NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pellworm

Pellworm (danés Pelvorm; Norte frisón Pälweerm) es una de las Islas Frisias septentrionales en el mar del norte de la costa de Alemania. Es parte del Distrito de Nordfriesland en el estado federal Alemán de Schleswig-Holstein. Tiene un área de 37 km², y su población es de aproximadamente 1.200 personas. En la Edad Media Pellworm era parte de la isla de mayor tamaño Strand, que fue destruida en la desastrosa inundación de 1634. Otros vestigios de Strand son Nordstrand y Hallig. Pellworm es accesible mediante un ferry que parte desde la península vecina de Nordstrand (la cual esta a su vez conectada mediante un paso elevado) Una de las mayores plantas de energía renovable híbrida de Europa se encuentra en Pellworm [1]. Combina energía eólica y energía solar fotovoltaica y entrega más de 700MWh al año de electricidad. Junto con otras pequeñas islas, Pellworm forma el Amt Pellworm. Véase también Anexo:Islas de Alemania Islas Frisias
Pellworm

Pellworm (Pelvorm en danois, Polweeerm en frison septentrional) est une île allemande de la Mer du Nord d'environ 37 km2. Elle est également une commune de l'arrondissement de Frise-du-Nord (Kreis Nordfriesland) et siège de l'administration municipale des Îles Halligen (communes de Gröde, Hooge et Langeneß). L'île de Pellworm patauge dans le "Watt", une sorte de prairie humide, grouillante de vie végétale et animale, qui relie les Halligen entre eux par marée basse. Géographie Pellworm est la troisième plus grande île de Frise-du-Nord. Elle est large de 7 km (dans le sens est-ouest) et longue de 6 km (dans le sens nord-sud). Elle est constituée de la partie occidentale de l'ancienne île Strand, qui fut partiellement détruite lors de la grande onde de tempête de 1634. Pellworm, Nordstrand et quelques-unes des Halligen sont des résidus de cette ancienne île. Pellworm a une altitude moyenne d'environ 1 mètre sous le niveau de la mer. Elle est de ce fait menacée par la montée du niveau des mers liée au réchauffement climatique. L'île est protégée par une digue haute de 8 mètres et longue de 25 km et le grand phare de Pellworm construit en 1907, est toujours en activité. Liens externes Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail des îles Portail du Schleswig-Holstein Portail de la mer du Nord
Pellworm

Pellworm (dánul: Pelvorm) község és sziget Németországban, Schleswig-Holstein tartományban, az Északi-Fríz-szigetekhez tartozik. Lakosainak száma 1208 fő (2023. december 31.). Fekvése Hooge szigetének déli szomszédjában fekvő sziget. Története Pellworm egy sziget és a rajta található hasonló nevű település neve. Mint önálló sziget az 1634 évi természeti katasztrófa emléke. Az akkori szökőár szakította el a régi nagy Nordstrandtól, azonban az elmúlt századok néhány emléke máig megmaradt rajta. Ma Pellworm átlag kb. egy méterrel a tengerszint alatt fekszik, a szigetet egy 8 méter magas és 25 km hosszú gát védi. Leírása A sziget jelképévé vált a 11. században épült és 1611-ben összeomlott torony, mely ma csak rom. A 11.-13. századi Öreg-templom (Alte Kirche), melyben 1460-ból való szép festett késő gótikus oltár és 1475-ből való bronz keresztelőmedence és 1711-ből való Arp Schnitger-orgona van. Az Új templom (Neue Kirche) 1622-ben épült, gazdag barokk berendezése van. Pellworm régi világi építészetének egyik jellegzetessége a lakószobák falának színes csempével való borítása a nedvesség elleni védekezésül. Nevezetességek Öreg-templom Új-templom Norderoog - Madársziget, itt nyaranta sok ezer madár fészkel, Pellworn közelében fekszik. Galéria Népesség A település népességének változása: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (német) Kapcsolódó szócikkek Schleswig-Holstein települései
Pellworm

Pellworm (in frisone settentrionale: Pälweerm, in danese Pelvorm; 37,44 km²; 1 200 abitanti circa) è un'isola tedesca sul Mare del Nord che appartiene all'arcipelago delle Frisone Settentrionali (ted. Nordfriesische Inseln) e al land Schleswig-Holstein (Germania nord-occidentale). Dal punto di vista amministrativo, l'isola è un comune tedesco del circondario (Landkreis) della Frisia Settentrionale (targa: NF), comune che amministra anche i dirimpettai isolotti (Halligen) di Süderoog e Südfall. L'isola fa parte del Nationalpark Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer (il parco nazionale del Wattenmeer dello Schleswig-Holstein) ed è collegata da traghetti provenienti dalla località di Strucklahnungshörn, sull'isola di Nordstrand (quest'ultima collegata alla terraferma da un ponte), traghetti che raggiungono in circa ¾ d'ora: il porto di Tammensiel. È la terza isola per grandezza delle Frisone Settentrionali dopo Sylt e Föhr. Tra le località dell'isola, vi sono: Tammensiel (porto), Ostersiel, Norderkoog, Westermühle, Bupheverkoog, ecc. Geografia fisica Collocazione Pellworm si trova al largo della costa centro-occidentale dello Schleswig-Holstein, ad ovest dell'isola di Nordstrand e a sud-est dell'isola di Hooge. Rispettivamente a sud-ovest e sud-est, si trovano invece gli isolotti di Süderoog e Südfall. Economia Turismo Da vedere Sono da vedere, tra l'altro: la Chiesa di San Salvatore (Salvatorkirche, XI secolo), una delle chiese più antiche della Frisia Settentrionale, con l'organo monumentale costruito nel 1711 da Arp Schnitger il faro del 1907, alto 37 – 38 m circa il Nordermühle, mulino a vento del 1778 (nella frazione di Norderkoog) Note Voci correlate Isole Frisone Settentrionali Isole Frisone Circondario della Frisia Settentrionale Schleswig-Holstein Germania Mare dei Wadden Mare del Nord Amrum Föhr Sylt Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Pellworm Collegamenti esterni Pellworm – Sito istituzionale, su wangerooge.de. meinestadt.de: Pellworm, su home.meinestadt.de. Nationalpark Schleswig-Holsteinisches Wattenmeer, su wattenmeer-nationalpark.de. URL consultato il 29 luglio 2009 (archiviato dall'url originale il 10 dicembre 2007).
Pellworm (gmina)

Pellworm (fryz. Pälweerm, duń. Pelvorm) – gmina uzdrowiskowa na wyspie Pellworm w Niemczech w kraju związkowym Szlezwik-Holsztyn, w powiecie Nordfriesland, wchodzi w skład Związku Gmin Pellworm. Bibliografia Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, Hamburg, 2009
Пелльворм (коммуна)

Пелльворм (нем. Pellworm) — община в Германии, в земле Шлезвиг-Гольштейн. Входит в состав района Северная Фризия. Подчиняется управлению Пелльворм. Население составляет 1124 человека (на 31 декабря 2006 года). Занимает площадь 37,44 км². Официальным языком в населённом пункте, помимо немецкого, является севернофризский. Коммуна подразделяется на 14 сельских округов. Фотографии Примечания Ссылки Официальная страница Архивная копия от 8 августа 2010 на Wayback Machine
Пелворм

Пелворм (њем. Pellworm) општина је у њемачкој савезној држави Шлезвиг-Холштајн. Једно је од 132 општинска средишта округа Нордфризланд. Према процјени из 2010. у општини је живјело 1.089 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 1054103, NUTS (DEF07) и LOCODE (DE PEL) код. Географски и демографски подаци Пелворм се налази у савезној држави Шлезвиг-Холштајн у округу Нордфризланд. Општина се налази на надморској висини од 2 метра. Површина општине износи 37,4 km². У самом мјесту је, према процјени из 2010. године, живјело 1.089 становника. Просјечна густина становништва износи 29 становника/km². Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Пельворм

Пельворм (нім. Pellworm, дан. Pelvorm) — громада в Німеччині, розташована в землі Шлезвіг-Гольштейн. Входить до складу району Північна Фризія. Займає 37,44 км2 території однойменного острова, що входить до групи Північно-Фризьких островів в акваторії Північного моря. Разом з кількома дрібнішими островами утворює об'єднання громад Пельворм, центром якого є. Населення становить 1203 осіб (станом на 31 грудня 2020). Географія Ландшафт острова утворений із заболочених низовин, лугів та полів. Природа переважно незаймана, фауна дуже багата. Особливо часто тут трапляються перелітні птахи. У Середньовіччя Пельворм був частиною більш великого острова Штранд. Проте 1634 року внаслідок потужного штормового припливу острів розпався на шматки. Крім Пельворма до залишків острова Штранд належать Нордштранд та Галліген. Зв'язок з материком здійснюється через поромне сполучення з Нордштранда, який перетворився на півострів. Сьогодні тут розташована одна з найбільших гібридних установок, що працює на енергії вітру та сонця (потужність 700 МВт). Примітки Галерея Література Georg Quedens: Pellworm. Breklumer Verlag, Breklum 2002, ISBN 3-7793-1121-6. Посилання Пельворм на сайті міста Гузум Офіційний сайт острова [Архівовано 10 червня 2005 у Wayback Machine.]
Vikingemuseum Hedeby

Vikingemuseum Hedeby er et museum i det nordlige Tyskland, beliggende i Hedeby, der beskæftiger sig med byens historie og de arkæologiske fund der er gjort i området. Det åbnede i 1985 som del af museerne på Gottorp Slot. Museet ligger få hundrede meter nord for Hedebys halvkredsvold ved Haddeby Nor ikke langt fra Haddeby Kirke. Udstillingsbygningernes form er inspireret af vikingeskibe og ligner omvendte skibe med kølen opad. I marts 2010 genåbnede museet efter en omfattende modernisering. Til genåbningen var både slesvig-holstenske ministerpræsident Peter Harry Carstensen og den daværende danske kulturminister Per Stig Møller. Udstillingen fokuserer på byens håndværk, handel, byggestil og indbyggernes dagligliv samt Hedebys byudvikling. Desuden beskæftiger museet sig med nordisk mytologi, madkultur og beklædning. I udstillingen indgår også Hedebyklokken og de originale runesten fra Hedeby, som blev fundet i 1700- og 1800-tallet i Hedebys nærmeste omegn. I vikingeskibshallen præsenteres vraget af et delvist udbrændt, kongeligt langskib (et krigsskib), som blev fundet ved Hedebys havn i 1953. I haven omkring museet dyrkes gamle nytte- og kulturplanter, som allerede i vikingetiden var hjemmehørende i Hedeby. På den historiske boplads inden for halvkredsvolden blev der i årene 2005-2008 opført syv vikingehuse i den oprindelige byggestil med stråtag og vægge af lerklinet fletværk. Husene er rekonstrueret efter originale bygningsfund i Hedeby. I 2007 blev der rekonstrueret en anløbsbro efter en arkæologisk undersøgelse af havnen foran bopladsen i 1979. 2007 blev der på Flensborg museumsværft bygget et omtrent 6,5 meter langt vikingeskib, som siden maj 2009 har ligget ved broen. På de tilstødende arealer græsser gamle dyreracer. Halvkredsvolden omkring den gamle boplads indgår allerede i Dannevirkes voldsystem. I arealet syd for den historiske boplads findes modeller af Hedebys runestene. Se også Danevirke Museum Vikingeskibsmuseet i Roskilde Vikingemuseet i Aarhus Moesgård Museum Ekstern kilde/henvisning Vikingemuseums hjemmeside (tysk) Bilder fra Hedeby Viking Museum
Viking Museum Haithabu

The Hedeby Viking Museum (German: Wikinger Museum Haithabu) is a museum near the site of Hedeby, a former medieval city in Schleswig-Holstein, Germany focusing on the Viking Age history of the region. While the region is now in modern Germany, it was once the oldest city in Denmark until it was ceded in 1864. The museum, located in the Busdorf municipality, features reconstructions of various Viking Age dwellings and ships and houses numerous artifacts discovered during the ongoing archaeological research of the area. External links Media related to Wikinger Museum Haithabu at Wikimedia Commons Official website
Musée viking d'Haithabu

Le Musée viking de Haithabu (en allemand : Wikinger Museum Haithabu) est un des musées régionaux du Schleswig-Holstein (Château de Gottorf) situé à Busdorf en Allemagne. Le musée est consacré à l'archéologie de l'âge des Vikings et à l'histoire de la colonie viking de Haithabu, aujourd'hui Hedeby était un comptoir commercial situé au sud du Danemark, près de la frontière carolingienne et fondé par le roi Gotfrid en 808-809. Cet ancien port danois a été rattaché à l'Allemagne en 1864. Le musée est situé près du site des fouilles archéologiques. La collection permanente du musée présente les objets découverts durant les fouilles. La pièce la plus spectaculaire est une réplique d'un bateau viking nommé Haithabu 1 (ou Hedeby 1) avec le vestige du bateau original trouvé dans le port d'Haithabu. À 600 m du musée, se trouve aussi sept maisons viking reconstituées. Ensemble archéologique frontalier de Hedeby et du Danevirke Notes et références Annexes Articles connexes Liste de musées en Allemagne Liens externes (en) Wikinger Museum Haithabu Portail des musées Portail du monde maritime Portail de l’Allemagne Portail de l’archéologie Portail de l'âge des Vikings
Wikinger Museum Haithabu

A Wikinger Museum Haithabu a kora középkori viking kereskedőváros emlékeit bemutató múzeum Németország Schleswig-Holstein tartományában, Schleswig városa mellett. Története Haithabu, dán nevén Hedeby Észak-Európa legfontosabb kereskedővárosa volt a 800-as évek elejétől 1066-os pusztulásáig. Helyére többé nem építkeztek, szerepét a közeli Schleswig városa vette át. A föld felszíne felett csak a 24 hektáros területet félkör alakban körülvevő sánc maradványai látszottak, amit ugyancsak földből emelt fal kötött össze a Danevirke sáncrendszerével. A 19. századig ezt a félkörös területet csak egy katonai tábor maradványainak tartották, ami a Danevirke védői elhelyezésére szolgálhatott. 1897-ben vetette fel Sophus Müller dán régész, hogy ez a hely lehetett a középkori írott forrásokból ismert Hedeby. Már a Johanna Mestorf kieli archeológus által vezetett első, 1900-as ásatások fényesen bizonyították ezt a feltevést. 1915-ig minden évben folytatták a kutatásokat a kieli régészeti múzeum szakemberei, majd 1930-39 között újabb szervezett kutatásokra került sor. A város elhagyása óta a tengervíz relatív magassága a térségben egy méterrel emelkedett, ezért a Haddebyer Noor öböl korabeli partvonala a kikötő nagy részével víz alá került. 1979-80-ban jelentős költségekkel, a kor legmagasabb tudományos-technikai színvonalán, tenger alatti régészeti kutatásokat végeztek a kikötő vizében. Bár e munka eredményeképpen is csak a kikötő területének 1%-át vizsgálták át alaposan, így is ez lett a legjobban megkutatott kora középkori kikötő Németországban. A város szárazföldi részének 5%-a vált alapos kutatás tárgyává. Az eredményeket illusztrálja, hogy csak 1966-89 között és csak a szárazulaton folytatott kutatások eredményeképpen több mint egy millió leletet regisztráltak. A leletek konzerválása, tudományos feldolgozása után ezekre alapozva jött létre és nyílt meg 1985-ben a Wikinger Museum Haithabu a korabeli város területének szélén. A múzeumot 2010-ben modernizálták, új állandó kiállítást hoztak létre, ahol a látogatók a muzeológia legújabb vívmányai segítségével ismerkedhetnek meg a viking kor emlékeivel, a kora középkori kereskedőváros életével. Jegyzetek Források ↑ Elsner: Hildegard Elsner: Wikinger Museum Haithabu: Schaufenster einer frühen Stadt. Schleswig: Archeologisches Landesmuseum. 2004. További információk Kapcsolódó szócikkek Lindholm Høje
Wikinger Museum Haithabu

Het Wikinger Museum Haithaby is een museum in Haithabu. Het museum belicht de tijd van de Vikingen. Er staan in het openluchtmuseum enkele gereconstrueerde gebouwen, een brug en aanlegsteigers. In de permanente tentoonstelling wordt de geschiedenis van Haithabu verteld aan de hand van archeologische vondsten en films. Externe link Officiële website
Casa Buddenbrook

La Casa Buddenbrook (en alemán Buddenbrookhaus) es un edificio que data de 1758 ubicado en el no. 4 en Mengstraße de la ciudad de Lübeck en el estado de Schleswig-Holstein (Alemania). Desde principios de los años 1840 hasta 1891​ perteneció a la familia Mann. Albergó durante décadas las oficinas de la Compañía Mann​ y fue visitado a menudo por los escritores Thomas y Heinrich Mann. El edificio debe su nombre a la novela Los Buddenbrook​ de Thomas Mann, que le valió al autor el Premio Nobel en 1929.​ Fue reconstruido después de un bombardeo durante la Segunda Guerra Mundial. Desde 2000 alberga el Heinrich-und-Thomas-Mann-Zentrum dedicado a Thomas y Heinrich Mann.​ Tiene una fachada de estilo rococó de color blanco con un frontón. Descripción El edificio ubicado en el no. 4 de la Mengstraße se encuentra cerca de la iglesia de Santa María y del Ayuntamiento. Tiene una fachada de estilo rococó, típica de las casas patricias alemanas.​ En el portal tiene la inscripción latina Dominus providebit (El Señor proveerá), acompañada de la fecha 1758.​ En la parte superior tiene dos estatuas que representan el tiempo y el bienestar.​ Historia El edificio fue construido en 1758 según un diseño de Johann Michael Croll.​ El bisabuelo de Thomas y de Heinrich Mann, Johann Segmund Mann, fundó una empresa de cereales y se instaló en Lübeck en 1794.​ La casa pasó a ser propiedad de la familia Mann a partir de 1841 (o 1842), cuando fue comprada por Johann Segmund Mann.​ La sede de la Compañía Mann se estableció en el edificio, que siguió en manos de la familia Mann hasta 1891,​ cuando la empresa cesó su actividad. El edificio es el escenario principal de la novela Los Buddenbrook​ de Thomas Mann, la cual le valió al autor el Premio Nobel de Literatura en 1929.​ En los años 1920, la casa fue utilizada como biblioteca, la Buddenbrooks-Buchhandlung ("Biblioteca Buddenbrooks"), inaugurada en 1922 en presencia de Thomas Mann.​ Esta cesó su actividad en 1933, con la llegada del nazismo. En 1942 fue destruida por un bombardeo de la Segunda Guerra Mundial.​ En los años 1950 Thomas Mann y su esposa se tomaron una fotografía frente a lo que quedaba del edificio. En 1993 fue comprada por la ciudad de Lübeck, que en 2000 estableció un museo dedicado a la familia Mann. El museo El museo, dividido en 5 plantas ilustra, a través de fotografías, películas, etc., la vida de Heinrich y Thomas Mann y sus descendientes (Erika, Klaus, Golo, Michael, Elisabeth y Monika). También se dedica un amplio espacio a la novela Los Buddenbrook. El museo está estructurado en orden cronológico y dividido en seis secciones: parte de los orígenes de la familia Mann (en la sección Orígenes) para finalmente llegar a las huellas dejadas a posteridad por él (en la sección Pistas). Las otras secciones se titulan: "Partida" (sección que traza la salida de Lübeck de los hermanos Mann), "Caminos de la vida", "Sufrimiento por Alemania" y "Adioses". Galería Referencias Véase también Los Buddenbrook Familia Mann
Castell d'Ahrensburg

El Castell d'Ahrensburg o Schloss Ahrensburg és un castell a la ciutat d'Ahrensburg, que rep el nom del districte del castell, al sud de Schleswig-Holstein, a uns 30 quilòmetres al nord-est del centre de la ciutat d'Hamburg, Alemanya. El petit castell amb fossat és en realitat una casa pairal i com a tal va ser antigament el centre d'una finca noble. Tanmateix, l'edifici s'utilitza com a castell des del segle XVIII. segle. El castell és una de les principals obres de l'arquitectura renaixentista a Schleswig-Holstein. És un dels llocs d'interès més famosos de l'estat i està obert al públic. A més de la casa pairal, el recinte del castell inclou l'antiga capella de la finca amb les seves anomenades Gottesbuden (esglésies) i un parc del castell dissenyat a l'estil dels jardins paisatgístics anglesos. L'edifici renaixentista, originalment protegit per simples fortificacions, estava en ús des del segle xvi. Al segle XIX era propietat de diverses línies de la família Rantzau, que pertanyia a l'antiga noblesa Holstein. Després d'un període de decadència econòmica, la finca i el castell d'Ahrensburg van entrar en possessió de la població local al segle XVIII. Al segle XVIII, la casa pairal va passar a la possessió de la família Schimmelmann, que havia estat elevada a la noblesa, i sota el seu lideratge la casa pairal es va transformar en una finca de camp elaborada. Els Schimmelmann van romandre a Ahrensburg durant diverses generacions, després la propietat es va vendre el 1932. Després de servir diversos propòsits durant la Segona Guerra Mundial, el castell ara acull un museu centrat en la cultura aristocràtica de Schleswig-Holstein. Els casaments a través de l'oficina de registre d'Ahrensburg són possibles a la planta baixa del vestíbul del jardí o al segon pis del Saló Louis Seize o a la biblioteca. Arquitectura Referències
Castello di Ahrensburg

Il castello di Ahrensburg (in tedesco: Schloss Ahrensburg) è un castello in stile rinascimentale della città tedesca di Ahrensburg, nello Schleswig-Holstein, a nord-est di Amburgo, eretto tra la fine degli anni settanta del XVI secolo e il 1585 per volere del signore danese Peter Rantzau. e in parte rinnovato a partire dalla metà del XVIII secolo dai conti di Schimmelmann. Si tratta di uno dei più imponenti castelli dello Schleswig-Holstein. Sia il castello, che il parco e l'isolotto circostante sono monumento protetto (dal 2003). Caratteristiche Il castello è circondato da un ampio parco e, parzialmente, anche dalle acque del fiume Hunnau e si caratterizza per il color bianco delle sue facciate. L'edificio è sorretto da quattro torri ottagonali ed è costituito da quattro piani. Gli interni sono in stile rococò e ospitano il Museum Schleswig-Holsteiner Herrenhauskultur. Storia Il terreno su cui sorge il castello fu acquisito nel 1567 dal signore danese Daniel Rantzau. Qualche anno dopo il fratello di quest'ultimo, Peter, commissionò la costruzione del castello. Dalla metà del XVIII secolo agli anni trenta del XX secolo, il castello fu di proprietà dei conti di Schimmelmann: sotto gli Schimmelmann, furono completamente rifatti gli interni dell'edificio, con l'aggiunta di pregiata mobilia e di opere d'arte. Punti d'interesse Schlosskirche La Schlosskirche ("chiesa del castello"), fu eretta in stile tardo gotico contemporaneamente ai lavori di costruzione del castello]. Fu in seguito ricostruita in stile barocco, dopo essere stata parzialmente distrutta dalle truppe Svedesi nel 1713. Museum Schleswig-Holsteiner Herrenhauskultur Nel Museum Schleswig-Holsteiner Herrenhauskultur, sono esposti mobili e dipinti appartenuti ai proprietari del castello. Note Bibliografia (DE) Alexander Jürgens, Schleswig-Holstein, ADAC Verlag, München, 2005 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su castello di Ahrensburg Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su schloss-ahrensburg.de. Geschichte des Gutes Ahrensburg, su historischer-arbeitskreis-ahrensburg.de. URL consultato il 28 dicembre 2005 (archiviato dall'url originale il 20 dicembre 2014).
Slot Ahrensburg

Het Slot Ahrensburg (Duits: Schloss Ahrensburg) is een bouwwerk in Ahrensburg dat in het zuiden van de Duitse deelstaat Sleeswijk-Holstein ligt, ten noordoosten van de stad Hamburg. Het werd in de 16e eeuw gebouwd in de renaissancestijl, eerst als herenhuis dat het middelpunt van een adellijk goed was. Vanaf de 18e eeuw werd het als slot aangeduid. In 1759 geraakte het in bezit van de rijke, in Demmin geboren, later Deense, koopman Heinrich (von) Schimmelmann, die het gebouw in barok- en rococostijl liet verfraaien. Von Schimmelmann verwierf Deense adellijke titels, maar is ook een omstreden persoon, want hij handelde ook grootschalig in slaven. Slot Ahrensburg bleef tot 1932 in bezit van deze familie. Tot het terrein behoren een kapel met een inrichting voor invalide arbeiders die Gottesbuden heet, en een slotpark in Engelse stijl. Het kasteel is grotendeels in gebruik als Museum der Adelskultur en kan dus bezichtigd worden. Ook kan men vertrekken in het kasteel huren voor bruiloften, kinderfeestjes, muziekuitvoeringen e.d. Externe link (de) www.schloss-ahrensburg.de/ Website van het kasteel en het daarin gevestigde museum