NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Craigleith

Craigleith ist eine kleine Insel im Firth of Forth vor North Berwick in East Lothian. Der Name der Insel ist auf das gälische Creag liath zurückzuführen und bedeutet grauer Felsen. Die Insel bildet eine Kette mit drei weiteren Inseln (Bass Rock, Fidra und The Lamb) im Firth of Forth und liegt am nächsten zum Hafen von North Berwick. Wie auch auf den anderen drei Inseln befinden sich dort Seevögelkolonien. Weblinks Craigleith Web Cam Webcam des Scottish Seabird Centre auf der Insel
Craigleith

Craigleith (Scottish Gaelic: Creag Lìte) is a small island in the Firth of Forth off North Berwick in East Lothian, Scotland. Its name comes from the Scottish Gaelic Creag Lìte meaning "rock of Leith". It is 45 metres (148 feet) at its highest point. Geography and geology Craigleith is part of a chain of four islands near North Berwick, along with Bass Rock, Fidra and the Lamb. Of these, it is the closest to the town's harbour. Like these other nearby islands, Craigleith is a bird colony. Divers often explore the area around the island. Craigleith is a laccolith, a lava dome. (The Lothians are dotted with evidence of ancient volcanic activity, such as Bass Rock and Arthur's Seat.) Craigleith is made up of essexite, which is popular for making curling stones. History and wildlife Historically, Craigleith was a rabbit warren, where the animals were deliberately bred for food. Rabbits were wiped out by myxomatosis in the 1950s. They were mysteriously re-introduced onto the island in 2008, and some have been seen recently. In 1814, Sir Hew Dalrymple purchased the island from North Berwick Town Council. The puffin colony on Craigleith, once one of the largest in Britain with 28,000 pairs, became endangered from 1999 onwards, due to an invasion of the non-endemic plant tree mallow, thriving with warmer winters, which choked the puffins' burrows, preventing them from rearing their chicks, or "pufflings". An ongoing project, SOS Puffin, led by the Scottish Seabird Centre at North Berwick, was launched early in 2007 after one of the Centre's volunteers, Maggie Sheddan, noticed the ever-decreasing numbers of puffins. Since then, hundreds of volunteers have been working hard to rid the island of the problem, ferried out by boat from the Seabird Centre during the winter months, when the puffins are out at sea. Initial results show signs that the puffins are starting to return to the island to breed. Cormorants, shags and guillemots breed here. The Scottish Seabird Centre has solar-powered cameras on the islands which transmit images of the puffins and other wildlife on the island via live webcams. Daily boat trips around the island have been made since 2008. In 2026 Hew Dalrymple sold the island, along with the neighbouring Bass Rock, to RSPB Scotland. See also List of islands of Scotland External links Report of overnight stay on the island References Further reading Haswell-Smith, Hamish (2004). The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
Craigleith (île)

Craigleith est une petite île du Firth of Forth, non loin de North Berwick dans l'East Lothian (Écosse). Son nom vient de l'écossais Creag liath, « roche grise ». Craigleith est la première des quatre îles de North Berwick avec Bass Rock, Fidra et The Lamb. Il s'agit de l'île la plus proche du port de North Berwick. Comme la plupart des îles du Firth of Forth, Craigleith abrite une colonie aviaire. Des plongeurs s'exercent fréquemment à proximité de l'île. Notes et références Articles connexes Liste des îles du Firth of Forth Portail de l’Écosse Portail des îles Portail de la mer du Nord
Крейглит

Крейгли́т (англ. Craigleith, гэльск. Creag Liath) — небольшой остров вулканического происхождения в Шотландии. Лежит в заливе Ферт-оф-Форт в полутора килиметрах к северу от гавани города Норт-Берик. Высота до 24 м. Входит в состав области Восточный Лотиан. Название в переводе с гэльского — Серая скала. На острове обитают колонии морских птиц — большие бакланы, хохлатые бакланы, кайры, тупики и другие.
Crawford Priory

Crawford Priory ist die Ruine eines ehemaligen Herrenhauses in den schottischen Lowlands. Sie liegt fünf Kilometer südwestlich von Cupar unweit des Dorfes Springfield im Verwaltungsbezirk Fife. Geschichte Ursprünglich wurde Crawford Priory 1758 vom 21. Earl of Crawford erbaut. Zwischen 1809 und 1811 erfolgte aber ein umfassender Um- und Ausbau, der das Aussehen des Gebäudes vollständig veränderte. 1809 beauftragte Lady Mary Lindsay Crawford zunächst den Architekten David Hamilton mit der Neugestaltung. 1811 wurde Hamilton durch James Gillespie Graham abgelöst. Sowohl Hamilton als auch Graham ließen das Herrenhaus im neugotischen Stil umbauen, wobei sich Graham noch stärker an den vom Kirchenbau bekannten Formen der Gotik orientierte als Hamilton. Im Jahr 1833 starb Lady Mary Lindsay Crawford und vererbte Crowford Priory an die Earls of Glasgow. 1871 ließ das damalige Oberhaupt der Familie, George Frederick Boyle, 6. Earl of Glasgow, den Bau an der Ostseite um eine Kapelle erweitern. Dessen Nachfolger, David Boyle, 7. Earl of Glasgow, verkaufte Crowford Priory schließlich aufgrund hoher Schulden an Thomas Cochrane, der 1919 zum Baron Cochrane of Cults erhoben wurde. Dieser ließ 1920 den Eingangsbereich des Anwesens um eine Vorhalle erweitern. Wegen der enormen Unterhaltskosten schlossen die Cochrane of Cults in den nachfolgenden Jahrzehnten Teile des Gebäudes. Nach dem Tod des 2. Barons Cochrane of Cults, Thomas George Frederick Cochrane, 2. Baron Cochrane of Cults, im Jahr 1968 gaben sie Crowford Priory 1971 endgültig auf. Seitdem verfällt das Anwesen. Beschreibung Crawford Priory ist im Wesentlichen ein gotisches Herrenhaus aus dem 19. Jahrhundert. Der Bau ist mit Strebepfeilern und Fialen verziert. Cranfort Priory liegt im Nordosten von Fife. Heute ist der Innenausbau fast vollständig zerstört, nur die Außenmauern sind in weiten Teilen erhalten geblieben. Die Ruine ist aufgrund von Sicherheitsvorschriften nicht öffentlich zugänglich. Weblinks Crawford Priory. The Editors of The Gazetteer for Scotland, abgerufen am 30. August 2012 (englisch). Crawford Priory, Cupar, March 2008. Derelict Places, abgerufen am 30. August 2012 (englisch, Fotografien von der Ruine). Eintrag zu Crawford Priory auf trove.scot, der Datenbank von Historic Environment Scotland (englisch) Einzelnachweise
Landshut Bridge

Landshut Bridge is a road bridge in Elgin, Moray, Scotland which crosses the River Lossie. The bridge is named after Landshut in Bavaria, Germany, a twin town of Elgin. History The bridge was designed as part of the Elgin Flood Alleviation Scheme as a replacement for Pansport Bridge, which was in the same location. Landshut Bridge is longer and has an additional span in order to cross a second channel of the River Lossie added as part of the flood alleviation project. Construction began in 2011. A temporary bridge was installed adjacent to the construction site to allow Pansport Bridge to be demolished and Landshut Bridge to be constructed. The bridge was completed in July 2014. Design The bridge is 75 metres (246 feet) long and has two spans. The deck is cable-suspended. The main contractor was Morrison Construction and the steelwork was erected by the Cleveland Bridge & Engineering Company. See also List of bridges in Scotland References External links Media related to Landshut Bridge, Elgin at Wikimedia Commons
Stenhousemuir Football Club

El Stenhousemuir Football Club es un club de fútbol de Escocia, con sede en Stenhousemuir. Fue fundado en 1884 y compite en la Scottish Championship, la segunda categoría del fútbol escocés. Estadio Jugadores Palmarés Torneos nacionales Cuarta División de Escocia (2): 1998-99, 2023-24 Scottish Challenge Cup (1): 1995–96 Referencias Enlaces externos Sitio web oficial (en inglés)
Stenhousemuir Football Club

Le Stenhousemuir Football Club est un club écossais de football basé à Stenhousemuir. Historique 1884 : fondation du club 1893 : 1re participation à la Midland Football League 1897 : 1re participation à la Central Football Combination 1909 : 1re participation à la Central Football League 1921 : 1re participation à la Scottish Football League 7 novembre 1951 : 1er match en Écosse de nuit avec éclairage, à l'Ochilview Park contre Hibernian 2018 : Le club est promu en Championnat de D3. 2019 : Le club est relegué en Championnat de D4. 2024 : Le club est promu en Championnat de D3. 2026 : Le club est promu en Championnat de D2. Palmarès Scottish Challenge Cup (1) Vainqueur : 1996 Scottish Qualifying Cup (2) Vainqueur : 1901, 1902 Central Football Combination (3) Vainqueur : 1898-1899, 1900-1901 et 1901-1902 Midland Football League (1) Vainqueur : 1895-1896 League Two (D4). Vainqueur : 2023-2024 Joueurs emblématiques Graeme Armstrong Entraîneurs 1999-2000 : Graeme Armstrong Notes et références Liens externes (en) Site officiel Ressource relative au sport : Transfermarkt Portail du football Portail de l’Écosse
Stenhousemuir FC

Stenhousemuir FC is een Schotse voetbalclub uit Stenhousemuir in Falkirk (raadsgebied). De club werd in 1884 opgericht door Peter Hutton en speelde nooit in de hoogste klasse, wel bracht de club 47 seizoenen in de 2de klasse door. In 1921 sloot de club zich bij de League aan, de beste prestatie in de 2de klasse was er in 1958/59 toen de club 3de eindigde, 2 jaar later herhaalden The Warriors deze positie. In 1998 degradeerde de club voor de eerste keer in het bestaan, de 4de klasse werd pas midden jaren 90 opgericht, een jaar later promoveerde de club voor het eerst. Na enkele seizoenen vierde klasse promoveerde de club in 2009 weer. Nieuwe degradaties volgden in 2017 en 2019. Erelijst Scottish League Challenge Cup Winnaar (1): 1995 Eindklasseringen Records Grootste overwinning: 9-2 tegen Dundee UTD in 1937 Grootste nederlaag: 2-11 tegen Dunfermline Athletic in 1930 Hoogste aantal toeschouwers: 12 500 tegen East Fife in 1950 Externe links Officiële club site Norwegian fan site
Стенхаусмюир (футбольный клуб)

«Стенхаусмюи́р» (англ. и скотс Stenhousemuir F.C.) — шотландский футбольный клуб из одноимённого города, выступающий в Шотландском Чемпионшипе. Основан в 1884 году, домашние матчи, начиная с 1890 года, проводит на стадионе «Очилвью Парк», вмещающем 3776 зрителей. Клуб вступил в шотландскую лигу в 1921 году, стабильно выступал во втором дивизионе, но ни разу не поднимался в высший, наиболее близко к выходу в высший дивизион «Стенхаусмюир» подходил в сезонах 1958/59 и 1960/61, когда занимал третьи места во втором дивизионе. Достижения Третий дивизион Шотландии: Вице-чемпион (1): 1998/99. Шотландский кубок вызова: Победитель (1): 1995/96. Ссылки Официальный сайт (англ.)
Stenhousemuir FC

Stenhousemuir FC är en skotsk fotbollsklubb från just orten Stenhousemuir i Falkirks kommun. Klubben är medlem i Scottish Professional Football League och spelade säsongen 2018/2019 i Scottish League One. Genom mycket av sin historia har klubben spelat i de lägre divisionerna, men har de senaste säsongerna spelat i de högre divisionerna. Den senaste framgången kom när laget kvalade upp till Scottish League One 2018 året efter att de blivit nedflyttade till League Two. Historia Klubben bildades 1884 genom en utbrytning ur det lokala laget Heather Rangers och det skulle dröja fram till 1890 innan det nybildade laget började använda Ochilview Park som sin hemmaarena. Under det tidiga 1900-talet hade klubben en kort period av framgång, där man vann Scottish Qualifying Cup både 1901 och 1902. 1928 brann en träläktare ner på arenan och arenan fick därför en ny läktare, som dock behövde byggas på i efterhand på grund av en planeringsmiss. Säsongen 1936–37 kunde klubben notera sin hittills största vinst mot Dundee United FC och lite drygt ett decennium senare noterades arenan Ochilview Parks hittillsvarande publikrekord på 12 500 personer under kvartsfinalmatchen i Scottish Cup mot East Fife FC säsongen 1949–50. Lagets bästa säsong var1960/61 när dom slutade på tredjeplats i division två med 50 poäng och 99 gjorda mål. Meste målgöraren genom tiderna är Robert Taylor med 32 mål säsongen 1925/26. Sommaren 1964 avsöljade Rangers FC sin plan på att försöka utesluta Stenhousemuir och fyra andra lag från högstaligen. Detta motiverades med att dessa fem lag var de med minst publikstöd. Stenhousemuir och de andra lyckades avvärja planen och kunde spela vidare i ligan, delvis tack vare stöd från andra lag i ligan. Supportrar Kända fans är bland annat Michael Palin och Brendan Foster. Stenhousemuir FC har en norsk supporterklubb som grundades 1992 och hade över 100 medlemmar 2011. Kända spelare Fiona Brown Neil Alexander Kenny Miller Graeme Armstrong Referenser
Стенхаузмур (футбольний клуб)

«Стенхаузмур» (шотл. Stenhousemuir) — професійний шотландський футбольний клуб з міста Стенхаузмур. Виступає у шотландській Першій лізі як член Шотландської професійної футбольної ліги. Домашні матчі проводить на стадіоні «Охілв'ю Парк», який вміщує 3 746 глядачів. Короткі відомості «Стенхаузмур» був заснований в 1884 році. Клуб вступив в Шотландську футбольну лігу в 1921 році. Команда стабільно виступала у другому дивізіоні, але жодного разу не піднімався у вищий. Найближче до виходу у вищий дивізіон «Стенхаузмур» підходив в сезонах 1958-59 і 1960-61, коли займав третє місце у другому дивізіоні. Посилання Офіційний сайт [Архівовано 16 грудня 2020 у Wayback Machine.]
Croft Moraig

Croft Moraig ist ein Steinkreis in der schottischen Council Area Perth and Kinross. Historisch lag er in der traditionellen Grafschaft Perthshire. Er liegt an der Zufahrt zum Bauernhof Croftmoraig südlich der A827 die von Aberfeldy nach Kenmore führt. Die Anlage ist als Scheduled Monument denkmalgeschützt. Beschreibung Bei den meisten Steinkreisen in Perthshire handelt es sich um die kleine, aus vier Steinen gebildete Form. Bei komplizierten Kreisen, wie Croft Moraig, ist es oft schwierig die verschiedenen Perioden zu bestimmen. Die Ersterrichtung und die Umbauten unterstreichen die Bedeutsamkeit ritueller Zentren während des 3. und 2. Jahrtausends v. Chr. Große Steinkreise wurden bereits um 3000 v. Chr. errichtet, während die kleinen, leicht ovalen „Kreise von Tayside“, wie Croft Moraig, wahrscheinlich erst im frühen ersten Jahrtausend errichtet wurden (Bradley und Sheridan 2005). Abfolge Bei Croft Moraig ergab die 1965 erfolgte Ausgrabung, dass eine Henge, ein neun Meter großer unregelmäßiger Kreis aus Holzpfosten die frühste Periode darstellt. Das Henge wurde durch ein Oval von 6,4 × 7,9 Metern aus acht 0,8 bis 1,4 Meter hohen Felsblöcken ersetzt, die durch eine Steinreihe aus drei Monolithen ergänzt wurde, die südlich außerhalb des Kreises stehen. Diese Erstellung war vermutlich mit dem 11,4 Meter weiten Ring aus Steinen und Felsblöcken verbunden, der die äußere Begrenzung bildet. Ein Felsblock an der Südseite ist mit Cup-and-Ring-Markierungen versehen. Neben 21 Schälchen sind zwei Schälchen (englisch cups) mit Ringen vorhanden. Der Steinkreis zwischen dem äußeren Ring und dem inneren Oval stellt die 3. Periode dar. Es bestand aus neun 1,7 bis 2,1 Meter hohen Steinen. Diesmal wurden etwa 4,5 Meter östlich davon ein 2,2 Meter hohes Steinpaar errichtet. Literatur Anna Ritchie, Graham Ritchie: Scotland. Archaeology and Early History. Thames and Hudson Ltd., London 1981, ISBN 0-500-02100-7, (Ancient places and people 99). Ian A. G. Shepherd: Exploring Scotland’s Heritage. Grampian. HMSO, Edinburgh 1986, ISBN 0-11-492453-8. Richard Bradley, Ann Sheridan: Croft Moraig and the chronology of stone circles. In: Proceedings of the Prehistoric Society. Band 71, 2005, S. 269–281. Courtney Nimura, Richard Bradley: The Use and reuse of stone circles: Fieldwork at five Scottish monuments and its implications. Oxbow Books, 2016, ISBN 1-78570-243-2. Einzelnachweise Weblinks Eintrag zu Croft Moraig auf trove.scot, der Datenbank von Historic Environment Scotland (englisch) Beschreibung engl. + Bilder
Croft Moraig Stone Circle

Croft Moraig Stone Circle (also Croftmoraig) is a prehistoric stone circle situated four miles southwest of Aberfeldy, Scotland (grid reference NN79754726). It is a scheduled monument. Location The stone circle is situated by the side of the A827 road between Aberfeldy and Kenmore. It stands to the northeast of Loch Tay on low ground beneath steep mountainsides. Description The stone circle is a complex multi-phase site. The stone circle shows many features typical to the area including a recumbent stone, graded circle-stones, a south-southwest orientation, quartz pebbles and an outer stoney bank. The stones are of dark grey schist. Excavations The stone circle was excavated in 1965. It was found to have three phases of construction, the first phase being fourteen timber posts arranged in a horseshoe pattern measuring 8 metres by 7 metres. The mouth of the horseshoe had a post set just inside it, and in the centre of the horseshoe there was a boulder with some burnt bone near it. In the second phase the timber posts were replaced by a horseshoe setting of 8 standing stones, about 8 metres by 6 metres. This was surrounded by a stone bank around 17 metres in diameter. On top of the bank, to the southwest was a two-metre stone with 23 cup marks on it. In the third phase a circle of 12 standing stones about 12 metres in diameter was erected around the horseshoe. There was an entrance in the southeast marked by two external stones with two adjacent graves. Dating evidence was provided by some sherds of pottery from phase 2 of the site, dating to around 2000 BC. See also Stone circles in the British Isles and Brittany List of stone circles References External links Media related to Croft Moraig Stone Circle at Wikimedia Commons
Pittodrie Stadium

Pittodrie Stadium je fotbalový stadion v skotském městě Aberdeen. Stadion se stal jedním z prvních stadiónů ve Spojeném království, které měli všechny místa k sezení. S kapacitou 22 199 míst je jedním z největších stadiónů ve Skotsku. Kromě ligových zápasů se zde občas odehrávají i mezinárodní zápasy a příležitostně i ragby. Vystoupili zde hudebnici Elton John a Rod Steward. Historie Prvním nájemníkem byl tým Aberdeen, předchůdce Aberdeen FC. 2. září 1899 bylo odehráno první utkání na novém stadionu Pittodrie Park, domácí zvítězili 7-1 nad týmem Dumbarton. Od roku 1903 se stal domovem mužstva Aberdeen FC (14. dubna 1903 se 3 místní kluby: Aberdeen, Victoria United a Orion spojili do jednoho týmu nesoucí název Aberdeen Football Club). Dne 15. srpna 1903 přišlo 8000 diváků sledovat první zápas nového týmu Aberdeen FC, když remizovali 1-1 s týmem Stenhousemuir. S rostoucí popularitou týmu bylo postupně stadion rozšiřován. V roce 1925 byla postavena hlavní tribuna, kde se nachází klubové kanceláře, šatny a místnosti s trofejemi. Po druhé světové válce tým vyhrál svou první trofej, když vyhrál Skotský pohár. Rekordní účast 45,061 návštěvníků sledovalo 13. března 1954 utkání mezi Aberdeenen FC a Hearts of Midlothian ve Skotském Poháru. Od 1. srpna 1968 se změnil název na Pittodrie Stadium. 6. února 1971, oheň zničil část hlavní tribuny, šatny a kanceláře klubu. Poslední vylepšení stadionu přišlo v roce 1993, když byla na východní straně postavena nová Richard Donald Tribuna. Dne 1. srpna 1993 byla nová tribuna otevřena zápasem v Ligovém Poháru proti celku Clydebank. Tribuny Hlavní Tribuna Nachází se zde klubové kanceláře, místnosti s trofejemi. Na levé straně Tribuny vystupují hráči na hřiště. Na tribuně se nacházejí VIP boxy. Nejdražší lístky jsou na tuto tribunu. Na východní straně se nachází klubový obchod. Merkland Tribuna Tribuna je pojmenována po ulici, která se nachází za tribunou(tribuna je také známá jako 'Paddock'). Tribuna je zaměřena na návštěvy rodin, tomu je přizpůsobena snížená ceny lístků. K dispozici je také sekce pro zdravotně postižené v blízkosti hřiště. Vchod na tribunu dominuje průčelí postavené z žuly. Richard Donald Tribuna Tribuna je pojmenována po bývalém předsedovi klubu Donaldu Richardovi. Tribuna byla dokončena v roce 1993 za cenu 4,5 milionu liber. Je zde více než 6000 míst k sezení. Na této tribuně se nacházejí pokoje, které jsou používány pro firemní akce. Jižní Tribuna Tribuna je pojmenovaná podle jižní strany, kde stojí. Kapacita tribuny je přibližně 8 400 míst. Část tribuny není zastřešená. Od roku 1993 se nejvýchodnější část používá pro fanoušky hostí. Při jejich velkém počtu, se dá sektor hostů rozšířit až k půlící čáře. Na této tribuně jsou umístěna televizní a komentátorská místa. Budoucnost Navzdory všem vylepšení stadionu je jeho budoucnost nejasná. Klub totiž plánuje že se přestěhuje na nový stadion "New Aberdeen Stadium" Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Pittodrie Stadium na Wikimedia Commons http://www.stadiumguide.com/pittodrie.htm
Pittodrie Stadium

Pittodrie Stadium (ofte bare kaldet The Pittodrie) er et fodboldstadion i Aberdeen i Skotland. Stadionet er hjemmebane for Premiership-klubben Aberdeen FC. Det har plads til 22.199 tilskuere, og alle pladser er siddepladser. Pittodrie Stadium blev indviet i 1899, og har været Aberdeen FC's hjemmebane siden 1903. Eksterne henvisninger Stadionprofil
Pittodrie Stadium

El Pittodrie Stadium es un estadio de fútbol situado en la ciudad de Aberdeen, Escocia. Fue utilizado por primera vez en 1899 y desde 1903 ha sido sede del Aberdeen Football Club. Desde entonces, ha sido escenario de una serie de primicias en el campo de diseño de estadios, en particular convirtiéndose en uno de los primeros estadios con todas sus localidades sentadas en el Reino Unido.​ En la actualidad es uno de los estadios de fútbol más grandes de Escocia y tiene una capacidad para 22 199 espectadores; sólo Celtic Park, Murrayfield, Hampden Park e Ibrox son más grandes. Además de su función principal de organizar partidos de fútbol como local para el Aberdeen FC, también ha sido sede de varios torneos internacionales escoceses y los partidos ocasionales de rugby. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Escocia Referencias Bibliografía Inglis, Simon (1996). Football Grounds of Britain. Collins Willow. ISBN 0-00-218426-5. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pittodrie Stadium. Sitio web oficial
Pittodrie Stadium

Pittodrie Stadium je stadion u škotskom gradu Aberdeenu. Stadion je izgrađen 1899.g. Stadion prihvaća 22,199 gledatelja i bio je prvi stadion u Ujedinjenom Kraljevstvu koji je bio potpuno natkriven i imao sva sjedeća mjesta. Osim klupskog nogometna stadion je ugostio i Škotsku nogometnu reprezetaciju. Stadion služi i za ragbi utakmice i koncerte. 2. rujna 1899.g. je odigrana prva utakmica na tada Pittodrie Parku.
Pittodrie Stadium

Il Pittodrie Stadium è uno stadio situato a Aberdeen, in Scozia. Lo stadio è stato inaugurato nel 1899 e ospita le partite casalinghe del Aberdeen Football Club dal 1903. Ha una capienza di 22.199 persone. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Pittodrie Stadium Collegamenti esterni Sito ufficiale, su afc.co.uk.
Pittodrie Stadium

Pittodrie Stadium – stadion piłkarski znajdujący się w szkockim mieście Aberdeen. Został oficjalnie otwarty w 1889, a w 1903 stał się siedzibą klubu Aberdeen F.C. Początkowo obiekt był nazywany Pittodrie Park, a funkcjonującą do dziś nazwę otrzymał w 1960. Aktualna pojemność stadionu to 22 199 miejsc, a rekord frekwencji został ustanowiony w 1954, kiedy to na trybunach podczas meczu z Heart of Midlothian FC zasiadło 45 061 widzów. Pittodrie Stadium był pierwszym stadionem w Wielkiej Brytanii z wszystkimi miejscami siedzącymi i w pełni zadaszonymi trybunami. Linki zewnętrzne Pittodrie Stadium. stadiumguide.com. [dostęp 2020-12-01]. (ang.).
Pittodrie Stadium

O Pittodrie Stadium é um estádio de futebol situado na cidade de Aberdeen, na Escócia. Foi primeiramente usado pelo Aberdeen de 1899 até 1903. É um dos maiores estádios de futebol da Escócia, sendo menor só do que o Hampden, Celtic Park e Ibrox. O Pittodrie também está sendo usado ultimamente em jogos da Seleção Escocesa de Futebol, jogos de rugby e em shows de música, tendo Elton John como última atração.