NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Celtic Park

Celtic Park – stadion piłkarski w Glasgow, w Szkocji. Jest to główny stadion klubu piłkarskiego Celtic F.C. Pojemność stadionu wynosi 60 355 widzów. Stadion nazywany jest przez kibiców Parkhead lub Paradise. Celtic przeniósł się z "rdzennego" Celtic Park do obecnego miejsca w 1892. Stadion przeszedł 4 remonty. W trakcie jednego z nich w 1988, powstało charakterystyczne wejście z czerwonej cegły prowadzące na trybunę główną. Ostatnia modernizacja miała miejsce w połowie lat 90. i miała na celu przystosowanie stadionu do norm wyznaczonych przez Raport Taylora. Projektantem trybuny głównej był Archibald Leitch, architekt, który zaprojektował również stadiony klubów: Rangers F.C., Sunderland A.F.C. czy Everton F.C. Stadion składa się z czterech trybun: North Stand (trybuna północna – dawniej zwana "The Jungle"), West Stand (trybuna zachodnia – Jock Stein Stand), East Stand (trybuna wschodnia – Lisbon Lions Stand), South Stand (trybuna południowa – Main Stand). Dla kibiców gości przewidziana jest trybuna East Stand. Na stadionie tym znajduje się 96 miejsc dla kibiców gospodarzy i 10 dla fanów gości, poruszających się na wózkach inwalidzkich. W zachodniej części trybun znajduje się pięć specjalistycznych toalet, a we wschodniej dwie dla kibiców niepełnosprawnych. W części East Stand jest ulokowana siedziba policji, natomiast w sekcji South Stand mieści się muzeum Celtic F.C. W 1938 stadion Celtic zaliczył największą liczbę kibiców: 92 000, kiedy grał przeciwko Rangers. Wynajem stadionu jest możliwy. Przypisy Linki zewnętrzne The Stadium Guide (ang.) Zdjęcie satelitarne
Celtic Park

Celtic Park este un stadion de fotbal din zona Parkhead a orașului Glasgow în Scoția. Aici joacă meciurile de acasă Celtic Football Club. Este al doilea stadion ca mărime din Scoția după Murrayfield Stadium din Edinburgh și al șaselea ca mărime din Regatul Unit după Murrayfield, Old Trafford, Twickenham, Wembley și Stadionul Millennium. Referințe Legături externe Details for Celtic Park (Parkhead), Glasgow WorldStadia.com Satellite map Google Maps Explore Glasgow - All round the city Arhivat în 22 ianuarie 2015, la Wayback Machine. ScotCities.com - Modern drawings of the old and the new stands at Celtic Park Celtic Park[nefuncțională] Scottish Football Archive Virtual Celtic Park Stadium Tour Arhivat în 2 octombrie 2009, la Wayback Machine. Wantaco
Селтик Парк

«Се́лтик Парк» (англ. Celtic Park) — футбольная арена в городе Глазго, Шотландия. Домашняя арена футбольного клуба «Селтик». Второй по вместительности стадион Шотландии после «Маррифилда». История Оригинальный стадион был построен в 1888 году группой волонтёров. Первая игра состоялась 28 мая 1888 года против команды «Рейнджерс», в которой «Селтик» победил со счётом 5:2. В течение следующих трех лет «Селтик» решил построить новый стадион после того как годовая рента возросла с £50 до £450. Новый стадион был построен в 1892 году на месте неиспользуемого кирпичного завода напротив старого стадиона. Журналист, присутствовавший на открытии стадиона, описал это событие как «переезд из кладбища в рай», отсюда пошло прозвище стадиона «Paradise». Основная трибуна была спроектирована Арчибальдом Литчем, который спроектировал более 20 стадионов по всей Великобритании. В 1938 году в матче первого дивизиона с командой «Рейнджерс» был зарегистрирован рекорд посещаемости — матч посетили 92 975 человек. В 90-е, когда на стадионе «Хэмпден Парк» проводилась реконструкция, «Селтик Парк» служил площадкой для нескольких кубковых финалов, более поздний из которых состоялся в 1998 году. Стадион также несколько раз использовался для матчей национальной сборной Шотландии, последний матч состоялся в 2006 году в рамках проведения отборочного цикла Евро 2008. Примечания Ссылки Вид со спутника Селтик Парк в национальном футбольном архиве Шотландии
Celtic Park

Celtic Park är en arena i Glasgow i Skottland och hemarena för fotbollslaget Celtic FC. Celtic Park är Storbritanniens femte största fotbollsstadion, efter Wembley Stadium i London, Old Trafford i Manchester, Millennium Stadium i Wales och Tottenham Hotspur Stadium i London. I Aftonbladet så rankades Celtic Park som den nionde bästa arenan i världen. I en annan rankning på Aftonbladet hamnade Celtic Park på femte plats. I en artikel av Lars Nylin på Aftonbladet slutade Celtic Park på åttonde plats. Källor
Селтік-парк

Се́лтік Парк (англ. Celtic Park) — стадіон у місті Глазго, найбільший за кількістю місць у Шотландії. Домашня арена футбольного клубу «Селтік». Примітки Джерела Celtic Park [Архівовано 19 січня 2021 у Wayback Machine.] (англ.) Celtic Park (Parkhead) [Архівовано 19 лютого 2021 у Wayback Machine.] (англ.) Stadionführer [Архівовано 24 травня 2016 у Wayback Machine.] (нім.) euro.stades.ch [Архівовано 16 травня 2021 у Wayback Machine.] (фр.) Література Inglis, Simon (1996). Football Grounds of Britain. Collins Willow. ISBN 0-00-218426-5.
Университет на Сейнт Андрюс

Университетът на Сейнт Андрюс (на английски: University of St Andrews), основан между 1410 и 1413 г., е най-старият университет в Шотландия и 3-тият исторически във Великобритания и в англоговорещия свят. Университетът се намира в гр. Сейнт Андрюс, Файф, на източния бряг на Шотландия. Колежи Университетът включва 3 колежа. В Юнайтед Колидж учат студентите от факултетите по изкуства, природни науки и медицина. В колежа „Сейнт Мери“ учат всички студенти по богословие. В колежа „Сейнт Леонард“ учат всички магистри и докторанти. Галерия Източници Външни препратки Официален сайт на Университета „Сейнт Андрюс“ ((en)) StAndrewsFreshers Архив на оригинала от 2010-03-02 в Wayback Machine. ((en)) Студентска асоциация ((en)) Студентско радио ((en)) The Saint – студентски вестник ((en)) The Sinner – Независим студентски сайт и гид за „Сейнт Андрюс“ Архив на оригинала от 2013-01-13 в Wayback Machine. ((en)) МакТютор архив по история на математиката ((en)) Проект Замбия Архив на оригинала от 2010-06-24 в Wayback Machine. ((en))
Univerzita v St Andrews

Univerzita v St Andrews (anglicky University of St Andrews) je nejstarší univerzitou ve Skotsku a třetí nejstarší v anglicky hovořících zemích. Byla založena v roce 1413. Univerzita se nachází ve městě St Andrews, v okrese Fife, na východním pobřeží Skotska. Založení univerzity V roce 1410 skupina skotských učenců a kněží, kteří opustili univerzitu v Paříži jako důsledek rozkolu v západním křesťanství, vytvořili společnost vysokoškolského vzdělávání v městečku St Andrews zaměřenou na teologii, filozofii, medicínu a právo. Biskup diecéze St Andrews, Henry Wardlaw, této společnosti vzdělanců a učitelů v roce 1411 udělil výsady. Následně, biskup Wardlaw úspěšně žádal avignonského papeže Benedikta XIII. (v exilu v Peniscole) o přidělení statutu univerzity sérií bul, které jsou datovány do roku 1413. Univerzita dnes Historické i moderní budovy univerzity jsou rozmístěné po celém městě. Kaple sv. Salvátora se datuje od 15. století a nová budova lékařské fakulty byla otevřena v roce 2010. Když studenti jsou v rezidenci, více než třetina obyvatel St Andrews jsou buď zaměstnanci anebo studenti univerzity. Studentský sbor s cca 10 000 příslušníky je pozoruhodně různorodý. Přibližně 30 % studentů pochází z více než 120 zemí mimo Spojené království, z jiných evropských zemích, ze Severní Ameriky a jinde ve světě. Hodnocení univerzity Univerzita je považována za jednu z nejlepších univerzit ve Velké Británii a stabilně obsazuje přední místa v hodnocení kvality britských vysokých škol. Podle novin The Guardian má univerzita nejlepší katedry fyziky a astronomie, mezinárodních vztahů, informatiky a matematiky ve Velké Británii. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Univerzita v St Andrews na Wikimedia Commons University of St Andrews website StAndrewsFreshers University of St Andrews Students' Association Website University of St Andrews Student Radio The Saint – Student Newspaper The Sinner – Independent Student Website and Guide to St Andrews The MacTutor History of Mathematics archive Project Zambia Archivováno 24. 6. 2010 na Wayback Machine.
St. Andrews-i Egyetem

A St Andrews-i Egyetem (University of St Andrews) Skócia legrégebbi, az angol nyelvterület harmadik legrégebbi felsőoktatási intézménye (Oxford és Cambridge után). Az egyetem Fife grófságban, Skócia keleti partján, a golf szülőhazájában található. Az oxfordi és a cambridge-i egyetemmel együtt az Egyesült Királyság elit egyetemei közé tartozik. 1645 és 1646 között itt hívták össze a skót parlamentet, 1862-ben pedig itt iratkozott be Nagy-Britannia első diáklánya. Vilmos walesi herceg 2005 júniusában végezte el az egyetemet. A világ több, mint száz országából vonzza az egyetem a hallgatóit. A hallgatók 20%-a az Egyesült Államokból, 20-25%-a a világ többi országából, 30%-a Angliából és csupán 20-25%-a származik Skóciából. St Andrews, a kis egyetemi város 16 ezer fős lakossága, a szeptembertől januárig tartó Martinmas szemeszter, valamint a márciustól májusig tartó Candlemas szemeszter alatt nagymértékben megnő, a 7 ezer főnyi egyetemi hallgatónak köszönhetően. Az egyetem, kis mérete ellenére, a brit egyetemi rangsorokban Cambridge-el és Oxforddal vetekszik; 2021-ben a Guardian a második, míg a Times a harmadik legjobb egyetemként tartja számon az országban. Az egyetem elitista hírneve külön megerősödött, amikor az angol királyi cím várományosának tartott Vilmos herceg felvételt nyert 2001-ben. A kedveltebb szakok (például kémia, pszichológia, matematika, történelem, közgazdaságtan, menedzsment, nemzetközi kapcsolatok) az Egyesült Királyságban a legmagasabb ponthatárral bírnak. Az egyetem egykori hallgatói Jean-Paul Marat (orvos, természettudós, filozófus és forradalmár) John Napier matematikus Vilmos cambridge-i herceg (Prince William) Kate Middleton (Catherine, Duchess of Wales) James W. Black orvostudományi Nobel-díjas Walter Haworth, Kémiai Nobel-díjas Alan MacDiarmid, Kémiai Nobel-díjas Georgius Buchananus, angol költő Alex Younger, az MI6 főigazgatója Diákélet Hasonlóan az első két angol egyetemhez, az egyetemi és diákélet nagy tradíciókkal rendelkezik. Mindenkinek van egyenruhája, aminek a viselési módja az egyetemi rangtól függ. Az egyetemen akademikus családok működnek, amelyek biztosítják az új hallgatók integrálódását. Az elsőéves hallgatók közül kerülnek ki az egyetem férfi és női klub tagjai. Szinte minden második diák golfozik, az egyetem diákjai ugyanis elenyésző összegért játszhatnak a világ legrégebbi és legelitebb golfklubjának a pályáján, az Old Course-on. Lásd még Cambridge-i Egyetem Oxfordi Egyetem További információk A St Andrews-i Egyetem honlapja Jegyzetek
Università di St Andrews

L'Università di Sant’Andrea (in inglese St Andrews University) è una università pubblica scozzese situata nell'omonima città del Fife, sulla costa orientale del Paese, a nord-est della capitale Edimburgo. È la più antica di Scozia e la terza più antica del mondo anglosassone, essendo stata fondata tra il 1410 e il 1413. Qui si sono conosciuti il principe William e la futura principessa Kate Middleton quando entrambi erano studenti dell'ateneo. Storia L'Università di St Andrews fu parte di quel movimento che istituì le università in molti regni europei durante il XIV e XV secolo. Anche se un centro di studi superiore fu creato già nel 1410, lo status di "Università" fu conferito il 28 agosto 1413 da una serie di bolle papali emanate dal Papa della linea di Avignone Benedetto XIII. L'università fu costruita sul modello di Orléans e di altre università francesi in cui il predominio dei maestri, indiscusso a Parigi e Oxford, fu modificato dall'autorità del Vescovo-Cancelliere e dalla partecipazione di tutti i membri accademici nell'elezione del rettore. Per l'elezione di quest'ultimo maestri e studiosi venivano divisi in quattro nazioni (Albania, Angusia, Laudonia e Britannia), ognuna avente un voto. Tra il XVI e il XVIII secolo, l'università visse alterne fortune, e fu solo alla fine del XVIII che essa ebbe una rinascita. Nel 1938 l'università offrì un titolo onorifico a Vito Volterra, il matematico e fisico italiano caduto in disgrazia per essersi rifiutato di firmare il giuramento di fedeltà al fascismo. L'italiano tuttavia non poté andare a riceverlo per ragioni di salute. Organizzazione L'Università di St Andrews consta di quattro facoltà - Lettere e filosofia, Teologia, Medicina e Scienze - e di 18 Dipartimenti. Per quanto riguarda le discipline, viene attuato il programma SASP in Filosofia (in collaborazione con l'Università di Stirling). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Università di St Andrews Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su st-andrews.ac.uk. (EN) University of St. Andrews, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. Opere di Università di St Andrews, su MLOL, Horizons Unlimited. St Andrews Encyclopaedia of Theology, su saet.ac.uk.
Universiteit van St Andrews

De Universiteit van St Andrews in St Andrews (Schotland) is de oudste universiteit van Schotland en, na Oxford en Cambridge, de oudste universiteit van de Engelssprekende wereld. De universiteit werd gesticht in 1410, bevestigd met een pauselijke bul van Benedictus XIII in 1413. St Andrews wordt beschouwd als de beste universiteit van Schotland en een van de beste Britse universiteiten. De universiteit stond in 2022 op de tweede plaats in de lijst van beste universiteiten van The Times en op de eerste plaats van The Guardian. In The Guardian University Ranking van 2023 en 2024 bereikte St. Andrews een hogere plaats dan de universiteiten van Cambridge en Oxford, iets wat niet eerder is bereikt door een Britse universiteit. . Ook in de Good University Guide van 2022, werd St. Andrews gerangschikt als de beste universiteit van het Verenigd Koninkrijk, de eerste keer dat een universiteit boven Oxford en Cambridge stond in Britse ranglijsten. Wanneer rekening wordt gehouden met de grootte van de universiteit, staat St. Andrews op de tweede plaats van alle kleine tot middelgrote universiteiten wereldwijd, volgens statistieken van de QS Intelligence Unit in 2015. Het is een relatief kleine universiteit met zo'n 8600 studenten en 1800 faculteitsleden. De universiteit omvat verschillende colleges: St John's College (gesticht in 1418), St Salvator's College (1450), St. Leonard's College (1511) en St Mary's College (1537). In 1747 fuseerden St Salavator's en St Leonard's tot het United College of St Salvator and St Leonard. De universiteit is lid van de 1994 Group, een coalitie van kleinere Britse universiteiten die zich intensief met onderzoek bezighouden. Wetenswaardigheden Prins William ontmoette zijn vrouw Kate Middleton op de universiteit terwijl ze hier beiden studeerden. Rectors De Lord Rector van de universiteit wordt om de drie jaar door de studenten gekozen. Enkele bekende rectors waren: Charles Neaves (1800-1876), theoloog en rechter, rector 1872-1874 John Stuart Mill (1806-1873), liberaal denker, econoom en politicus, rector 1865-1868 Andrew Carnegie (1835-1919), Schots-Amerikaanse ondernemer en filantroop, rector 1901-1907 Arthur Balfour (1848-1930), Brits premier, rector 1886-1889 Douglas Haig (1861-1928), Brits opperbevelhebber aan het westelijk front tijdens de Eerste Wereldoorlog, rector 1916-1919 Rudyard Kipling (1865-1936), schrijver van het Jungleboek, winnaar van de Nobelprijs voor de Literatuur in 1907, rector 1922-1925 James Barrie (1860-1937), schrijver van Peter Pan, rector 1919-1922 Fridtjof Nansen (1861-1930), Noorse ontdekkingsreiziger, wetenschapper en diplomaat, winnaar van de Nobelprijs voor de Vrede in 1922, rector 1925-1928 Jan Smuts (1870-1950), premier van de Unie van Zuid-Afrika, Brits veldmaarschalk tijdens de Tweede Wereldoorlog, speelde een belangrijke rol in het vestigen van de Volkenbond en de Verenigde Naties, rector 1931-1934 John Cleese (1939), komiek en acteur, rector 1970-1973 Studenten
Universidade de St. Andrews

A Universidade de St. Andrews (em escocês gaélico Oilthigh Chill Rìmhinn, em inglês University of St Andrews) está situada na cidade de St. Andrews, no condado de Fife, e é a universidade mais antiga da Escócia e uma das mais antigas do Reino Unido. Foi fundada no século XV, entre 1410 e 1413, e na atualidade segue como sendo uma das universidades de maior prestígio do país. É uma universidade pública com aproximadamente 8 400 estudantes. História A Universidade de St. Andrews foi fundada em 1410 no priorado da Catedral de St. Andrews e recebeu uma bula pontifícia do Papa de Avinhão Benedicto XIII em 1413. Pronta, a universidade passou a apresentar um crescimento importante: se estabeleceu uma faculdade de pedagogia em 1418, a St Salvator's College em 1450, St Leonard's College em 1511, e a St Mary's College em 1537. Algumas destas instituições e edifícios ainda existem hoje em dia, como a St Salvator's Chapel, situada no St Salvator's Quadrangle, que atualmente albergam vários departamentos da universidade. No momento da sua fundação, a universidade tinha um caráter religioso, e grande parte das disciplinas era ministrada pelos próprios agostinianos da catedral.A Universidade manteve nos séculos seguintes sua importância e sua influência na Escócia; entretanto, durante o século XIX o número de alunos reduziu consideravelmente, até chegar a menos de 150 na década de 1870. Para solucionar em parte este problema, a universidade fundou uma faculdade em Dundee, que se converteria em um centro pioneiro em pesquisas médicas e científicas. Mais tarde, esta Faculdade tornou-se independente convertendo-se na Universidade de Dundee. Durante o século XX, especialmente na segunda metade do século, a universidade recuperou o número de matrículas e o prestígio perdido não só na Escócia mas também em todo o Reino Unido e em outras partes do mundo, especialmente nos Estados Unidos. Atualmente a Universidade de St. Andrews acolhe cerca de 9 000 pessoas, entre professores e estudantes. Faculdades e departamentos A Universidade de St. Andrews conta atualmente com as seguintes faculdades, subdivididas por sua vez em departamentos: Além disso, a Universidade abriga a "Academia Real Escocesa de Música e Drama" (Royal Scottish Academy of Music and Drama), atualmente denominado Royal Conservatoire of Scotland. Referências Ligações externas (em inglês) Página oficial da Universidade de St. Andrews (em inglês) Página das associações de alunos da Universidade de St. Andrews.
Univerza v St Andrewsu

Univerza v St Andrewsu (angleško University of St Andrews, škotsko University o St Andras, škotskogelsko Oilthigh Chill Rìmhinn, okrajšano kot St And, iz latinskega Sancti Andreae, v postnominalskih črkah) je javna raziskovalna univerza v St Andrewsu, Fife, Škotska. Je najstarejša od štirih starodavnih univerz na Škotskem in za univerzama v Oxfordu in Cambridgeu tretja najstarejša univerza v anglofonskem svetu. V svetu je devetnajsta najstarejša univerza z neprekinjenim delovanjem. Univerzo so ustanovili leta 1413, ko je avignonski protipapež Benedikt XIII. majhni ustanovitveni skupini avguštinskih duhovnikov izdal bulo. St Andrews je bil skupaj z univerzami v Glasgowu, Edinburghu in Aberdeenu del škotskega razsvetljenstva v 18. stoletju. Trenutni kancler univerze je Menzies Campbell. Univerza je sestavljena iz različnih inštitucij, ki jih sestavljajo trije kolidži – Združeni kolidž (zveza kolidžev St Salvator's in St Leonard's), Kolidž St Mary's in Kolidž St Leonard's, pri čemer je zadnji imenovani nezakonsko določena oživitev nekdanjega St. Leonard'sa kot podiplomsko društvo od leta 1972. Obstaja 18 akademskih šol, organiziranih v štiri fakultete. Univerza zavzema zgodovinske in sodobne zgradbe, ki se nahajajo po vsem mestu. Študijsko leto je razdeljeno na dva semestra, martinsko in svečniško. V terminu je več kot ena tretjina mestnega prebivalstva bodisi uslužbencev bodisi študentov univerze. Študentsko telo je zelo raznoliko: več kot 145 narodnosti je zastopanih s 45 % vnosa iz držav zunaj Združenega kraljestva; približno ena osmina študentov je iz Evropske unije, preostala tretjina pa je iz tujine – 15 % samo iz Severne Amerike. Športna moštva univerze tekmujejo na tekmovanjih BUCS, študentsko telo pa je znano po ohranjanju starodavnih tradicij, kot so Raisin Weekend, May Dip in nošenje značilnih akademskih oblek. Sklici
Универзитет у Сент Ендрузу

Универзитет у Сент Ендрузу (енгл. University of St Andrews, шкот. University o St Andras, шкотгел. Oilthigh Chill Rìmhinn) је државни универзитет у Сент Ендрузу. Најстарији је од четири древна универзитета у Шкотској и, после Универзитета у Оксфорду и Кембриџу, трећи универзитет по старости на енглеском говорном подручју. Основан је 1413. године када је авињонски антипапа Бенедикт XIII издао папску булу малој оснивачкој групи августинског свештенства. Заједно са универзитетима у Глазгову, Абердину и Единбургу, био је део шкотског просветитељства током 18. века. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Saint Andrews-universitetet

St. Andrews-universitetet (engelska: Saint Andrews University) är ett universitet i St Andrews i Skottland som har anor från 1410-1411 och universitetsstatus sedan 1413. Universitetet är det äldsta i Skottland och det tredje äldsta i Storbritannien. Kända alumner Många kända personer har studerat vid Saint Andrews-universitetet. Bland annat har Prins William studerat konst där. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Saint Andrews-universitetet.
Університет Сент-Ендрюса

Університет Сент-Ендрюса (англ. University of St. Andrews) — найстарший університет Шотландії, третій за часом заснування у Великій Британії. Заснований між 1410 і 1413 роками. Розташований в місті Сент-Ендрюс, область Файф, на березі Північного моря. Відомі випускники Гелен Арчдейл — шотландська феміністка, суфражистка і журналістка. Фіона Гілл — американський політолог, радник Ради національної безпеки США. Примітки Посилання Сайт університету Сент-Ендрюса(англ.) Сайт студентського союзу університету(англ.)
Crossraguel Abbey

Die Crossraguel Abbey ist die Ruine einer Benediktinerabtei nahe der schottischen Ortschaft Maybole in der Council Area South Ayrshire. Die Anlage ist als Scheduled Monument denkmalgeschützt. Eine zusätzliche Listung in den schottischen Denkmallisten in der höchsten Denkmalkategorie A wurde 2018 aufgehoben. Geschichte Möglicherweise war Crossraguel bereits seit dem vierten Jahrhundert ein christlicher Standort in Schottland. Der Name könnte sich von Cross of Raighail („Kreuz des Regulus“) ableiten und auf ein freistehendes Kreuz hindeuten. Regulus war ein griechischer Mönch, der im vierten Jahrhundert nach Schottland floh. Donnchadh, Earl of Carrick schenkte Paisley Abbey vor 1214/1216 die Ländereien. Zu dieser Zeit entstand jedoch lediglich ein kleines Oratorium. Der Bischof von Glasgow schlichtete 1244 einen Streit zwischen Earl Donnchadh und den Mönchen, indem er den Mönchen anwies, in Crossraguel ein Tochterkloster einzurichten. Wann die Abtei fertiggestellt wurde, kann nicht exakt bestimmt werden. Der erste Abt wurde im Jahr 1286 eingesetzt. Während der Schottischen Unabhängigkeitskriege war Robert the Bruce König von Schottland. Gleichzeitig fungierte er als Earl of Carrick, weshalb die Abtei ihm die Treue hielt. Aus diesem Grund wurden die Gebäude im Lauf des Krieges schwer beschädigt. Das Kloster wurde daraufhin im 14. und 15. Jahrhundert umfassend wiederaufgebaut und erweitert. Der Großteil der heutigen Ruinen stammt aus dieser Zeit. Im Laufe des 16. Jahrhunderts wurden die Gebäude überarbeitet. Im Zuge der schottischen Reformation wurde Crossraguel Abbey abermals schwer beschädigt. Die letzten Mönche gaben die Anlage wohl um 1592 auf. Einzelnachweise Weblinks Crossraguel Abbey, Historic Environment Scotland Eintrag zu Crossraguel Abbey auf trove.scot, der Datenbank von Historic Environment Scotland (englisch)