NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Ратенский скальный театр

Ратенский скальный театр (нем. Felsenbühne Rathen) — летний театр, расположенный в скалах Саксонской Швейцарии вблизи курорта Ратен между Бастаем и скальным замком Нойратен. История Театр был основан в 1936 году по инициативе жителей курортного местечка Ратен для постановок спектаклей и музыкальных представлений, в которых естественный скальный ландшафт использовался как часть декораций. В 1938 году в театре начались постановки спектаклей по произведениям немецкого писателя Карла Мая, известного своими произведениями об индейце Виннету. После Второй мировой войны постановки спектаклей возобновились уже в 1946 году. Начиная с 1954 года и по настоящее время (2010 год) на сцене в Ратене работает радебойльский театр Landesbühnen Sachsen, который, кроме других постановок, с 1984 года возобновил прерванный показ спектаклей по произведениям Карла Мая. «Индейских» цикл начался с постановки в 1984 году спектакля «Сокровище Серебряного озера». В 1987 году состоялась премьера «Виннету», в 1995 году — спектакля «Верная рука». В 2007 году, к празднованию 165-летия писателя, состоялась премьера «Сокровище Серебряного озера» в новой постановке. Настоящее время В настоящее время (2010 год) в летнем театре, рассчитанном на 2000 зрителей (реконструкция проводилась в 1957 году), с мая по сентябрь Landesbühnen Sachsen проводит до 90 представлений. В репертуаре, кроме вестернов, также детские спектакли, оперы: «Волшебный стрелок» Карла Марии Вебера, «Гензель и Гретель» Братьев Гримм, «Carmina Burana» Карла Орфа и другие. Ссылки Felsenbühne Rathen der Landesbühnen Sachsen (нем.) Eintrag im Karl-May-Wiki (нем.) Karl May Bilder (нем.)
Památník Karla Marxe

Památník Karla Marxe v Saské Kamenici je 7,1 metrů vysoká bronzová busta Karla Marxe s hmotností okolo 40 tun. Se žulovým podstavcem má památník výšku přes 13 metrů. Součástí pomníku je deska za bustou o rozměrech 15×25 metrů, umístěná na osmipatrovém domě, ve kterém sídlila místní organizace Sjednocené socialistické strany Německa. Desku navrhl německý grafik Helmut Humann ve spolupráci s H. Lanzendorfem a H. Schuhmannem a je na ní nápis „Proletáři všech zemí, spojte se!“ převzatý z Komunistického manifestu. Nápis je v němčině, angličtině, francouzštině a ruštině. Východoněmecká Saská Kamenice (Chemnitz) se 10. května 1953, u příležitosti 70. výročí úmrtí Karla Marxe, přejmenovala na Karl-Marx-Stadt. Začala rozsáhlá přestavba, která měla odpovídat socialistickému urbanismu. Sovětský sochař Lev Kerbel vytvořil 17 návrhů na památník, z nichž byl jeden vybrán k realizaci. Busta byla odlita v leningradské slévárně Monument Skulptura v 95 samostatných částech, které byly v Chemnitzi sestaveny do celku. Spojení všech dílů podle sovětské technologie nebylo možné, a proto se prací ujala firma VEB Germania. Podstavec je ze žuly vytěžené u ukrajinského města Kornin v Žytomyrské oblasti. Památník byl odhalen 9. října 1971 na tehdejší ulici Karl-Marx-Allee (nyní Brückenstraße) za přítomnosti Ericha Honeckera a Marxova pravnuka Roberta-Jeana Longueta. Po zhroucení socialistického režimu se město 31. května 1990 vrátilo k původnímu názvu a proběhla debata o demolici památníku či jeho prodeji. Nakonec si město památník ponechalo. Je druhou nejvyšší bustou na světě. Nejvyšší je busta V. I. Lenina v ruském Ulan-Ude s výškou 7,7 metrů. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Památník Karla Marxe na Wikimedia Commons
Karl Marx Monument, Chemnitz

The Karl Marx Monument (German: Karl-Marx-Monument) is a 7.10-metre-tall (23-foot-4-inch) stylized head of Karl Marx in Chemnitz, Germany. The heavy-duty sculpture, together with the base platform, stand over 13 m (43 ft) tall and weighs approximately 40 tonnes. On a wall just behind the monument, the phrase "Workers of the world, unite!" (from the Communist Manifesto) is inscripted in four languages: German, English, French and Russian. It is the most famous monument in the inner city of Chemnitz, where it has gained the nickname "Nischel", which is derived from the Saxon term for head or skull. History After renaming the city and the district of Chemnitz to Karl-Marx-Stadt on 10 May 1953 for Karl Marx Year, the East German government decided to honour the namesake of the city, and hired a Soviet sculptor, Lev Kerbel, to design a monument. The monument was cast in the art foundry Monument Skulptura in Leningrad in bronze and then broken down into 95 pieces. In Karl-Marx-Stadt, these items were to be welded together again, but the Soviet technology was not suitable. Instead, it was decided to transfer the job to the VEB Germania. The monument stands on two pedestals with Korninskij granite, named after the mining region in southern Ukraine. On 9 October 1971, the monument was inaugurated before a crowd of around 250,000 people along Karl-Marx-Allee (popularly referred to as "Nischelgasse" ("Skull Alley"), today's Brückenstraße). As the landmark of the city, it served during holidays in the German Democratic Republic as a backdrop for pageants and other mass events. The monument remained intact after German reunification, although the proposed demolition of the monument led to a heated debate when Karl-Marx-Stadt returned to its former name of Chemnitz. Many other cities around the world at that time reported interest in buying the monument; there have been discussions about a sale to Cologne. Until 2007, the motto of the city was "Stadt mit Köpfchen" (the city with heads/brains), referring to the monument. See also List of statues of Karl Marx List of statues of Vladimir Lenin List of statues of Joseph Stalin References External links Online book on the statue (in German)
Monumento a Karl Marx

El Monumento a Karl Marx (en alemán: Karl-Marx-Monument)​ es un busto estilizado de Karl Marx de un 7.10 m (con el soporte mide más de 13 metros) de altura y cerca de 40 toneladas de plástico de alta resistencia, construido por Lev Kerbel. Es el monumento más famoso de la ciudad de Chemnitz​ y está situado en el centro de la ciudad en la carretera del puente cerca del cruce de la carretera de las naciones en el este de Alemania. Este monumento es, después del busto de Lenin en Ulán-Udé, que es más de 60 cm más alto, el segundo busto más grande del mundo. El 9 de octubre de 1971, el monumento al autor del Manifiesto Comunista fue inaugurado frente a alrededor de 250.000 personas que están en la vanguardia en el monumento a lo largo de Karl-Marx-Allee (conocido popularmente como "Nischelgasse"). Presentes en la inauguración del nuevo símbolo de la ciudad estuvieron, entre otros, Erich Honecker y Robert-Jean Longuet, tataranieto de Karl Marx. El símbolo de la ciudad de Karl-Marx-Stadt fue también motivo de uso frecuente de la estampilla de 35 centavos de la República Democrática Alemana. Referencias Enlaces externos
Pomnik Karla Marksa w Chemnitz

Pomnik Karla Marksa w Chemnitz (niem. Karl-Marx-Monument) – pomnik niemieckiego filozofa, ekonomisty i działacza rewolucyjnego Karla Marksa odsłonięty 9 października 1971 w Chemnitz (wówczas Karl-Marx-Stadt w NRD). Rzeźbę stanowi wykonana z brązu głowa Marksa o wysokości 7 metrów, umieszczona na 6-metrowym granitowym cokole. Autorem monumentu jest rosyjski rzeźbiarz Lew Kerbel. Rzeźbę uzupełnia napis pochodzący z Manifestu komunistycznego: „Proletariusze wszystkich krajów, łączcie się!” w czterech językach: niemieckim, angielskim, francuskim i rosyjskim, który umieszczony jest na ścianie budynku za pomnikiem. Galeria Zobacz też Pomnik Włodzimierza Lenina w Ułan Ude Bibliografia Chemnitz: Zabytki – Pomnik Karla Marksa. Stadt Chemnitz. [dostęp 2013-01-01]. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-12-17)]. (pol.). Pomnik Karla Marksa w 3D. karl.ki-e.biz. [zarchiwizowane z tego adresu (2015-02-10)]. (niem.).
Spomenik Karlu Marxu, Chemnitz

Spomenik Karlu Marxu (nemško Karl-Marx-Monument) je 7,10 m visoka stilizirana glava Karla Marxa v Chemnitzu v Nemčiji. Močna skulptura je skupaj z osnovno ploščadjo visoka več kot 13 metrov in tehta približno 40 ton. Na steni tik za spomenikom je napis »Proletarci vseh dežel, združite se!!« (iz Komunističnega manifesta) napisan v štirih jezikih: nemškem, angleškem, francoskem in ruskem. Je najbolj znan spomenik v središču mesta Chemnitz, kjer je dobil vzdevek Nischel, ki izhaja iz saškega izraza za 'glavo' ali 'lobanjo'. Zgodovina Po preimenovanju mesta in okrožja Chemnitz v Karl-Marx-Stadt 10. maja 1953 v letu Karla Marxa, se je vzhodnonemška vlada odločila počastiti soimenjaka mesta in najela sovjetskega kiparja Leva Kerbela, da oblikuje spomenik. Spomenik je bil ulit v umetniški livarni Monument Skulptura v Leningradu v bron in nato razdeljen na 95 kosov. V Karl-Marx-Stadtu naj bi te predmete ponovno zvarili skupaj, a sovjetska tehnologija ni bila primerna. Namesto tega je bilo odločeno, da se delo prenese na VEB Germania. Spomenik stoji na dveh podstavkih iz Korninskij granita, poimenovan po rudarski regiji v južni Ukrajini. 9. oktobra 1971 je bil spomenik slovesno odprt pred okoli 250.000-glavo množico vzdolž Karl-Marx-Allee (popularno imenovane Nischelgasse ('Aleja lobanje'), današnja Brückenstraße). Kot mejnik mesta je med prazniki v Nemški demokratični republiki služil kot kulisa za tekmovanja in druge množične dogodke. Spomenik je po ponovni združitvi Nemčije ostal nedotaknjen, čeprav je predlagano rušenje spomenika povzročilo burno razpravo, ko se je Karl-Marx-Stadt vrnil k prejšnjemu imenu Chemnitz. Številna druga mesta po svetu so takrat poročala o zanimanju za nakup spomenika; potekale so razprave o prodaji v Köln. Do leta 2007 je bil moto mesta Stadt mit Köpfchen (mesto z glavami/možgani), ki se nanaša na spomenik. Sklici Zunanje povezave online Book on the statue, in German Karl-Marx-Monument in 3D, avengina 3D-engine
Споменик Карлу Марксу

Споменик Карлу Марксу је скулптура висока 7,10 м (сокла од 13 м) тешка око 40 тона, која представља стилизовану главу Карла Маркса. Споменик је откривен 9. октобра 1971. у немачком граду Кемницу који се од 1953. до 1990. звао Карл Маркс Штат (Karl-Marx-Stadt). Бронзана скулптура у стилу социјалистичког реализма изливена је у деловима у Лењинграду, према идеји совјетског вајара Лава Карбеља. Године 2011. скулптура је санирана и обновљена. Референце Спољашње везе Karl-Marx-Monument in 3D, avengina 3D-engine
Пам'ятник Карлові Марксу (Хемніц)

Пам'ятник Карлу Марксу (нім. Karl-Marx-Monument) — монумент на честь Карла Маркса, основоположника марксизму, німецького філософа, соціолога, економіста, політичного і громадського діяча, одного з авторів «Маніфесту комуністичної партії» і класичної наукової праці з політичної економії «Капітал. Критика політичної економії». Відкритий 9 жовтня 1971 року в НДР в місті Карл-Маркс-Штадт (нині Хемніц). Автор пам'ятника — радянський скульптор Лев Кербель. Історія Після перейменування міста і району Хемніц в Карл-Маркс-Штадт 10 травня 1953 року в рік 70-річчя від дня смерті Карла Маркса («Рік Карла Маркса» відзначався в НДР в 1953, 1968 і 1983 роках) уряд НДР ухвалив рішення вшанувати його пам'ять і уклало договір з відомим радянським скульптором Л. Кербелі на створення пам'ятника. Замовник відібрав один із запропонованих Кербелі 17 ескізів. Пам'ятник був виготовлений в Ленінграді в бронзі, а потім розділений на 95 окремих частин. У Карл-Маркс-Штадт вони знову були зібрані, але радянська технологія не задовольнила німців, які побоювалися розриву зварних деталей. Замість цього було вирішено виконати роботу в НДР на підприємстві VEB Germania. Нинішній пам'ятник стоїть на двох п'єдесталах облицьованих пластинами корнінського граніту, привезеного з гірського масиву на півдні України. 9 жовтня 1971 року пам'ятник був урочисто відкритий в присутності близько 250 тис. чоловік на Карл-Маркс-Алеї (сьогодні Брюкенштрассе), він добре вписується в панораму поблизу розташованого міського концертного залу, сучасного готелю «Меркурій», ТК «Галерея» і ін. на торжестві відкриття були присутні Еріх Гонеккер і правнуки Карла Маркса. Серед місцевих жителів пам'ятник Карлу Марксу відомий під прізвиськом «Башка» (нім. Nischel). Зону навколо пам'ятника Марксу в Хемніці також іронічно називають Лобним місцем. Опис Пам'ятник являє собою величезну стилізовану голову Карла Маркса. Скульптура разом з п'єдесталом висотою понад 13 метрів (гранітний п'єдестал — 6 м, бронзова голова Маркса — 7,1 м) важить близько 40 тонн. На стіні за пам'ятником великими літерами гасло, який вперше було висловлено Карлом Марксом в «Маніфесті комуністичної партії» — «Пролетарі всіх країн, єднайтеся!» На чотирьох мовах: німецькою, англійською, французькою та російською. Пам'ятник Карлу Марксу — вельми виразний і переконливий, одна з найважливіших пам'яток Хемница. Вважається, що це друга за величиною скульптурна голова в світі, після пам'ятника Леніну в Улан-Уде, беручи до уваги гігантських голів американських президентів, створених з гори Рашмор. Галерея Посилання Історія створення пам'ятника [Архівовано 30 жовтня 2019 у Wayback Machine.](нім.) Хемніц [Архівовано 27 лютого 2018 у Wayback Machine.]
Opernhaus Chemnitz

Das Chemnitzer Opernhaus ist die Hauptspielstätte der Musiktheatersparten des Theaters Chemnitz. Es wurde von 1906 bis 1909 in Chemnitz als „Stadttheater“ errichtet, der Architekt war Richard Möbius. Es befindet sich auf dem Theaterplatz, zwischen den angrenzenden Bauten des König-Albert-Museums und der Petrikirche. Seit 1924 trägt es den Namen „Opernhaus“. Während des Zweiten Weltkriegs wurde das Opernhaus schwer beschädigt, jedoch von 1947 bis 1951 wieder aufgebaut, unter Mitwirkung u. a. von Kurt Hemmerling. Von 1957 bis 1989 prägte der österreichische Regisseur Carl Riha als Operndirektor die Geschicke des Hauses, in dem von 1962 bis 1966 auch Harry Kupfer und Christine Mielitz als Oberspielleiter wirkten. 2006 bis 2012 wurde das Haus von Bernhard Helmich geleitet, der viele wichtige, aber lange nicht gespielte Werke der Operngeschichte wieder auf die Bühne brachte. Seit der zwischen 1988 begonnenen, unter Leitung des Chefarchitekten des damaligen Wohnungsbaukombinates Karl-Marx-Stadt Peter Koch entwickelten Gesamtkonzeption und der nach 1990 durch die Architekten Günter Hauptmann, Jochen Krüger und Karl-Heinz Barth weitergeführten Sanierung, gilt das Opernhaus als eines der modernsten in Deutschland und Europa. Dies ist vor allem der vorhandenen Bühnentechnik mit spezieller Drehbühne zu verdanken. Es bietet insgesamt Platz für bis zu 714 Zuschauer (+ 6 Rollstuhlfahrer). Für ihre Arbeiten am Opernhaus Chemnitz wurden die Architekten 1994 mit dem BDA-Preis Sachsen ausgezeichnet. Technische Daten Bühnengröße Hauptbühne: 473,10 m², Nutzlast 5 kN/m² Hinterbühne: 240,37 m², Nutzlast 5 kN/m² Seitenbühne: 153,52 m², Nutzlast 5 kN/m² Vorbühne (bei hochgefahrenen Orchesterhubpodien): 118,00 m², Nutzlast 5 kN/m² Orchestergraben: 133,00 m² Portalausschnitt gemauertes Portal: Breite 11,10 m, Höhe 8,95 m technisches Portal: Breite 10,60 m, Höhe 1,00 m, bis max. 9,50 m verfahrbar Drehbühnenzylinder Durchmesser: 15,80 m Höhe: 6,60 m stufenlos regelbare Drehgeschwindigkeit Drei Doppelstockhubpodien jeweils 10,50 m × 3,50 m stufenlos regelbare Ausfahrgeschwindigkeit Zwei Bühnenwagen jeweils 10,50 m × 3,50 m × 0,33 m Handzüge Laststangenlänge max. 18,0 m Nutzlast 2,5 kN Maschinenzüge Laststangenlänge max. 18,0 m Nutzlast 4 kN Arbeitsgeschwindigkeit 0–1,0 m/s regelbar Rundprospektzüge mittlere Laststangenlänge ca. 44,0 m Punktzuganlagen (je 6 Hängepunkte) 1 × Bühne 2 × Vorbühne Literatur Hans Müller (Hrsg.): Festschrift zur Eröffnung des Opernhauses am 26. und 27. Mai 1951. Städtische Theater Chemnitz, Chemnitz 1951. Georg Dehio et al.: Handbuch der Deutschen Kunstdenkmäler, Sachsen II: Regierungsbezirke Leipzig und Chemnitz. Deutscher Kunstverlag, München / Berlin 1998, ISBN 3-422-03048-4, S. 123–124. Volkmar Leimert: 90 Jahre Opernhaus Chemnitz. 1909–1999. Städtisches Theater, Chemnitz 1999. Tilo Richter: Der Theaterplatz. Geschichte und Gegenwart in der Mitte von Chemnitz. Passage-Verlag, Leipzig 2001, ISBN 3-932900-57-X. Volkmar Leimert: 100 Jahre Opernhaus Chemnitz. 18 Blätter zur Geschichte des Opernhauses. Städtisches Theater, Chemnitz 2009. Weblinks Offizielle Website. In: theater-chemnitz.de (Untermenü)
Opéra de Chemnitz

L’opéra de Chemnitz (en allemand Chemnitzer Opernhaus) est une salle de spectacle située à Chemnitz (Allemagne). Historique Il a été bâti entre 1906 et 1909 par l'architecte Richard Möbius (de). Il se trouve sur la Theaterplatz, entre le König-Albert-Museum et la Petrikirche (église Saint-Pierre). Pendant la Seconde Guerre mondiale, le bâtiment a été très endommagé, et a dû être reconstruit entre 1947 et 1951. Il a été rénové entre 1988 et 1992. Il est considéré comme une des salles de spectacle les plus modernes d'Europe. Il renferme 720 places. Portail du théâtre Portail de l’opéra Portail de la musique classique Portail de la Saxe
Hohnstein (hrad)

Hohnštejn (německy Hohnstein je hrad ve stejnojmenné obci Hohnstein v Saském Švýcarsku ve svobodném státě Sasko. Z kdysi četných hradů na pravém břehu Labe v Saském Švýcarsku je Hohnštejn jediný dodnes dochovaný. Poloha Skalní hrad na pískovcové skále nad řekou Polenz je dominantou města. Stojí na tvrdé pískovcové desce 140 metrů nad dnem údolí řeky. Přístup k hradu je možný pouze přes hohnsteinské městské tržiště. Dějiny Hrad Hohnštejn byl vystavěn zřejmě kolem roku 1200 nebo dříve, jako součást českého pohraničního opevnění s Míšeňským markrabstvím a zároveň se Saskem. Roku 1353 připadl hrad do vlastnictví českého pána Hynka Berky z Dubé, jehož erb se zkříženými dubovicemi zdobí průjezd do druhého nádvoří. Berkové vlastnili hrad až do roku 1443, kdy ho Hynek III. z Dubé vyměnil se saským kurfiřtem Fridrichem II. Dobromyslným za panství Mühlberg na Labi. V roce 1459 byl potvrzen status Hohnštejna jako českého léna, kterým hrad zůstal až do roku 1806. V 16. a 17. století zde sídlily různé německé šlechtické rody, roku 1543 ho směnou získali Wettinové. Hrad pak až do roku 1861 sloužil jako regionální správní centrum kurfiřtského úřadu.Roku 1639, za třicetileté války, se ho neúspěšně pokusili dobýt Švédové. V 17. a 18. století bylo v jedné jeho části umístěno státní vězení. Po roce 1861 se hrad stal nápravným zařízením, nejprve pro muže, pak pro mladistvé delikventy. Od roku 1926 zde byla zřízena turistická ubytovna pro mládež, s tisíci lůžky největší v Německu. O dva roky později zde bylo umístěno loutkové divadlo Maxe Jacoba. V roce 1933 použili nacisté hrad jako vazební věznici pro cca 5600 politických vězňů. V roce 1935 převzal hrad Hitlerjugend. Po dobu druhé světové války sloužil hrad Hohnštejn jako zajatecký tábor (nejprve pro 800 polských a poté také francouzských důstojníků, později pro zajatce z jugoslávských a sovětských bojů). Po válce se zde soustředili Němci z odsunů a váleční uprchlíci. Za časů NDR byl na hradě provozován největší dětský tábor. Na konci komunistického režimu se plánovalo přeměnit zámek v objekt na internování politicky nespolehlivých osob, kapacita měla činit 890 míst. V současnosti je zde hradní muzeum, turistická ubytovna a sídlí zde spolek ochránců přírody. Podoba hradu Zámek se skládá ze tří stavebně oddělených částí. Původní hrad se nacházel na nejvyšším místě ostrohu, kde je dnes novodobá romantická stavba s věží nazývaná Zadní zámek. Stával zde bergfrit v podobě šestiboké věže a pozdně gotická kaple svaté Anny, zbořená roku 1951. Tato nejstarší část hradu byla z velké části zničena požárem v roce 1632. Budovy Prostředního zámku – sýpka, pivovar (dnes muzeum) a sídelní objekty s věží vymezují horní hradní nádvoří. Věž Prostředního zámku je nejstarší dochovanou stavbou hradu. Zakřivenou chodbou pod tělesem Prostředního zámku se prochází na dolní hradní nádvoří, na němž stojí Přední zámek, renesanční stavba ze 16. století. Z náměstí se na hrad původně přicházelo po padacím mostě, později ho nahradil dnešní kamenný. Objekt je po zaplacení vstupného přístupný od Velikonoc do 31. října. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hohnstein na Wikimedia Commons
Zamek Hohnstein

Zamek Hohnstein (niem. Schloss Hohnstein) – zabytkowy zamek w Hohnstein w Saksonii (Niemcy). Zamek istniał już przed 1241. W 1353 roku czeski szlachcic Hinko I Berka von Dubá otrzymał warownię jako lenno od króla czeskiego Karola IV (1316-1378), późniejszego cesarza Świętego Cesarstwa Rzymskiego. Herb rodu Berka von Dubá przedstawiający dwie skrzyżowane gałęzie dębu można zobaczyć przy przedostatnim przejściu na górny dziedziniec. W 1443 zamek wszedł w posiadanie elektora saskiego Fryderyka II Łagodnego (1412-1464). Galeria Przypisy
Крепость Хонштайн

Крепость Хонштайн (нем. Burg Hohnstein) — крепость в городе Хонштайн, юго-восточнее Дрездена. Она расположена на высоте 140 м над долиной реки Поленц. Вход в крепость возможен только с рыночной площади города. Из когда-то многочисленных крепостей Саксонской Швейцарии на правой стороне реки Эльба осталась лишь она. История Крепость была построена около 1200 года как богемская пограничная крепость с маркграфством Мейсен. В 1353 году её приобрёл богемский дворянин Гинек Берка из Дубы, чей герб с перекрещёнными дубовыми ветками до сих пор украшает переход ко второму двору крепости. В 1443 году крепость перешла к саксонским курфюрстам, но осталась до 1806 года богемским леном. Веттины отсюда отправились на охоту. В последующих веках в крепости находились разные учреждения курфюрстов, место суда и тюрьма. Деревянные постройки в XVII и XVIII веках постепенно были заменены каменными. В 1639 году успешно противостояла шведской осаде. С 1925 по 1933 год в крепости находился молодёжный хостел. В 1933—1934 годах здесь находился один из первых концлагерей Германии. Во Второй мировой войне крепость была лагерем военнопленных. С 1949 года она опять хостел. Литература Alfred Meiche. Burgen und vorgeschichtliche Wohnstätten der sächsischen Schweiz. — Dresden, 1907. Peter Blachstein. In uns lebt die Fahne der Freiheit. Zeugnisse zum frühen Konzentrationslager Burg Hohnstein Eingel. und bearb. von Norbert Haase & Mike Schmeitzner. — Dresden: Stiftung Sächsische Gedenkstätten. — ISBN 3-934382-16-9. Ссылки Burg und Herrschaft Hohnstein (нем.)
Arena Leipzig

The Arena Leipzig is a multipurpose indoor arena located in Leipzig, Germany. The capacity of the arena is 8,000 people for sporting events and up to 12,200 for shows and concerts. It is part of the Sportforum Leipzig in the Zentrum-Nordwest locality, which also contains Red Bull Arena and the Sportmuseum Leipzig. Structure The main hall has retractable stands and has depending on its configuration a size from 2,400 to 4,656 square meters. The height of the hall is between 12 and 20 meters. A 200-meter track can be retracted for concerts and shows. Sports It is currently the home venue of HC Leipzig, a German handball team. It hosted the 2015 Men's and Women's Indoor Hockey World Cup, and 2017 World Fencing Championships. Other uses The arena is frequently used by national and international artists for concerts and shows. Artists who have performed at this venue include: A-ha, Alice Cooper, Anastacia, Apocalyptica, Backstreet Boys, Beatsteaks, Björk, Bob Dylan, Britney Spears, Cher, Coldplay, David Garrett, Deep Purple, Eric Clapton, George Michael, Gossip, Iron Maiden, James Blunt, Journey, Judas Priest, Justin Timberlake, Kiss, Kylie Minogue, Linkin Park, Lord of the Dance, Loreena McKennitt, Mando Diao, Metallica, Mark Knopfler, Neil Young, NKOTBSB, Pink, Placebo, Queen with Paul Rodgers, Rammstein, Rihanna, Rise Against, Robin Gibb, Roger Waters, Sabaton, Sade, Scorpions, Shakira, Sting, Whitney Houston, ZZ Top and Soy Luna Live. See also List of indoor arenas in Germany References External links Arena Leipzig website
Arena Leipzig

Arena Leipzig est une salle omnisports située dans le Sportforum Leipzig à Leipzig. Histoire Événements Hallenhockey-Weltmeisterschaft 2003 Championnats d'Europe d'escrime 2010, 17 au 22 juillet 2010 HBL All-Star Game 2011, 5 février 2011 Championnat du monde de handball féminin 2017, du 1er au 17 décembre 2017. Galerie Notes et références Annexes Articles connexes Red Bull Arena (Leipzig) Liens externes (de) [1] (de) [2] Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du sport Portail du handball Portail des arts du spectacle Portail de la Saxe