 ans 1978 Caol Ila 25 ans 1979 et autrefois un Caol Ila 15 ans dans la gamme Flora & Fauna Notes et références Portail de l’Écosse Portail du whisky
Caol Ila

Caol Ila è un whisky che viene prodotto in Scozia nella parte settentrionale dell'isola di Islay dall'omonima Caol Ila Distillery. La produzione di whisky è una delle attività principali dell'isola, al pari del turismo. In tutta l'isola ci sono 8 distillerie che producono, al Nord Bowmore, Bruichladdich, Bunnahabhain e Caol Ila; mentre le distillerie del Sud dell'isola producono un whisky con un sapore più intenso come Ardbeg, Lagavulin e Laphroaig. La distilleria del Caol Ila è stata fondata nel 1846 da Hector Henderson. Nel 1854 fu acquistata da Norman Buchanan e nel 1863 dal Bulloch Lade & C. Ltd. Nel 1920 è stata rilevata da un consorzio di uomini d'affari che ha formato la Coal Ila Distillery Company Ltd. e nel 1930 la proprietà è passata alla Scottish Malt Distilleries Ltd: la distilleria in seguito è arrivata in possesso del gruppo multinazionale Diageo. Sono prodotti due Coal Ila Single Malt Scotch Whisky: il 12 anni e il 18 anni. Nel 2010 è stato imbottigliato per la prima volta un whisky invecchiato 25 anni con un volume alcolico del 43%. Nella primavera del 2011 è stato rilasciato il Caol Ila Moch, single malt in versione limitata che inizialmente era disponibile solo per i membri del "Friends of the Classic Malts" della Diageo. "Moch" in gaelico significa "alba" e rappresenta il loro primo distillato senza l'indicazione dell'invecchiamento, espresso in anni. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Caol Ila Collegamenti esterni Sito ufficiale, su malts.com. Sito ufficiale, su malts.com.
Caol Ila

Caol Ila is een distilleerderij nabij Port Askaig op het eiland Islay, Schotland. De distilleerderij is beroemd om het gelijknamige merk single malt Scotch whisky. Geschiedenis Caol Ila werd opgericht in 1846 door Hector Henderson. Het verging de eigenaar niet goed met de distilleerderij en hij verkocht het in 1854 aan Norman Buchanan. In 1863 werd het bedrijfovergenomen door Bulloch Lade & Co, uit Glasgow, handelaren in whisky. Vanaf 1880 werd jaarlijks meer dan 147.000 gallons whisky geproduceerd. In 1920 werd het bedrijf Bulloch Lade failliet verklaard, waarna een consortium, Caol Ila Distillery Company Ltd., het bedrijf over nam. In 1927 verkreeg het samenwerkingsverband Distillers Company Limited een meerderheidsaandeel in Caol Ila. In 1930 verkreeg dit samenwerkingsverband alle aandelen van het bedrijf. Na een overname van het samenwerkingsverband door Guinness werd Distillers Company Limited omgedoopt tot United Distillers, later werd het onderdeel van Diageo. Externe links Discovering Distilleries (website Diageo) Islay Whisky Society
Caol Ila

Caol Ila – destylarnia whisky niedaleko Port Askaig, na szkockiej wyspie Islay. Założona w 1846 roku przez Hectora Hendersona. Ponieważ interes nie szedł za dobrze, w 1854 gorzelnia zmieniła właściciela. Przejął ją Norman Buchanan, właściciel Isle of Jura. Charakter Caol Ila nie należy do najbardziej torfowych whisky z Islay. Charakteryzuje ją bladozłoty kolor i ostry aromat, przypominający morskie powietrze, przesiąknięty wonią wędzonego łososia, z delikatną nutą kwiatowo-pieprzową. Smak słodkawy z wyczuwalnym torfowo-dymnym posmakiem. Jakkolwiek jest sprzedawana jako single malt, to jednak produkcja przeznaczana jest głównie na kategorię blended jako jeden ze składników takich whisky jak Johnnie Walker czy Black Bottle. Na rynku dostępne są wersje 12-, 18- i 25-letnie. Zobacz też Lista destylarni w Szkocji Lista gatunków whisky Linki zewnętrzne Notka smakowa Caol Ila 12 yo i opis destylarni Informacje (ang. • niem. • fr. • hiszp.)
Caol Ila

Caol Ila (рус. Кул Ила) — марка одного из шотландских виски, производимого на одноимённой винокурне, которая расположена на северо-востоке острова Айлей рядом с городком Порт-Аскейг (англ. Port Askaig). Источником воды для напитков служит озеро Лох-Нам-Бан (англ. Loch Nam Ban), которое находится неподалёку. Происхождение названия Название напитка и производства переводится как "Пролив Айлей". Гэльское слово Caol можно толковать как "узкий ручей или пролив". Таким образом, название является ссылкой на то, что винокурня расположена близ пролива между островами Айлей и Джура. История Производство было основано в 1846 году Гектором Хэндерсоном (англ. Hector Henderson), предпринимателем, который владел или был совладельцем ряда других. Однако, он не справился с управлением компанией и в 1854 году продал Caol Ila владельцу производства Isle of Jura Норману Буханану (англ. Norman Buchanan). В 1863 году новый владелец продал производство компании Bulloch Lade & Co из Глазго, занимавшейся купажированием. С тех пор продукция Caol Ila имеет хорошую репутацию среди блендеров, и этот виски входит в состав многих купажей. В 1879 году Bulloch Lade & Co усовершенствовали винокурню, использовав новый в то время строительный материал бетон. К 1880-м на заводе ежегодно производилось более чем 147 000 галлонов виски. В 1920 году Bulloch Lade & Co прекратили своё существование, и для управления винокурней сформировалась Caol Ila Distillery Company Ltd. В 1927 году Distillers Company Limited заинтересовалась Caol Ila, а в 1930 году Scottish Malt Distillers Ltd приобрела в собственность все акции винокурни. Винокурня была закрыта во время Второй мировой войны с 1942 до 1945 гг. из-за военных ограничений на поставку ячменя. В 1972 году она была модернизирована, и количество перегонных кубов увеличилось с двух до шести. На сегодняшний день (2009 год) это самое большое производство виски на острове и принадлежит оно Diageo. См. также Isle of Jura Примечания Ссылки Официальный сайт (англ.) Разные виды виски Caol Ila (недоступная ссылка)
Caol Ila

Caol Ila kull-ila, uttalas på lokal dialekt ungefär som kåll-iila, är ett whiskydestilleri strax utanför Port Askaig på ön Islay belägen utanför Skottlands västkust. Namnet betyder Islays sund på skotsk gaeliska. Destilleriet grundades 1846 av Hector Hendersson. Destilleriet har 6 (3+3) pannor och är det största på Islay. Det ligger vid ett smalt sund mellan öarna Islay och Jura. Endast en smal väg leder dit och på den vägen sker alla transporter till destilleriet med tunga lastbilar. Det går inte att mötas på vägen och mötesplatserna är få så var beredd att backa till närmaste mötesplats. 1972 var destilleriet nedgånget och i stort behov av modernisering. I princip hela anläggningen revs och återuppbyggdes med modern teknik med hög grad av automation. Färjorna till och från Oban via Colonsay passerar förbi destilleriet och på andra sidan sundet syns de högsta topparna på Isle of Jura, The Paps of Jura (skotsk gaeliska: Sgurr na Cìche) Caol Ila tillverkar en klassisk rökig Islaywhisky. Ungefär 90 % av Caol Ila används i olika blended whisky, och 10 % buteljeras som maltwhisky. Produktionen är högt mekaniserad och sex personer tillverkar lika mycket whisky som 18 personer hos konkurrenten Bruichladdich, också på Islay, som har helt manuell tillverkning. Referenser Externa länkar Caol Ila Distillery
Caol Ila (винокурня)

Caol Ila ([kʌl ˈiːlə]; шотл. гел. Chaol Ìle) — винокурня шотландського віскі поблизу Порт Аскаїга на острові Айла, Шотландія. Історія Caol Ila походить від гельського Caol Ìle, назви протоки «Саунд оф Айлей» через розташування винокурні з видом на протоку між Айлей та Джурою. Заснована у 1846 році Гектором Хендерсоном. Винокурня не процвітала і змінила власника у 1854 році, коли Норман Б'юкенен, власник винокурні Jura, перейняв її у свою власність. У 1863 році бізнес придбала компанія Bulloch Lade & Co з Глазго, що спеціалізується на скупці винокурень. За даними перепису населення 1871 року, Данкан Джонстон у той час був керівником винокурні. Данкан був племінником Джона Джонстона з винокурні Lagavulin і двоюрідним братом Джонстона із винокурні Laphroaig, і тому сім'я була пов'язана із ще однією винокурнею на острові. До 1880-х років щороку винокурня виробляла понад 147.000 галонів (близько 556.455,5 літрів) віскі. У 1920 році Bulloch Lade & Co було ліквідовано, і консорціум підприємців утворив компанію Caol Ila Distillery Company Ltd. У 1927 році компанія The Distillers Company придбала контрольний пакет акцій у Caol Ila, а в 1930 році шотландська компанія Malt Distillers Ltd отримала право власності на всі акції. Винокурня закривалася під час Другої світової війни, з 1942 по 1945 рік, через обмеження у воєнний час на постачання ячменю. Відтоді виробництво тривало до 1972 року, допоки не була знесена будівля винокурні. Потім була побудована більша винокурня, спроєктована Джорджем Леслі Дарджем в тому ж архітектурному стилі, що й багато інших його споруд, з великими панорамними вікнами і виробництво відновилося в 1974 році. Компанія врешті стала частиною компанії Diageo. Віскі Caol Ila є одним з найсвітліших віскі «Айла», блідого кольору, з торф'яними, квітковими і перцевими нотками. Окрім того, що продається у вигляді односолодового віскі, воно широко використовується (близько 95 % обсягів виробництва) у купажах, таких як Johnnie Walker та Black Bottle. Починаючи з 1999 року, винокурня також виробляє «високогірний дух», тобто віскі з неочищеного ячменя. Нагороди Різні продукти Caol Ila, як правило, високо оцінюються під час змагання смакових властивостей серед віскі. Зокрема, дванадцятирічне віскі отримало дві двічі золоті, три золоті та одну срібну медаль на конкурсі San Francisco World Spirits Competition у Сан-Франциско між 2005 та 2010 роками. Він також отримав вищий за середній бал 90-95 від журнал Wine Enthusiast у 2005 році. Віскі 18-ти та 25-річної витримки цієї винокурні хоч і не так часто оцінюються сторонніми агенціями, але також мають тенденцію до того, що отримувати високий бал. Див. також Віскі «Айла» Шотландське віскі Віскі Примітки Посилання Офіційний вебсайт Caol Ila (англ.) Caol Ila visitor information [Архівовано 12 лютого 2010 у Wayback Machine.] (англ.) Islay Whisky Society [Архівовано 26 листопада 2020 у Wayback Machine.] (англ.)
Radio Skye

Radio Skye is a local radio station which broadcasts from Portree to the Isle of Skye, as well as the region of Lochalsh, Wester Ross, on the Scottish mainland. History Radio Skye first started under its original name of Cuillin FM, in the mid-1990s, operating a number of temporary Restricted Service Licence broadcasts from a location at the former Aros Centre. The station took its name from the mountain range on Skye, which also made up the background of the station's logo. It launched as a full-time radio service on 3 July 2004, with its coverage initially restricted to the Portree area. The station became available across the Isle of Skye with the launch on 28 July 2007 of a high powered signal from Skriaig on 102.7 FM. On 19 July 2020, Cuillin FM became Radio Skye following a relaunch. In 2022, it extended its signal to previously unserved areas of Sleat and Trotternish, including Staffin. Programming Radio Skye broadcasts live from their studio in Portree, with daily breakfast and drivetime programmes along with regular news bulletins. The daily schedule is also filled with live and pre-recorded shows. The station has a duty to provide at least three hours of Gaelic programming per week. Radio Skye also has outside broadcasting facilities for outdoor and on-location events such as shinty matches, the Highland Games, Piping and Music Festivals, and agricultural shows. References External links Official website
Culross Palace

Culross Palace ist ein Kaufmannshaus in Culross in der schottischen Council Area Fife. Es wurde Ende des 16. Jahrhunderts / Anfang des 17. Jahrhunderts erbaut. Die Anlage ist als Scheduled Monument geschützt. Geschichte Den Palast ließ Sir George Bruce, der Herr von Carnock, in den Jahren von 1597 bis 1611 erbauen. Bruce war ein erfolgreicher Kaufmann, der florierenden Handel mit anderen Hafenstädten am Firth of Forth, den Niederlanden und Schweden trieb. Er war finanziell an der Kohleförderung und der Salzherstellung beteiligt. Er soll die erste Kohlenmine, die sich bis unter das Meer erstreckte, abgeteuft haben. Viele der Baumaterialien des Palastes beschaffte Bruce aus dem Ausland. Baltische Kiefern, rote Hohlpfannen und holländische Bodenfliesen und Gläser kamen zum Einsatz. Außen fällt der Einsatz von Staffelgiebeln auf, einschließlich der Statue einer Frau mit Schleier, die auf einer Giebelstufe steht. Der Palast hat schön dekorierte Innenräume mit Wand- und Deckengemälden, Möbeln aus dem 17. und 18. Jahrhundert und eine wunderbare Sammlung von Tonwaren aus Staffordshire und Schottland. Auch wenn es sich bei den Landhaus nie um eine königliche Residenz handelte, besuchte es doch König Jakob I. von England im Jahre 1617. Der Palast wird heute vom National Trust for Scotland verwaltet, der einen Mustergarten im Stil des 17. Jahrhunderts anlegen ließ, komplett mit Hochbeeten, einem gedeckten Steg und Wegen, die mit gemahlenen Muscheln belegt sind. Die Kräuter, Gemüse und Obstbäume im Garten sind von Arten, die man Anfang des 17. Jahrhunderts pflanzte. 2019 wurde Culross Palace von rund 25.000 Personen besucht. 2024 betrug die Besucherzahl etwa 26.000 Personen. Siehe auch Liste der Liegenschaften des National Trust for Scotland Einzelnachweise Weblinks Culross Palace. National Trust for Scotland Stich des Culross Palace in 1693 von John Slezer in der National Library of Scotland.
Culross Palace

Culross Palace is a late 16th to early 17th century merchant's house in Culross, Fife, Scotland. The palace, or "Great Lodging", was constructed between 1597 and 1611 by Sir George Bruce, the Laird of Carnock. The house was mainly built in two campaigns. The south block in 1597 and the north building in 1611, the year when George Bruce was knighted. Bruce was a successful merchant who had a flourishing trade with other Forth ports, the Low Countries and Sweden. He had interests in coal mining, salt production, and shipping, sending William Stewart to Spain for wine, and is credited with sinking the world's first coal mine to extend under the sea. Many of the materials used in the construction of the palace were obtained during the course of Bruce's foreign trade. Baltic pine, red pantiles, and Dutch floor tiles and glass were all used. The exterior boasts the use of crow-stepped gables, including a statue of a veiled woman posing on the gable step. The palace features fine interiors, with decorative mural and ceiling painting, 17th and 18th-century furniture and a fine collection of Staffordshire and Scottish pottery. Although it was never a royal residence, James VI visited the Palace in 1617. The palace is now in the care of the National Trust for Scotland who have restored a model seventeenth-century garden, complete with raised beds, a covered walkway and crushed shell paths. The herbs, vegetables and fruit trees planted in the garden are types that were used in the early seventeenth century. The renaissance paintwork was restored in 1932 for the National Trust and again in the 1990s by conservators from Historic Environment Scotland. On the second floor of the south block a ceiling painting includes 16 emblems adapted from Geffrey Whitney's A Choice of Emblemes (London, 1586). The north block has the fragmentary remains of a scene showing the Judgement of Solomon, and extensive original decorative painting. References External links Culross Palace - official site at National Trust for Scotland Engraving of nearby Culross House in 1693 by John Slezer at National Library of Scotland