Rosebank (винокурня)

Rosebank — історична винокурня з виробництва солодового віскі в Шотландії, в регіоні Лоуленд. Заснована Джеймсом Ренкіном 1840 року на околиці міста Фолкерк, на березі каналу Форт—Клайд. Особливістю винокурні було застосування потрійної дистиляції спільно з охолодженням дистиляту у великих мідних змійовиках. Продукція Rosebank відзначалася високою якістю і здобула собі репутацію одного з найкращих віскі в своєму регіоні, а сама винокурня отримала неофіційну назву: «Король низовин» (англ. King of the Lowlands). Наприкінці 1980-хроків, в галузі виробництва віскі наростали масштабні кризові явища і компанія United Distillers, яка на той час була власником Rosebank, прийняла рішення про закриття підприємства з метою оптимізації власного бізнесу. Відтак 1993 року, винокурня зупинила виробництво. 2002 року земельну ділянку підприємства було продано компанії British Waterways. А на початку 2009 року виявили, що закрите підприємство було пограбовано мисливцями за металом. Було вкрадено оригінальні мідні перегінні куби і унікальний чан для сусла XIX століття, завдяки особливостям яких віскі Rosebank здобуло свою славу. На той момент здавалося, що це остаточний кінець історії видатного бренду. В жовтні 2017 року компанія Ian Macleod Distillers оголосила про намір врятувати винокурню. Компанії знадобилося майже 6 років і близько 12 мільйонів фунтів інвестицій, щоб в липні 2023 винокурня знову розпочала виробництво. Перша діжка була наповнена дистилятом 18 липня 2023 року. А 7 червня 2024 винокурня відчинила свої двері для відвідувачів. Історія Введення в експлуатацію 1790 року судноплавного каналу Форт—Клайд, який поєднав водним шляхом східне і західне узбережжя Шотландії і фактично два головних міста країни Глазго та Единбург, викликало бурхливий розвиток економічної активності в населених пунктах вздовж берегів каналу. Серед іншого почали відкриватися винокурні, продукцію яких тепер можна було легко доправити до найбільших споживачів всередині Шотландії. Перші записи про виробництво віскі поблизу Фолкерку датовані 1798 роком. В цих записах згадуються брати Старк, які керували винокурнею Camelon, яка ймовірно знаходилась в однойменному селі Камелон, на протилежному від Фолкерку березі каналу. Також існують згадки про існування в цій місцевості винокурні з назвою Rosebank. Про перший Rosebank залишилось дуже мало відомостей, відомо лише, що власником підприємства був Джеймс Робертсон, а період активної діяльності припав на 1817 — 1819 роки. Точне місце знаходження і подальша доля цього підприємства залишаються невідомими. Автентична винокурня Історія оригінальної винокурні Rosebank розпочалася 1840 року, коли ліцензований бакалійник та торговець з Файфу, Джеймс Ренкін, придбав солодове виробництво Camelon і на його місці збудував власну винокурню, яку назвав Rosebank. На час заснування винокурні назва Rosebank вже була впізнаваною в цьому регіоні. Відкрита місцевість на захід від Фолкерку вже довгий час була відома під цією назвою, завдяки кущам диких троянд, якими в ті роки рясно були вкриті береги каналу Форт—Клайд. Також неподалік місця де побудували винокурню знаходився маєток Rosebank, який згодом, в другій половині XIX століття, був викуплений Робертом В. Ренкіном, сином засновника винокурні. Винокурня перебувала у власності сім'ї Ренкін майже до кінця XIX століття і весь цей час бізнес процвітав. Спочатку справою опікувався сам Джеймс Ренкін, а згодом винокурню очолювали його сини. Вже 1845 року підприємство довелося розширювати, а коли у 1861 році остаточно збанкрутувала винокурня Camelon, сім'я Ренкін викупила її, старі будівлі знесли і збудували на їх нові солодові виробництва. З тих пір солод який виготовлений на солодівнях в Камелоні, висушувався, пакувався в мішки і перевозився мостом через канал до солодового складу винокурні Rosebank. 1864 року винокурня зазнала масштабної реконструкції. 1886 року винокурню відвідав видатний британський історик і дослідник алкогольної індустрії, Альфред Барнард. Завдяки його записам збереглося чимало інформації про обладнання винокурні та про організацію й масштаби тогочасного виробництва. Так з нотаток Барнарда, можна дізнатися, що вже на кінець XIX століття річний обсяг виробництва складав 123 000 імперських галонів (близько 560 000 літрів), а загальна місткість п'яти митних складів, що належали винокурні дозволяла зберігати до півмільйона імперських галонів (близько 2,3 мільйони літрів) готової продукції. Винокурня розташована на березі судноплавного каналу мала прямий зв'язок з морем, що дозволяло транспортувати її продукцію в будь-які куточки світу. Також в межах однієї милі від підприємства знаходились товарні станції двох великих залізничних компаній XIX століття: Каледонської та Північно-Британської, що істотно полегшувало просування продукції в межах Великої Британії. Завдяки винятковій якості і смаковим характеристикам віскі Rosebank користувалося чималим попитом і здобуло славу одного з найкращих продуктів регіону Лоуленд, а саму винокурню почали називати «Королем низовин» (англ. King of the Lowlands). Підприємство зростало і процвітало, до його складу входили маєток, магазини, житлові будинки, виробничі приміщення та митні склади розміщені на площі понад п’ять акрів (понад 2 гектари). Оціночна вартість запасів віскі на складах становила 55 298 фунтів стерлінгів, 9 шилінгів, 6 пенсів, а середньорічний дохід станом на 1894 рік становив 10 688 фунтів стерлінгів, 16 шилінгів і 10 пенсів. У березні 1894 року підприємство було реорганізовано в акціонерну компанію з обмеженою відповідальністю, уставний капітал якої складав 120 000 фунтів стерлінгів. Частка сім'ї Ренкінів в новій компанії складала 60 000 фунтів стерлінгів. Відродження Примітки Джерела Murray Jim. Complete book of WHISKEY: The definitive guide to the whiskeys of the world. — Лондон, Англія : Carlton Publishing Group, 1997. — 224 с. — ISBN 9781858684222. Barnard Alfred. The Whisky Distilleries of the United Kingdom. — Едінбург, Шотландія : Birlinn, 2008. — 528 с. — ISBN 9781841586526. Townsend Brian. Scotch Missed - The Original Guide to the Lost Distilleries of Scotland. — Глазго, Шотландія : Angel's Share, 2015. — 272 с. — ISBN 9781906000820. Ian Buxton. What We Lost in the Whisky Loch // Whisky Advocate : журнал. — Нью-Йорк, США : M. Shanken Communications, . — ISSN 2637-806X. Архівовано з джерела 8 липня 2025. Процитовано 10 липня 2026. Susannah Skiver Barton. Rosebank Distillery Will Reopen // Whisky Advocate : журнал. — Нью-Йорк, США : M. Shanken Communications, . — ISSN 2637-806X. Архівовано з джерела 28 жовтня 2021. Процитовано 9 липня 2026. Chris Perugini. Rosebank, The King Of The Lowlands, Is Working To Reclaim Its Throne // Forbes : журнал. — Нью-Йорк, США : Forbes Media, . — ISSN 2609-1445. Архівовано з джерела 20 серпня 2025. Процитовано 3 липня 2026.