Тристан-да-Кунья

Тристан-да-Кунья (англ. Tristan da Cunha) — архіпелаг у південній частині Атлантичного океану, входить до складу британської заморської території Острови Святої Єлени, Вознесіння і Тристан-да-Кунья. Разом з островом Пасхи, островом Буве та островами Піткерн є одним із найвіддаленіших населених місць на Землі. Розташований за 2 816 км від ПАР, 3 360 км від Південної Америки і за 2 161 км на південь від острова Святої Єлени. На південному острові Гоф є антарктична дослідницька станція ПАР. Географія Склад архіпелагу Головний острів, що також має назву Тристан-да-Кунья. Єдиний острів із постійним населенням, що мешкає в єдиному населеному пункті архіпелагу Единбург Семи Морів. (37°06′ пд. ш. 12°16′ зх. д.) (98 км²); Неприступний (Inaccessible) (37°19′ пд. ш. 12°44′ зх. д.) (14 км²); Найтінгейл (Nightingale — соловей) (37°25′ пд. ш. 12°28′ зх. д.) (3,2 км², площа разом із острівцями Мідл та Столтенгоф — 3,4 км²; Гоф (Дієго Альварес) (40°19′ пд. ш. 9°55′ зх. д.) (68 км²); Безліч дрібних острівців і скель. Клімат Клімат островів помірний океанічний, дощовий і вітряний. На острові Гоф середньомісячна температура коливається від +9°С до 14,5 °C, на північних островах — від +11 °С до 17,5 °C. Опадів на рік випадає від 2000 мм на півночі до 2500 мм на острові Гоф. Історія Вважається, що північні острови архіпелагу в 1506 році відкрила 8-а португальська Індійська армада на чолі з Тріштаном да Кунья, але під час відкриття португальці не висаджувались на берег. Острів Гоф був відкритий англійським мореплавцем Чарльзом Гофом у 1731 році. Перша висадка була здійснена французькими моряками — членами екіпажу фрегата «L'Heure du Berger» у 1767 році. Першим поселенцем на острові став уродженець Массачусетсу американець Джонатан Ламберт у 1810 році, який помер 1812 року. У 1815 році Велика Британія анексувала острови. До відкриття Суецького каналу в 1869 році острови мали стратегічне значення при подорожі з Європи і Східної Америки в Індійський океан. У 1906 році відбулося виверження вулкана, що призвело до загибелі худоби і картопляних плантацій. Люди були переселені до Кейптауна. У 1961 році виверження завдало шкоди рибній фабриці, а жителі були евакуйовані на острів Святої Єлени або до Великої Британії. 1963 року, коли фабрику відновили, жителі повернулися додому. Природа На островах Тристан-да-Кунья немає ссавців (за винятком тюленів на березі і завезених людиною на острів Гоф мишей), рептилій, метеликів. Віддаленість островів від материка вплинула на тваринний і рослинний світ. На островах багато рослин-ендеміків, а на острові Неприступному зберігся найменший птах на Землі, що не літає — пастушок тристанський. На острові ростуть папороті і трав'яні злаки. Близько 40 видів флори архіпелагу є ендемічними (див. Список ендемічної флори Островів Святої Єлени, Вознесіння і Тристан-да-Кунья). Культивують картоплю, маїс. Острови Гоф, Найтінгейл і Неприступний оголошені заповідниками дикої природи. Домашні тварини і худоба жителів острова Тристан-да-Кунья не дичавіють, і великої небезпеки для природи не становлять. Для нечисленних туристів на островах випускаються сувенірні монети. Примітки Література Бєлозоров С. Т. Африка. — К.:Радянська школа, 1957. Африка: Энциклопедический словарь. В 2 т. Т. 2. / Гл. ред. А. Г. Громыко. Ред. коллегия: М. В. Васев, А. М. Васильев, Н. И. Гаврилов и др. — М. : Сов. энциклопедия, 1987. — 671 с. (с. 443—444) Посилання (англ.) Офіційний сайт острова (англ.) Історія архіпелагу