NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Havetoft Kirke

Havetoft Kirke er en kirke i romansk stil beliggende på en høj nord for landsbyen Havetoft i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er sognekirke i Havetoft Sogn. Kirken er opført 1180 dels af rå, dels af tilhugne kampesten. Nordportalen er tilmuret. Skibet og kor fik indbygget krydshvælv i gotisk tid. Indtil 1463 havde Havetoft haft fælles præst med menigheden i Siversted Sogn (også kaldt Stenderup Sogn). Kirken er viet til Sankt Maria. Døbefonten er et romansk granitarbejde fra 1200-tallet. Døbefontens kumme er dekoreret med syv fortløbende kløverbladbuer og relieffer af Jomfru Maria mellem tre apostle og de tre hellige konger. Det sengotiske korbuekrucifiks (triumfkors) er fra 1400-tallet. Den enkle prædikestol i renæssance-stil er fra omkring 1580. Stolen blev malet med evangelistsymbolerne i 1956. Kirkens epitafium i en ældre renæssanceramme er fra 1704. Altertavlen er malet af billedhuggeren Peter Clausen fra Satrup i 1863. Motivet er den sidste nadver. Sidefelterne fra 1956 viser en pelikan og en lam (agnus dei) som kristussymboler. Kirkens Marcussen-orgel er fra 1883. Ved en omfattende renovering i 1955/56 blev de romanske vinduer i nordmuren igen åbnet, pulpituret blev ombygget til dets nuværende halvcirkelform. Pulpiturets felter er 1998/1999 malet med bibelske motiver fra både den gamle og nye testamente. Kirken har ikke tårn, men en fritstående klokkestabel af træ fra 1763 med tre klokker. Et ældre klokkehus brændte ned i 1759. Kirkegårdsporten fra 1626 er den ældste i Angel. Kirkesproget i sognet var i årene før 1864 blandet dansk-tysk. Menigheden hører i dag under den nordtyske lutherske kirke. Litteratur M. Mørk Hansen og C. L. Nielsen: Kirkelig Statistik over Slesvig Stift : Med historiske og topographiske bemærkninger, 2. bind, Kjøbenhavn 1864, s. 373. Henning Dehn-Nielsen: Kirker i Sydslesvig - Fra Hedeby til Harreslev. København 2001, s. 51, ISBN 87-87238-22-5. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Arkiveret 17. november 2020 hos Wayback Machine Tegning af Havetoft Kirke fra Johann Gottfried Burman Beckers samling Noter
Hollingsted Kirke

Hollingsted Kirke (tysk: Kirche Hollingstedt) er en evangelisk-luthersk sognekirke i Hollingsted, en landsby beliggende ved Trenen i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til Skt. Nikolai. Kirken er opført af tufsten i 1100-tallet og blev i 1796 udvidet mod øst med mursten og beklædt med et sadeltag. Ved en restaurering i 1855 blev kirkerummet forsynet med et krucifiks på alteret. Orglet, bygget i 1870 af Marcussen & Søn, er centralt placeret ved alteret. Klokkestablen er fra 1550. Kirkens placering er atypisk i forhold til sognets placering. Den ligger ikke midt i sognet, men ved sognets grænse mod vest. En tidligere kirke- eller kapelbygning skal have ligget lidt østligere i byen. Ifølge folkesagnet skal den nuværende kirke oprindeligt have været et pakhus tæt ved Trenen, opført af englændere. I 1837 blev en ny begravelsesplads anlagt i bymidten. Menigheden hører til Slesvig-Flensborg kirkekreds i den nordtyske evangelisk-lutherske landskirke. Hollingsted Sogn omfatter også bl. a. Børm og Ellingsted. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Noter
St. Nikolai (Hollingstedt)

St. Nikolai (dän. Hollingsted Kirke) ist ein geschütztes Kulturdenkmal mit der Objekt-ID 3104 im Denkmalschutzgesetz in Hollingstedt, einer Gemeinde im Kreis Schleswig-Flensburg in Schleswig-Holstein. Die Kirchengemeinde gehört zum Kirchenkreis Schleswig-Flensburg der Evangelisch-Lutherischen Kirche in Norddeutschland. Namensgeber der Kirche ist Nikolaus von Myra. Beschreibung Das aus Tuff gebaute Langhaus der Saalkirche aus dem 12. Jahrhundert wurde 1796–98 nach Abbruch des eingezogenen Chores mit Backsteinen erweitert und neu mit einem Satteldach bedeckt. Der im Kern um 1550 erbaute hölzerne Glockenstapel auf quadratischem Grundriss hat geneigte Außenwände. Der Innenraum des Langhauses ist mit einer Holzbalkendecke überspannt. Die Orgel steht auf der Empore über dem Altar. Sie wurde 1870 von Marcussen & Søn hinter den Prospekt der Vorgängerorgel von 1799 gebaut. Literatur Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler, Hamburg, Schleswig-Holstein. Deutscher Kunstverlag, Berlin, München 2009, S. 373. Weblinks Einzelnachweise
Jørl Kirke

Jørl Kirke er beliggende i landsbyen Jørl i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til Sankt Katharina. Jørl Kirke er sognekirke i Jørl Sogn. Kirken er første gang nævnt 1240. Den er bygget af mursten på et fundmanet af kampesten. Det hvælvede kor er ved en rundbue adskilt fra kirkeskibet, der har bjælkeloft. Taget er af tegl. Våbenhuset er fra 1756. To vinduer på nordsiden er tilmuret. Tårnet kom først til i 1914, før var der en klokkestabel af træ. Prædikestolen af eg er fra 1635. Relieffer på stolen illustrerer syndefaldet, bebudelsen, Jesu fødsel, de hellige tre konger, dåben og korsfæstelsen. Ifølge legenden skal prædikestolen være overført fra en af de ved den anden store manddrukning 1634 oversvømmede kirker på øen Strand. Altertavlen i rokoko er fra 1773. I midterfeltet skildres korsfæstelsen. Kirkens pulpitur i barok stil viser fem scener fra Jesu liv samt profeterne og apostlene. Det romanske korbuekrucifikset af eg er fra opførelsestiden omkring 1240. Pulpituret ved nordsiden er bemalet med bibelske billeder og billeder af profeterne og apostlene. Kirken er beliggende i Lille Jørl, hvor flere åløb fløder sammen. Ifølge sagnet kunne Jørl-boerne ikke blive enige om, hvor kirken skulle ligge. Derfor slap de en aften to sammenbundne okser løs og hvor de blev fundet næste morgen, blev kirken bygget (sml. samme sagn ved Oksenvad eller Seem Kirke). I en anden version blev kirken bygget, hvor den ene lå og præstegården, hvor den anden lå - for at forklare, hvorfor kirken og præstegården lå på Jerrisbækkens (Jersbækkens) modsatte bredder. Kirkesproget i sognet var i årene før 1864 blandet dansk-tysk. Eggebæk og Jørl danner et fælles menighed, som hører under den nordtyske lutherske kirke. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Noter
Nørre Brarup Kirke

Nørre Brarup Kirke er en kirke, der ligger på en bakke i landsbyen Nørre Brarup på halvøen Angel i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til Jomfru Maria. Nørre Brarup Kirke er sognekirche i Nørre Brarup Sogn. Det formodes, at kirken har i middelalderen været Sliherreds centrale kirke. Kirken er opført i romansk stil omkring året 1200 af granitkvadre. Efter sagnet er kirken bygget af tre jomfruer (Tan Nails, May Hys og Tekkel Jerrekoks), der boede på Kappeshøj (Korpeshøj) og som syntes, at kirkevejen til Strukstrup var alt for længe. De tre stenhugne figurer over syddøren skal tyde herpå. Motivet på tympanonet er dog Kristus, der overrækker nøgle og bog til Peter og Paulus (traditio legis). Billedet er flankeret af to halvsøjler. Under halvsøjlerne ses relieffer med djævelen og et uhyr kæmpede med tre mennesker. Den tilmurede nordportal har tympanon med et græsk kors. Tagrytteren er fra 1625. Våbenhuset ved sydportalen er bygget 1796. I det inde har kirken fladt bjælkeloft. I 1789 blev korbuen fjernet og vinduerne forstørret. Formålet var at skabe en større hallekirke som protestantisk prædikekirke. To romanske rundbuevinduer er bevaret ved kirkens nordside. I 1959 blev korbuen rekonstrueret og malet med ornamenter. Samme år blev orglet flyttet på pulpituret i kirkens vestende. Orglet selv er udført af Marcussen & Søn i 1887. Klokkestablen er fra 1441, senest renoveret i årene 2018-2020. Den regnes for at være den ældste klokkestabel i Sydslesvig. Prædikestolen menes udført 1705 af billedskæreren Frederik Fisker fra Slesvig. Stolens fem billedfelter viser scener fra Jesu liv (Mariæ bebudelse, Jesu fødsel, korsfæstelse, opstandelse og himmelfart). Den gotiske altertavle fra 1500-tallet viser den lidende Kristus med Gud Fader, flankeret af Maria og Ærkeenglen Mikael. Døbefonten er fra 1468 med relieffer af Kristus som verdensdommer. En ældre døbefont fra 1200-tallet blev senere overført til en skovriddergård ved Stor Bredbøl sydvest for Nørrebrarup, men er imidlertid forsvundet. I årene før den 2. Slesvigske krig var kirkesproget blandet dansk-tysk. Menigheden hører nu under den nordtyske lutherske kirke. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Noter
Løjt Kirke (Sydslesvig)

Løjt Kirke er en kirke i romansk stil beliggende på en lille høj i landsbyen Løjt i det sydlige Angel i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er sognekirke i Løjt Sogn. Den enskibede romanske kirke med bjælkeloft er opført i 1100-tallet af kampesten. Træklokkehuset ved kirkens vestlige ende kom til i 1762. Den er udstyret med et lille spir. Det nuværende kor/apsis er fra 1834, efter at et ældre blev nedrevet. Løjt Kirke var i begyndelsen et kapel og skal efter Haddeby og Torsted være den ældste kirke i Sønderjylland/Slesvig. Siden 1670 er kirken anner til Sønder Brarup, før hørte den delvis under Torsted Kirke og Ulsnæs Kirke. Selve kirkerummet er udsmykket med fresker fra 1600-tallet fremstillende lidelseshistorien (passionshistorie). Døbefonten er fra det sene 1100-tallet. Den sengotiske prædikestol er et af de ældste træ-prædikestole i Angel. Stolen er forsynet med udskårne ornamenter og en lydhimmel. Altertavlen er derimod yngre, opført i årene 1834 - 39 i klassicistisk stil, fremstillende den hellige familie under åben himmel. Der kan også nævnes den sengotiske triumfkorsgruppe fra omkring 1500. Menigheden hører i dag under den nordtyske lutherske kirke. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside (med beskrivelse af kirken) Noter
Medelby Kirke

Medelby Kirke er en kirke beliggende syd for den dansk-tyske grænse i Medelby i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til apostlen Matthæus. Medelby Kirke er sognekirke i Medelby Sogn. Kirken er opført i anden halvdel af 1100-tallet af granitkvadre. Sydportalen samt enkelte romanske rundbuevinduer er bevaret. Nordportalen er derimod tilmuret. Over den rundbuede sydportal ses en tympanon fremstillende en siddende Kristus, der overrækker nøgle og bog til Peter og Paulus (traditio legis). I 1709 blev kirken udvidet mod vest. 1793 kom våbenhuset til. Tagrytteren med monogram af Frederik 5. er opført i 1765. Samme år blev det romanske kor afløst af et større alterrum. Den romanske granitfont fra højmiddelalderen har ranker på kummen, højt skaft med vulst og firkantet fod. Den trefløjede sengotiske altertavle fra 1400-tallet viser korsfæstelsen i midterpartiet, nadveren i topfeltet og apostelfigurer i sidefelterne. Tavlen blev senest renoveret i 1998. Alterbordsforsiden (antemensale) er fra 1580. Prædikestolen er sammensat af en prædikestol fra 1581 og en fra 1631. Krucifiksgruppen på skibets sydvæg fra omkring 1500 viser symbolerne af evangelisterne, Jomfru Maria og Johannes Døberen. Pulpituret fra 1734 er illustreret med 32 malerier, der fremstiller bibelske scener fra skabelsen til himmelfarten. Orglet er udført af Marcussen & Søn i 1895, seneste renoveret 2011. Kirken nævnes i et lokalt folkesagn, som omhandler to kæmper, som var i færd med at bygge kirkerne i Medelby og Store Vi. Da de kun havde en hammer, kastede de den skiftevis til hinanden. Derved kom de til at beskadige kirken i nabobyen Valsbøl. I årene før den 2. Slesvigske krig var kirkesproget blandet dansk-tysk. Menigheden hører nu under den nordtyske lutherske kirke. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Arkiveret 19. september 2020 hos Wayback Machine Noter
Nørre Haksted Kirke

Nørre Haksted Kirke er en kirke i romansk stil beliggende syd for grænsen i landsbyen Nørre Haksted i det centrale Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til Sankt Jørgen (Sankt Georg). Nørre Haksted Kirke er sognekirke i Nørre Haksted Sogn. Kirken er opført i 1100-tallet af kampesten. I senmiddelalderen blev kirken udvidet med et et benhus (æ karnhus, afledt af latnisnk carnarium). Bjælkeloftet i kirkens indre er dekoreret med et barokmaleri. I 1897 blev kirkeskibet udvidet mod vest. Samme år blev det nuværende tårn tilbygget. Allerede i 1861 havde menigheden begyndt at opsamle et fond til opførelse af et muret rårn i stedet for den daværende klokkestabel. I 1926 blev sengotiske malerier i korbuen frilagt og restaureret. Granitdøbefonten er fra kirkens opførelsestid. Det gotiske alterkors er dateret til 1200-tallet. Korbuen med korbuekorset er flankeret af et passiosngruppe bestående af otte plastiske relieffer fremstillende passionshistorien. Altertavlen fra 1700-tallet viser apsotlene Peter og Paulus. Relieffer på prædikestolen fra 1713 viser Jesu fødsel, dåb og opstandelse. I årene før den 2. Slesvigske krig var kirkesproget blandet dansk-tysk. Menigheden hører nu under den nordtyske lutherske kirke. Litteratur Henning Dehn-Nielsen: Kirker i Sydslesvig - Fra Hedeby til Harreslev. København 2001, s. 62, ISBN 87-87238-22-5. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Tegning af N. Haksted Kirke fra Johann Gottfried Burman Beckers samling Noter
Tøstrup Kirke (Sydslesvig)

Tøstrup Kirke er en kirke i romansk stil beliggende i Tøstrup (i Ørsbjerg kommune) i Angel i Sydslesvig i den nordtyske delstat Slesvig-Holsten. Kirken er viet til Johannes Døberen. Tøstrup Kirke er sognekirke i Tøstrup Sogn. Kirken er opført i 1100-tallet af kampesten. Bjælkeloftet i korete blev i den sene middelalder skiftet ud med sengotiske hvælvinger. I årene 1788 - 1792 blev korbuen nedbrudt og bjælkeloftet genetableret. Målet var at skabe en enkelt protestantisk prædikekirke. I de samme år blev kirkeskibet udvidet mod vest. Sydportalen blev tilmuret. I stedet fik nordportalen tilføjet et våbenhus. I 1900-tallet blev indgangen igen flyttet, idet også sydportalen blev tilmuret, den tilhørende våbenhus blev nedrevet. Indgangen sker nu via kirkens vestside. Ved østmuren er der bevaret et enkelt romansk rundbuevindue. Af interiøret kan bl.a. nævnes prædikestolen fra senrenæssancen. Reliefferne på prædikestolen viser Jesu korsfæstelse og evangelisterne. Døbefonten er forsynet med en svævende dåbdsengel fra 1758. Altertavlen fremstår som en triptych, altså en altertavle i tre dele. Motivet i midtfeltet er Kristi korsfæstelse. I sidefelterne ses de tolv apostle. Kirkens orgel er placeret på pulpituret i kirkens vestende. Pulpituret er fra 1859. Orglet er udført af Marcussen & Søn i 1877. På kirkegården er der en klokkestabel. Menigheden hører under den lutherske nordtyske kirke. Eksterne henvisninger Menighedens hjemmeside Noter
Kirche Karby

Die Kirche Karby ist ein geschütztes Kulturdenkmal mit der Objekt-ID 2033 im Denkmalschutzgesetz in Karby, einer Gemeinde im Kreis Rendsburg-Eckernförde in Schleswig-Holstein. Sie ist eine von fünf mittelalterlichen Kirchen der Kirchengemeinde Schwansen im Kirchenkreis Rendsburg-Eckernförde der Evangelisch-Lutherischen Kirche in Norddeutschland. Beschreibung Die Saalkirche wurde im 13. Jahrhundert aus Backsteinen erbaut. Sie besteht aus einem Langhaus, einem eingezogenen, gerade geschlossenen Chor im Osten und einem rechteckigen, später angefügten Kirchturm in Breite des Langhauses im Westen, der mit einem Satteldach bedeckt ist. Die Sakristei wurde an der Südwand des Chors angebaut. Die Innenräume des Langhauses und des Chors waren ursprünglich mit Flachdecken überspannt, die in der Spätgotik durch Kreuzrippengewölbe ersetzt wurden. Das Erdgeschoss des Kirchturms öffnet sich mit einem großen Spitzbogen zum Innenraum des Langhauses, der über einen Chorbogen mit dem Chor verbunden ist. Zur Kirchenausstattung gehören eine 1592 aufgestellte Kanzel mit Schalldeckel, die Hans Gudewerdt dem Älteren zugeschrieben wird, und ein Triumphkreuz. Die 1952 gebaute Orgel hängt an der Wand. Literatur Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler, Hamburg, Schleswig-Holstein. Deutscher Kunstverlag, Berlin, München 2009, S. 402. Weblinks Webauftritt der Kirchengemeinde Dorfkirche Karby auf der Website der Stiftung zur Bewahrung kirchlicher Baudenkmäler in Deutschland Einzelnachweise
Kirche Brande-Hörnerkirchen

Die evangelisch-lutherische Kirche Brande-Hörnerkirchen ist ein nach dem Denkmalschutzgesetz geschütztes Kulturdenkmal mit der Objekt-ID 3096 in Brande-Hörnerkirchen, einer Gemeinde im Kreis Pinneberg in Schleswig-Holstein. Das Kirchengebäude gehört seit 2008 zusammen mit der St.-Nikolai-Kirche in Hohenfelde zur Christus-Kirchengemeinde Hohenfelde-Hörnerkirchen im Kirchenkreis Rantzau-Münsterberg der Evangelisch-Lutherischen Kirche in Norddeutschland. Bau und Geschichte Ihre Entstehung verdankt die Kirche den Einwohnern der sogenannten Hörner Dörfer Bokel, Brande, Osterhorn und Westerhorn, die sich über den weiten Kirchweg zur Heiligen-Geist-Kirche in Barmstedt beschwerten. Um eine eigene Kirche finanzieren zu können, beteiligten sie sich an der Hamburger Lotterie, wo sie 1000 Mk gewannen. Zwar reichte das gewonnene Geld nicht zum Kirchbau aus, doch die Gemeindeglieder spendeten auch selbst großzügig. Am 16. September 1759 wurde der Grundstein gelegt. Zweieinhalb Jahre später am 27. Februar 1752 konnte die Kirche eingeweiht und das Kirchspiel von Barmstedt ausgegliedert werden. Der oktogonaler Zentralbau aus Backsteinen wurde 1749 bis 1752 nach einem Entwurf von Cay Dose nach dem Vorbild der Frederikskirche in Kopenhagen errichtet. Gedeckt war die Kirche mit einem einfachen Zeltdach mit vier Gaubenfenstern und einer Laterne in der Mitte. Ein separater hölzerner Glockenstuhl wurde 1781 errichtet, um die beiden Glocken aufzunehmen. Er dient gleichzeitig als Friedhofstor. Eine Orgel erhielt Kirche erst 1783. Nach einem Blitzeinschlag 1934 brannte die Kirche nieder und wurde 1935/36 stark verändert wieder aufgebaut. Dabei erhielt sie nach dem Vorbild der Kirche am Markt in Hamburg-Niendorf, die ihrerseits 1769/70 nach dem Bauplan der Hörnerkirchner Kirche erbaut worden war, ein Mansarddach. Dessen Mitte trägt eine offene, achtseitige Laterne mit einer Zwiebelhaube. Die Orgel wurde 1936 von der W. Sauer Orgelbau Frankfurt (Oder) gebaut. Literatur Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler, Hamburg, Schleswig-Holstein. Deutscher Kunstverlag, Berlin, München 2009, S. 203. Weblinks Website der Kirchengemeinde Die Orgel im Detail auf Pipe Organ Map Einzelnachweise
St. Johannes Evangelist (Giekau)

Die Kirche St. Johannes Evangelist ist ein geschütztes Kulturdenkmal mit der Objekt-ID 4058 im Denkmalschutzgesetz in Giekau, einer Gemeinde im Kreis Plön in Schleswig-Holstein. Die Kirchengemeinde gehört zum Kirchenkreis Plön-Segeberg der Evangelisch-Lutherischen Kirche in Norddeutschland. Bau und Geschichte Die Kirche mit dem Patrozinium des Evangelisten Johannes wurde unter Adolf IV. von Schauenburg und Holstein nach dem Sieg in der Schlacht bei Bornhöved (1227) erbaut. Spätestens 1240 war das aus behauenen Feldsteinen errichtete Langhaus der Saalkirche fertiggestellt. Zur Kirche gehörte ursprünglich ein Rundturm. Der baufällige Rundturm wurde 1811–13 durch einen klassizistischen Kirchturm auf quadratischem Grundriss im Westen aus Backsteinen ersetzt. Dieser ist mit einem Pyramidendach bedeckt, das mit einer Laterne bekrönt ist, auf der eine Glockenhaube sitzt. An der Westseite des Kirchturms befindet sich eine Ädikula als Verdachung für das Portal. An der Nordseite des Langhauses befindet sich ein Anbau über einer Gruft. Der Innenraum des Langhauses ist mit einer Flachdecke überspannt. Ausstattung Östlich der 1633 gebauten Chorschranke steht der um 1500 entstandene Flügelaltar mit zwei Innen- und zwei Außenflügeln, auf denen die zwölf Apostel dargestellt sind. Die Predella wurde von Hermen Rode bemalt. Das steinerne Taufbecken stammt von 1787, die hölzerne Kanzel von 1591. An der Nordwand befindet sich ein Triumphkreuz aus dem 15. Jahrhundert. Auf der Empore befindet sich eine Orgel von Marcussen & Søn. Von den ursprünglich zahlreichen Grabsteinen ist der von Daniel Rantzau erhalten. Gemeinde Zur Kirchengemeinde gehören 2700 Mitglieder aus 16 Dörfern in sechs Kommunalgemeinden. Neben der St.-Johannes-Kirche besitzt die Gemeinde die Martin-Luther-Kapelle in Hohenfelde, die 1962 im Rahmen eines Kapellenbauprogrammes errichtet wurde und 1983 einen freistehenden Glockenturm erhielt. Mit den Kirchengemeinden Lütjenburg, Blekendorf und Kirchnüchel hat sich die Kirchengemeinde zum Kirchspiel „Hohwachter Bucht“ zusammengeschlossen. Literatur Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler, Hamburg, Schleswig-Holstein. Deutscher Kunstverlag, Berlin, München 2009, S. 314–315. Weblinks Ev.-Luth. St. Johannes-Kirchengemeinde Giekau. Abgerufen am 31. Juli 2024. St. Johannes-Kirche kirchengemeinde-giekau.de Einzelnachweise
St. Nicolai (Grömitz)

Die Kirche St. Nicolai ist ein geschütztes Kulturdenkmal mit der Objekt-ID 4063 im Denkmalschutzgesetz in Grömitz, einer Gemeinde im Kreis Ostholstein in Schleswig-Holstein. Die Kirchengemeinde gehört zum Kirchenkreis Ostholstein der Evangelisch-Lutherischen Kirche in Norddeutschland. Beschreibung Das Langhaus und der eingezogene, quadratische Chor im Osten wurden im dritten Viertel des 13. Jahrhunderts aus behauenen Feldsteinen gebaut. Der spätgotische Kirchturm im Westen wurde aus Backsteinen errichtet. Sein oberstes Geschoss beherbergt die Turmuhr und den Glockenstuhl. Er ist mit einem Walmdach bedeckt. Am Chor wurden nachträglich Strebepfeiler aus Backsteinen angebaut. Zur Kirchenausstattung gehören der 1734 gebaute Altar und die von Johann Georg Moser 1766 gefertigte Kanzel. Die 1742 von Christoph Julius Bünting gebaute Orgel wurde 1993 durch dir Firma Christensen & Sønner erneuert. Das Werk hat heute 25 Register auf drei Manualen und Pedal. Literatur Georg Dehio: Handbuch der deutschen Kunstdenkmäler, Hamburg, Schleswig-Holstein. Deutscher Kunstverlag, Berlin, München 2009, S. 331–332. Weblinks Website der Kirchengemeinde Einzelnachweise