Tristan da Cunha

Tristan da Cunha vulkanikus szigetcsoport, illetve annak főszigete a dél-Atlanti-óceánon, 2816 kilométerre Dél-Afrikától és 3360 kilométerre Dél-Amerikától. Tristan da Cunha legmagasabb pontja: Queen Mary's Peak, 2062 m. Egyetlen települése és egyben székhelye, Edinburgh of the Seven Seas, a világ legelszigeteltebb lakott településének számít, a legközelebbi falu 2460 kilométerre északra, Szent Ilona szigetén van. Fekvése Tristan da Cunha a következő szigetekből és szigetcsoportokból áll: Tristan da Cunha (fősziget) (d. sz. 37° 06′ 44″, ny. h. 12° 16′ 56″-37.112222222222, -12.282222222222) (terület: 98 km²) Inaccessible-sziget (d. sz. 37° 19′ 00″, ny. h. 12° 44′ 00″-37.316666666667, -12.733333333333) (terület: 14 km²) Nightingale-szigetek (terület: 3,4 km²) Nightingale-sziget (d. sz. 37° 25′ 58″, ny. h. 12° 28′ 31″-37.432777777778, -12.475277777778) (terület: 3,2 km²) Middle-sziget (terület: 0,1 km²) Stoltenhoff-sziget (terület: 0,1 km²) Gough-sziget (d. sz. 40° 20′, ny. h. 10° 00′-40.333333333333, -10) (Diego Alvarez) (terület: 91 km²) Földrajza A fősziget egy 2062 méter magas, 11 kilométeres átmérőjű kör alaprajzú vulkáni kúp. Oldalai meredekek, speciális felszerelés nélkül csak néhány helyen lehet rá felkapaszkodni. A kúp tövénél másodlagos vulkáni kitörések nyomán kisebb platók keletkeztek. A legnagyobb sík terület 6 kilométer hosszú és 600 méter széles. Itt élnek a sziget lakosai az Edinburgh of the Seven Seas nevű faluban, amit általában csak „a településnek” neveznek. Éghajlata hűvös, viharos, csapadékos, de igazán hideg soha nincsen. A növényzet ezért szinte szubtrópusi. A fauna viszont az Antarktisz „közelsége” miatt szubarktikus, fókák, pingvinek, albatroszok élnek a szigeten. Több endemikus, röpképtelen madárfaj is kialakult az elszigeteltség körülményei között. Története A szigetcsoportot Tristão da Cunha portugál admirális fedezte fel 1506-ban, partraszállását azonban a viharos tenger nem tette lehetővé. Az Atlanti-óceán viharainak gyakran kitett, lakatlan szigetcsoportot elsőként 1767-ben francia hajósok térképezték fel. Első állandó lakosa és egyben tulajdonosa, az 1810-ben idetelepedett amerikai Jonathan Lambert volt, akinek 1812-ben bekövetkezett halálát követően 1816-ban Nagy-Britanniához csatolták. A Szent Ilona szigeten száműzetésben élő Bonaparte Napóleon őrzésére az angolok helyőrséget telepítettek Tristan da Cunha szigetre, de a száműzött 1821-ben bekövetkezett halálát követően a helyőrséget áthelyezték, csak néhány telepes, William Glass és felesége valamint két társa maradtak a szigeten. Lakóinak száma 1897-ben 64-re, 1909-ben 95-re emelkedett. Közigazgatás Közigazgatásilag Szent Ilona, Ascension és Tristan da Cunha brit tengerentúli terület autonóm része. Gazdaság A helyi lakosság halászatból (pl.: a legjobbnak tartott languszta, Jasus paulensis, mely a címerében is szerepel), és hajójavításból él, valamint jelentős bevétele származik a bélyegkibocsátásból. A lakók önellátásra rendezkedtek be. Demográfia A szigetek népessége 271 fő, őseik az Egyesült Királyságból, Hollandiából, az Amerikai Egyesült Államokból és Olaszországból származtak. Legnépesebb város (egyben az egyetlen település): Edinburgh of the Seven Seas. A lakosok 2003-ig összesen 7 családnevet viseltek (Glass, Hagan, Repetto, Lavarello, Swain, Green, Rogers), a kb. 80 család rokona egymásnak. Vallások Legfőbb vallások az anglikán és a katolikus kereszténység. Nyelvek Hivatalos nyelv az angol. Népsűrűség A szigetcsoport népsűrűsége 1,3 fő/km². Közlekedés Egyetlen kikötő létesít kapcsolatot a külvilággal. Jegyzetek Források Topográf Térképészeti Kft.: Midi világatlasz (Nyír Karta & Topográf, Nyíregyháza, 2004) ISBN 963 951663 5 Meurs, Rinie van (2000). Polar Odyssey. Haarlem: GMB Uitgeverij. ISBN 90-7434531-X. További információk Képek Képek Kapcsolódó szócikkek A Brit-szigetek terminológiája