NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ботанічний сад Глазго

Ботанічний сад Глазго (англ. Glasgow Botanic Gardens) — ботанічний сад у місті Глазго (Шотландія, Велика Британія). Розташований в західній частині міста на березі річки Кельвін. Історія Сад був створений у 1817 році ботаніком Томасом Гопкірком завдяки підтримці місцевих сановників і університету Глазго. Сад був спочатку закладений на 8 акрах в Сандіфорді у західній частині Сошіхолл-стріт (у той час на околиці міста). Першим куратором ботанічного саду був Стюарт Мюррей, який виконав розбивку ботанічного саду. Три тисячі рослин, подаровані Гопгірком, стали ядром колекції. У 1821 році Вільям Джексон Гукер, один із найвидатніших ботаніків в світі у той час, був призначений професором ботаніки в університеті Глазго. Протягом двадцяти років ботанічний сад був під його керівництвом і процвітав. Вже у 1825 році у колекції налічувалося 12 тисяч рослин. Для розміщення швидко зростаючої колекції була придбана нова ділянка на захід від міста, на березі річки Кельвін. У 1842 році ботанічний сад, на його нинішньому місці, був відкритий для членів Королівського ботанічного інституту Глазго. Для публіки ботанічний сад був відкритий у вихідні дні за невелику плату. У 1873 році було змонтовано з кованого заліза, чавунних балок і скла Палац Кіббла, який спочатку використовувався як виставковий та концертний зал, перш ніж його стали використовувати для вирощування рослин. Зараз у ботанічному саду вже 11 оранжерей. У 1976 році було відкрито дендрарій. Колекція Ботанічний сад у даний час займає площу 19,6 га. У оранжереї № 1 протягом року проходять сезонні виставки квітів. У оранжереях № 2 і № 3 знаходиться колекція квітів родини орхідних. У оранжереях № 4 і № 5 демонструють рослини пустель і посушливих районів. Рослини тропічних лісів ростуть у оранжереї № 6 (це найвища оранжерея, її висота 15 метрів). Оранжерея № 7 присвячена іншим тропічним рослинам. Оранжерея № 8 спеціалізується на показі папоротей, оранжерея № 9 — бегоній. У Оранжереї № 10 знаходиться колекція квітучих рослин помірного клімату. У оранжереї № 11 знаходиться ставок, де представлені водні рослини, у тому числі і екзотична Вікторія. Галерея Посилання Great British gardens - Glasgow Botanic Garden [Архівовано 29 вересня 2015 у Wayback Machine.] (англ.) Visit Scotland - Glasgow Botanic Gardens [Архівовано 15 січня 2014 у Wayback Machine.] (англ.) Офіційний сайт ботанічного саду [Архівовано 20 грудня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
Braehead Arena

Die Braehead Arena ist eine Mehrzweckhalle im schottischen Renfrewshire. Sie liegt am Ufer des Flusses Clyde. Geschichte Die Braehead Arena wurde 1999 eröffnet. Sie wird hauptsächlich als Heimspielstätte der Eishockeyclubs Braehead Clan aus der Elite Ice Hockey League sowie der Paisley Pirates aus der Scottish National League genutzt. In der Saison 2002/03 trugen zudem die Ayr Scottish Eagles aus der Ice Hockey Superleague ihre Heimspiele in der Braehead Arena aus. Von 2002 bis 2008 war mit den Scottish Rocks aus der British Basketball League eine weitere professionelle Sportmannschaft in der Arena ansässig. Die Arena war Austragungsort der Curling-Weltmeisterschaft 2000 der Herren und der Damen. Die Wrestlingunternehmen WWE sowie deren Konkurrent Total Nonstop Action Wrestling halten regelmäßig Veranstaltungen in der Arena in Renfrewshire ab. Zudem fanden Veranstaltungen der Ultimate Fighting Championship und Boxkämpfe in der Braehead Arena statt. Diese wird auch regelmäßig für Konzerte genutzt. Zwischen 2015 und 2017 trug die PDC insgesamt dreimal die World Series of Darts Finals in der Arena aus. Galerie Weblinks braehead-arena.co.uk: Offizielle Website (englisch) hockeyarenas.net: Braehead Arena setlist.fm: Konzertliste der Braehead Arena (englisch)
Braehead Arena

El Braehead Arena​ es un estadio de usos múltiples situado en Renfrewshire, en Escocia, al norte del Reino Unido. El estadio fue construido en 1999 y se encuentra dentro del complejo Braehead. La Arena antes era el campo del club de hockey sobre hielo Scottish Eagles y ahora lo es del equipo de hockey sobre hielo de expansión Braehead Clan, que juega en la Elite Hockey League. De 2002 a 2008, Braehead Arena fue la sede del único equipo de baloncesto profesional de Escocia, los Scottish Rocks. También ha sido sede de una gran variedad de eventos deportivos locales y conciertos. Véase también Estadio cubierto Instalación deportiva Baloncesto Referencias
Braehead Arena

Le Braehead Arena est un aréna multifonction de Renfrewshire la partie ouest de la ville de Glasgow. L'aréna a été construit en 1999 et est situé dans le complexe Braehead. L'aréna a été domicile de l'équipe de hockey sur glace des Ayr Scottish Eagles et est maintenant le domicile de l'équipe d’expansion du Braehead Clan de l'EIHL. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Braehead Arena » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du hockey sur glace Portail du curling Portail du basket-ball Portail de l’Écosse
Braemar Castle

Braemar Castle er en borg, der ligger nær landsbyen Braemar i Aberdeenshire, Skotland. Den ejes af lederen af Clan Farquharson og er udlejet til en lokal velgørenhedsorganisation. Den er åben for offentligheden. Fra middelalderen var borgen højborg for jarlerne af Mar. Den nuværende Braemar Castle blev opført i 1628 af John Erskine, jarl af Mar, som jagtslot og for at give modspil til Farquharson-klanens stigende magt, og den erstattede en tidligere bygning, der var efterfølger til den nærliggende Kindrochit Castle, der er dateret til 1200-tallet. Placeringen af Kindrochit Castle var baseret på en strategisk lokation tæt på, hvor man naturligt ville krydse Grampian Mounth. Se også Borge og slotte i Skotland Referencer Eksterne henvisninger
Castillo de Braemar

El castillo de Braemar es una fortificación con planta en forma de L​ situada cerca de la localidad homónima escocesa (Reino Unido). Pertenece al clan Farquharson. Durante la Baja Edad Media fue la fortaleza de los condes de Mar.​ Su primera torre data de 1628.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo de Braemar.
Château de Braemar

Le château de Braemar est proche du village de Braemar dans l'Aberdeenshire, région du nord de l'Écosse. Histoire La première tour fut construite en 1628 par John Erskine, 2e ou 18e comte de Mar, pour remplacer le château de Kindrochit, plus ancien. Garnison importante pendant la Rébellion jacobite, le château fut attaqué et brûlé en 1689 par John Farquharson, dit le Colonel Noir, du hameau d'Inverey ; John Erskine y trouva la mort. Le château fut laissé en ruine jusqu'en 1748, où il fut loué au gouvernement par le Clan Farquharson, servant de garnison pour les troupes de la Maison de Hanovre ; on peut encore voir dans certaines pièces les graffitis laissés par les soldats anglais. En 1797, le château retourna au clan Farquharson et commença à être restauré afin de devenir le siège du clan. Le 12e laird (i.e. propriétaire foncier en Écosse) d'Invercauld divertit la reine Victoria du Royaume-Uni alors qu'elle participait au rassemblement de Braemar. Architecture et collections C'est un château de plan en L, avec un mur-rideau façonné en étoile, et des tours d'angles à trois étages. L'entrée principale a gardé sa grille en fer d'origine. Parmi les antiquités que l'on peut voir dans le château, on a une épée de l'Âge du bronze, le plus gros cristal de cairngorm du monde (variété de quartz trouvée dans les montagnes d'Écosse), un spécimen rare de topaze bleu, et une pièce de tartan portée par Charles Édouard Stuart. Actuellement De nos jours, le château est considéré comme la demeure ancestrale du clan Farquharson, qu'ils détiennent et occupent toujours. Certaines parties du château comme les donjons sont ouvertes aux touristes pendant toute l'année. La chapelle et la salle à manger peuvent être louées pour des mariages. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Braemar Castle » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Braemar Liste des châteaux écossais Liens externes Site officiel Portail de l’Écosse Portail des châteaux Portail des monuments classés au Royaume-Uni
Castello di Braemar

Il castello di Braemar (in inglese: Braemar Castle) è un castello della cittadina scozzese di Braemar, nell'Aberdeenshire, costruito tra il 1628 e gli inizi del XIX secolo. Fu la residenza del clan Farquharson. È classificato come edificio di grado A. Descrizione Il castello si trova in uno sperone a picco sul fiume Dee, situato a circa 0,6 miglia dal centro di Braemar. È a forma di torre con pianta a L. Storia La prima torre fu eretta nel 1628 per volere di John Erskine, XVIII conte di Mar (1558-1634) in un sostituzione di una fortezza preesistente. Durante l'insurrezione dei Giacobiti, il castello fu conquistato nel 1689 dalle truppe governative, che ne fecero una prigione. Il castello fu in seguito attaccato, incendiato e distrutto da John Farquharson, il "colonnello nero" di Inverey, che le truppe governative non erano riuscite a catturare e che uccise anche il suo avversario John Erskine. In seguito, l'edificio cadde in rovina per circa sedici anni. Nel 1748, il castello fu ricostruito dalle truppe governative, che lo trasformarono in prigione. Nel 1797, le truppe governative abbandonarono il castello, che nel 1807 ritornò di proprietà del clan Farquharson, grazie alle negoziazioni compiute da James Farquharson, IX signore di Invercauld. L'edificio fu così riconvertito in residenza. Nel 1870, furono aggiunte 11 nuove stanze per ospitare il personale e fu ingrandita la cucina. Nel secolo successivo, l'edificio ricevette la visita di sovrani e dignitari britannici e stranieri. Nel 1950, molte stanze del castello furono decorate con sfumature di rosa e giallo dalla sua proprietaria, Frances Farquharson. Nel 2005, l'edificio fu chiuso al pubblico e nel febbraio del 2007 fu acquisito dalla comunità di Braemar. Leggende Secondo una leggenda, il castello sarebbe abitato da un fantasma donna: si tratterebbe di una donna che si sarebbe suicidata non avendo più ritrovato il marito dopo la prima notte di nozze trascorsa nel castello Secondo un'altra leggenda, in un corridoio del castello si aggirerebbe anche uno spiritello che suona una cornamusa Si dice inoltre che gli ospiti del castello vedano aggirarsi ancora nelle stanze lo spirito di John Farquharson o che riescano ancora a sentire l'odore del suo tabacco Il castello di Braemar nella cultura di massa Letteratura Il castello fu fonte di ispirazione del romanzo di Robert Louis Stevenson L'isola del tesoro Note Voci correlate Lista di castelli della Scozia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su castello di Braemar Collegamenti esterni Sito ufficiale, su braemarcastle.co.uk.
Braemar Castle

Braemar Castle is een kasteel in de buurt van de plaats Braemar in Aberdeenshire, Schotland. Het kasteel is sinds 2008, na restauratie, toegankelijk voor het publiek en wordt gehuurd door een lokale liefdadigheidsinstelling. Al vanaf de late middeleeuwen stond hier een kasteel in het bezit van de earls van Mar. Het verving het 11e-eeuwse Kindrochit Castle, vlak in de buurt. Braemar Castle werd voor het eerst, in 1628, van een toren voorzien door een zoon van John Erskine. Het speelde een rol tijdens de opstand van de jakobieten tijdens de 18e eeuw en was vervallen tot ruïne in 1748. Ten tijde van de regering van koningin Victoria was het kasteel de verblijfplaats van de laird van de clan Farquharson. Hij ontving koningin Victoria in het kasteel tijdens een van de Braemar gatherings.
Zamek Braemar

Zamek Braemar (ang. Braemar Castle) − zamek w miejscowości Braemar, w jednostce administracyjnej Aberdeenshire, w Szkocji. Do 2006 roku należał do Klanu Farquharson, później został przekazany lokalnej organizacji charytatywnej. Historia Zbudowany w 1628 przez earla Johna Erskina. W 1689 roku zamek został spalony przez Johna Farquharsona z Inverey, zwolennika jakobitów, aby zapobiec jego wykorzystaniu jako garnizonu rządowego, a plany odbudowy nie zostały zrealizowane. W 1715 roku dawni wrogowie zjednoczyli się pod wodzą Johna Erskine’a, 23. hrabiego Mara, który rozpoczął kampanię z Braemar, jednak po klęsce jakobitów zamek został skonfiskowany na rzecz Korony. W 1725 roku zamek odkupili dalecy krewni Erskine’ów, a w 1732 roku sprzedano go Johnowi Farquharsonowi, 9. lairdowi Invercauld. Po powstaniu jakobickim w 1745 skonfiskowany i przekształcony w koszary wojskowe. W 1831 zwrócony szkockiemu klanowi Farquharson. Po renowacji w latach 2006–2008 udostępniony do zwiedzania. Architektura Zamek zbudowany jest na planie litery L i posiada pięć pięter oraz zwieńczony jest trzema jednopiętrowymi wieżyczkami. W głównym wejściu zachowała się żelazna kratownica, a wiele okien jest też chronionych ciężkimi żelaznymi kratami. Na parterze zamku znajdują się pomieszczenia strażnicy, magazyn amunicyjny i kuchenne. Na pierwszym piętrze znajduje się jadalnia i pokój dzienny, a na drugim piętrze kolejny pokój dzienny (ang. Laird's Day Room) z charakterystycznymi zakrzywionymi drzwiami. Naprzeciwko znajduje się kolejny pokój (ang. Rose Room), a między nimi jest mała łazienka zainstalowana w 1901 roku. W głównym skrzydle na tym poziomie znajduje się salon. Na trzecim piętrze znajduje się sypialnia z baldachimem, natomiast na czwartym piętrze znajdują się sypialnie dla gości. Przypisy Linki zewnętrzne strona zamku na Zamki-Szkocji.com
Замок Бремар

Замок Бремар (англ. Braemar Castle) — шотландский замок, который расположен в окрестностях деревни Бреймар, область Абердиншир, Шотландия. С 2008 года замок открыт для публики. История Замок Бремар был построен Джоном Эрскином в 1628 году на холме, с видом на реку Ди. Земли вокруг замка принадлежали графам Мар, отсюда и название Бремар, которое переводится как «холмы Мар». Крепость была отличным местом для жизни графа, чтобы наблюдать за его территорией и всех, кто прошёл через неё. Крепость Бремар, L-образная башня, которая была построена в основном как охотничий домик. Это была база для больших охотничьих групп, собирающихся охотиться на оленей и кабанов. Раньше на территории замка Бремар был расположен более старый королевский замок, Киндрокит (англ. Kindrochit), построенный Малькольмом Кэнмором в XI веке. Недавние стабилизационные работы в Киндроките показали, что, возможно, он является самым старым каменным замком в Шотландии. Руины старого замка можно увидеть напротив лавки мясников в деревне Бремар. Замок Бремар был сожжён якобитом, Джоном Фаркварсоном, чтобы правительство не смогло удержать свои военные силы в Дезиде. Когда Джон Грэм из Клаверхауза (Бонни Данди) был убит в битве при Килликранки, восстание быстро сошло на нет.В 1715 году якобиты снова подняли восстание, на этот раз под командованием 6-го графа Мар. Кланы собрались в Бремаре, но мятеж снова был раздавлен. После якобитских восстаний, британская армия забрала замок Бремар в свой контроль, чтобы подавить любые дальнейшие мысли о восстании в горной местности. К 1820-м годам потребность гарнизона в замке Бремар ослабела, и между Военными и Фаркхарсонами начались переговоры о возвращении замка. Однако эти переговоры затянулись на протяжении многих лет, и замок не был окончательно освобождён аж до 1831 года. Кэтрин Фаркхарсон, унаследовавшая наследство Инверкаульда от своего отца, приступила к программе реконструкции, чтобы снова превратить замок в комфортабельный семейный дом. Восстановление замка началось под руководством архитектора Джона Адама. Гарнизон замка Британская армия переехала в замок Бремар в 1748 году. Замок был частично в руинах, из-за того, что никогда не ремонтировался, даже после пожара почти шестьдесят лет назад. Армия отремонтировала крышу и построила новую звёздную занавес в стиле французской военной архитектуры. Документальные свидетельства из сохранившихся писем также показывают, что солдаты горько жаловались на дымоходы. Дальнейшие свидетельства середины XX века свидетельствуют о том, что ремонтные работы так и не смогли решить эту проблему. Архитектура Здание представляет собой пятиэтажный замок, с навесными стенами и шестью остроугольными выступами. По периметру замка расположены несколько трехэтажных угловых башен. На первом этаже расположены каменные сводчатые комнаты, в которых находились караульные помещения, кухня и помещения для хранения боеприпасов. Они построены в выступах внешней стены. См. также Список замков Шотландии Список замков Абердиншира Второе якобитское восстание Битва при Каллодене Примечания
Замак Бремар

Замак Бремар (енгл. Braemar Castle) се налази у североисточној Шкотској, близу истоименог града, недалеко од Абердина, а данас је седиште клана Фаркхарсон. Градњу замка је започео 1628. године Џон Ерскин (1558—1634), VII ерл од Мара, као бедем против моћи Фаркхарсона. Током краткотрајне побуне Јакобита 1689. године, замак је спалио Црни пуковник (Џон Фаркхарсон од Инверија), а 1715. године је страдао од стране краљевских снага. Краљевске власти су 1748. године изнајмиле замак на 99 година од клана Фаркхарсон. Они су га реновирали да би служио као касарна гарнизона, како би смирили немирну провинцију Мар. Иако је Бремар био изнајмљен на 99 година, гарнизон се повукао из њега 1797. године и враћен је Фаркхарсонима од Инверколда. Џејмс, десето дете Џона Фаркхарсона, који је наследио оца 1750. године проширио је замак и имања, пре своје смрти 1805. године. Једино од једанаесторо Џонове преживеле деце, ћерка Катарина Фаркхарсон, је наследила Бремар након очеве смрти. Она се 1799. године удала за Џејмса Роса од Балнгована, другог сина познатог адмирала, сер Чарлса Локхарт Роса. Након смрти Катарининог брата, њен супруг је узео презиме Фаркхарсон, чиме је оезбеђен наставак лозе Фаркхарсон. Спољашње везе Дворац Бремар (www.znanje.org) Званични сајт замка Бремар (www.braemarcastle.co.uk) (језик: енглески)
Braemar Castle

Braemar Castle är ett slott i Storbritannien. Det ligger i kommunen Aberdeenshire i Skottland, 600 km norr om huvudstaden London. Braemar Castle ligger 332 meter över havet och terrängen runt slottet är huvudsakligen kuperad. Närmaste större samhälle är Braemar, en km sydväst om Braemar Castle. I omgivningarna runt Braemar Castle växer i huvudsak blandskog. Källor
Бремар

Замок Бремар (англ. Braemar Castle) розташований в околицях села однойменного села, область Абердиншир, Шотландія. Під час пізнього середньовіччя замок був оплотом графа Мара. Історія На місці замку Бремар знаходився дерев'яний форт Дольденх. Форт був побудований ще в VIII столітті, коли місцевими піктами правив Ангус I. З часом форт Дольденх зруйнувався. Нинішній замок був побудований в 1628 році. Джоном Ерскіном, 18-м графом Маром, як мисливський будиночок. У 1745 році замок був атакований і спалений Джоном Фаркухарсоном, під час повстання якобітів. Пізніше замок і землі навколо нього були придбані Джоном Фаркухарсоном. Але будівлю залишено в руїнах і 1748 року здали його на 99 років в оренду гарнізону урядових військ. Відновлення замку почалося під командуванням Джона Адама. Подекуди на його стінах до цього часу помітні графіті, залишені солдатами-англійцями. Через півстоліття ситуація в Абердінширі стала спокійною, і військові пішли з Бремара, не чекаючи закінчення оренди. Повернувшись в замок, Фаркухарсони перетворили його в головну резиденцію свого клану. В 1960 роках замок був відкритий для відвідування, але в 2004 році через поганий стан закрився. З 2006 року замок був зданий в оренду місцевим комунам. Замок управляється місцевою благодійної організацією, Breamar Community Ltd. З 2008 р. замок відкритий для публіки. Архітектура Будівля являє собою п'ятиповерховий замок, з навісними стінами і шістьма гострокутними виступами. По периметру замку розташовані кілька триповерхових кутових веж. На першому поверсі розташовані кам'яні склепінні кімнати, в яких були вартові приміщення, кухня і приміщення для зберігання боєприпасів. Вони побудовані в виступах зовнішньої стіни. Після того, як в 1831 році війська покинули Бремар, Джеймс Фаркухарсон прибрав гострі вежі на замку, та замінив їх зубцями. В 1950 роках місіс Френсіс Фаркухарсон зробила свій внесок в оформлення внутрішніх приміщень, і зараз кімнати декоровані у її улюблені відтінки — рожевий та жовтий. Ресурси Інтернету Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Бремар Посилання Стародавній шотландський замок Бремар
Летище Абърдийн

57.201944, -2.197778 Летище Абърдийн (на английски: Aberdeen Airport) е международно летище в град Абърдийн (Шотландия, Обединено кралство), собственост на LHR Airports Limited. Летището е открито през юли 1934 г. Обслужва пътникопоток от 3,3 млн. пасажери през 2012 г. Има писта за самолети с дължина 1953 метра, 3 площадки за кацане на хеликоптери, терминал за пътници, офшорен терминал за обслужване на самолети и 3 терминала за обслужване на хеликоптери. Заетите в летището са над 2500 души, от които 250 д. са назначени от летището. Източници
Letiště Aberdeen

Letisko Aberdeen (gaalsky: Port-adhair Obar Dheathain) (kód IATA: ABZ, kód ICAO: EGPD) je mezinárodní letiště, které leží v Dyce – předměstí Aberdeenu ve Skotsku. Od centra Aberdeenu je vzdáleno 9,3 km severozápadně. V roce 2011 letiště přepravilo kolem 3,1 milionu cestujících, což je oproti roku 2010 nárůst o 11,5 %. Jde o 14. nejrušnější letiště Spojeného království. V roce 2011 bylo také druhým nejrušnějším letištěm Skotska a šestým nejrušnějším Británie podle počtu pravidelných linek. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Letisko Aberdeen na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Letiště Aberdeen na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Aberdeen Airport

Aberdeen Airport (IATA: ABZ, ICAO: EGPD), er en international lufthavn placeret i bydelen Dyce, 9.3 km nordvest for centrum af Aberdeen i Skotland. I 2009 ekspederede den 2.984.445 passagerer og 109.876 flybevægelser. Historie Lufthavnen blev etableret af forretningsmanden og politikeren Eric Gandar Dower, og indviet i 1934. Helikopter-flyvningerne fra Aberdeen startede i 1967, efter man opdagede olien i Nordsøen. Lufthavnen blev forbindelsen imellem fastlandet og de mange olieboreplatforme på havet, og blev en af verdens største kommercielle helipads. I dag rejser over 450.000 passagerer med helikopter fra Aberdeen, og omkring 37.000 af lufthavnens starter og landinger sker med en helikopter. Referencer Eksterne henvisninger Aberdeen Airports officielle hjemmeside (engelsk)
Aberdeeni repülőtér

Az Aberdeeni repülőtér (IATA: ABZ, ICAO: EGPD) Skócia egyik nemzetközi repülőtere, amely Aberdeen közelében található. Éves utasforgalma 1 959 883 (2022) fő. Légitársaságok és úticélok Futópályák A repülőtér futópályái: 16/34 (1953 m, 46 m, aszfalt) 36 (260 m, 23 m, aszfalt) 05/23 (476 m, 46 m, aszfalt) 14/32 (581 m, 36 m, aszfalt) Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában