North Ronaldsay

North Ronaldsay (skotsk: North Ronalshee) er den nordligste ø i øgruppen Orkneyøerne nord for Skotlands fastland. Med et areal på 690 hektar er det den fjortende største i øgruppen. Øen nævnes i Orkneyinga saga; i moderne tid er den kendt for sit historiske fyrtårn, Dennis Head Old Beacon opført i 1789, sit rige fugleliv og sin fårrace. Geografi North Ronaldsay ligger omkring 4 km nord for sin nærmeste nabo, Sanday. Øen er omkring 5 km lang og defineres af to store sandede bugter: Linklet Bay på østkysten og South Bay mod syd. Den vestlige del af øen er meget klippefyldt med mange skær. North Ronaldsay er lavtliggende og udsat; klimaet er yderst omskifteligt og ofte barskt. De omkringliggende farvande er stormfulde og farlige og har været et berygtet ”skibskirkegård” (deraf det usædvanligt tidlige behov for et fyrtårn på øen). Hollandstoun i den sydlige del af øen er den største bebyggelse; den ligger omtrent lige langt fra flyvepladsen og kajen. North Ronaldsay huser også et fugleobservatorium. En 1,8 tørmur er bygget omkring øen med det formål at holde de lokale tangædende får væk fra agerlandet. Historie Et velbevaret broch-tårn fra jernalderen, kendt som Broch of Burrian, ligger på den sydlige spids af øen. Udgravninger i 1870–71 afslørede et stort antal jernalder- og piktiske genstande, og stedet var beboet frem til norrøn bosættelse på Orkneyøerne i 800-tallet. Ifølge Orkneyinga saga dræbte Torf-Einarr, den norrøne Orkney-jarl fra 900-tallet, Halvdan Langben på North Ronaldsay som hævn for Halvdan og hans bror Gudrød Ljomes drab på Rögnvald Eysteinsson, Torf-Einarrs far. Halvdan og Gudrød, sønner af kong Harald Hårfager af Norge, havde omringet Rögnvald i hans hus og sat ild til det. Harald, der angiveligt rystet over sine sønners handlinger, afsatte Gudrød og gav Rögnvalds ejendomme tilbage til Rögnvalds søn, Thorir Rögnvaldarson, mens Halvdan flygtede vestpå til Orkneyøerne og fordrev Torf-Einarr. Fra en base i Caithness bekæmpede Torf-Einarr Halvdans besættelse af øerne. Efter et søslag og en hensynsløs kampagne på land opdagede Torf-Einarr Halvdan skjult på North Ronaldsay. Sagaerne beretter, at Halvdan blev fanget og ofret til Odin som en blodørn. Skibet Joseph fra King's Lynn forliste på Bride’s Ness-stranden i april 1586. Besætningen reddede de bronzekanoner, de kunne, men de blev konfiskeret af Orkneyjarlen. Den 'New Description', der ledsager Blaeus kort, beskriver øen som "vid, flad, lav og tør, prydet af St. Olaf-kirken og med de samme ulemper som Sanday, hvorfra den er adskilt af det langt mest skrækindjagende hav.” Forfatteren var sandsynligvis Walter Stewart, moderator for Orkney-præsteskabet i 1642–43. Selvom han kendte de sydlige øer bedre end de nordlige, er der ingen grund til at betvivle hans udsagn, selvom ingen andre kilder nævner en dedikation til St. Olaf på North Ronaldsay. Dickins skriver, at ”dette sandsynligvis er øens sognekirke, beliggende nær Holland”. Holland House blev opført i 1727; Old Beacon, der blev opført i 1789, var det tredje fyrtårn bygget af Thomas Smith for Commissioners of the Northern Lights. Oversigt over befolkningsudvikling: Transport Fly fra North Ronaldsay Airport forbinder øen med Kirkwall på Mainland, ligesom en ugentlig færge drevet af Orkney Ferries også gør. Om sommeren sejler færgerne tirsdag og fredag. Flyvninger subsidieres til £36 retur – eller £21 retur for dem, der bliver mindst én nat. Økonomi De vigtigste erhverv på øen er crofting og fåreavl, hvor den særlige North Ronaldsayfårerace hovedsageligt holdes i fællesskab. Turisme spiller også en vigtig rolle. Øen har en befolkning på 60, hvoraf omtrent halvdelen er efterkommere af lokale familier og den anden halvdel tilflyttere. Der er stor interesse i at tiltrække nye familier med børn for at holde skolen åben. Referencer Litteratur Haswell-Smith, Hamish (2004). The Scottish Islands. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7. Eksterne henvisninger