Sachsen

Denne artikel omhandler den nuværende delstat Sachsen i Tyskland. For andre betydninger af Sachsen, se Sachsen (flertydig). (Se også artikler, som begynder med Sachsen) Sachsen (Dansk: Saksen)(Freistaat Sachsen, Sorbisk Swobodny stat Sakska) er en tysk delstat nord for Bøhmen (den tjekkiske republik) og ellers grænsende til Polen, Bayern, Thüringen, Sachsen-Anhalt og Brandenburg. Den er på 18.400 km² og har 4.026.599 indbyggere (31. december 2025), hvilket gør den til Tysklands 10. største delstat efter areal, og den 7. største målt efter befolkningstal. Indtil 1918 var Sachsen et kongerige under det tyske kejserrige. Efter 2. verdenskrig blev Sachsen i 1952 opløst som tysk delstat, men ved den tyske genforening i 1990 blev delstaten genoprettet. Hovedstaden er Dresden. Ministerpræsident er Michael Kretschmer (CDU), der efterfulgte sin partifælle Stanislaw Tillich i 2017. Historie Forhistorie Sachsen har nogle af de største af centraleuropæiske monumentale oldtidstempler, som stammer fra det 5. årtusinde f.Kr. Vigtige arkæologiske fund ligger i Dresden og byen Aythra ved Leipzig. Grundlæggelsen af den første saksiske stat Hertugdømmet Saksen opstod omkring år 700 i dagens Nedersaksen og Nordrhein-Westfalen. I det 10. århundrede var hertugerne af Sachsen samtidigt romerske konger og kejsere (ottonerne eller det saksiske dynasti). På denne tid modtog en saksisk adelsslægt, Billungerne, omfattende len i Sachsen, og kejseren gav dem senere titlen hertug af Sachsen. Efter slægtens uddøelse på sværdsiden faldt hertugdømmet til Lothar af Supplinburg, som også blev kejser en kort tid. I 1137 kom Sachsen under det welfiske dynasti. Welferne nedstammede både fra Wulfhild Billung, datter af den sidste Billung-hertug, og fra Lothar af Supplinburgs datter. Hertugdømmet nåede sin storhedstid under hertug Henrik Løve, men efter hans død blev det svækket. Henrik Løve havde nægtet at deltage i sin lensherrers (Frederik Barbarossa) italienske krige. Kejseren hævnede sig og sendte sine tropper for at afsætte Henrik. I 1180 blev store dele af hertugdømmet vest for Weser afstået til fyrstebiskoppen af Køln, men nogen centrale områder mellem Weser og Elben forblev under welferne og blev senere til hertugdømmet Braunschweig-Lyneborg (det senere kongerige Hannover). De tilbageblevne østlige lande og titlen hertug af Sachsen, kom under det askaniske dynasti (som nedstammede fra Eilika Billung, Wulfhilds yngre søster) og blev delt i 1260 i de to små stater Saksen-Lauenborg og Sachsen-Wittenberg. Saksen-Lauenborg blev senere omdøbt til Lauenborg. Hertugen af Sachsen-Wittenberg blev anerkendt af kejseren i 1300-tallet som arving til titlen som hertug af sakserne. Grundlæggelsen af den anden saksiske stat Sachsen-Wittenberg, som ligger i dagens Sachsen-Anhalt, kom under markgrevskabet Meissen og blev styret af huset Wettin fra 1423. En ny mægtig stat blev etableret, og omfattede store dele af dagens Saksen, Thüringen og Sachsen-Anhalt. Selv om denne stats center lå langt sydøst for det tidligere Saksen, blev den refereret til som Øvre Saksen og senere simpelthen Saksen. De tidligere saksiske territorier blev kaldt Nedersaksen. I 1485 blev Saksen delt da en yngre linje af Wettin-prinserne modtog landområder hovedsagelig i dagens Thüringen og grundlagde en række små stater. En af disse linjer af Wettin-familien kom senere i besiddelse af den britiske trone. Den genværende saksiske stat derimod styrkede sin magt betraktelig. I 1517 indledte Martin Luther reformationen i Wittenberg, som da lå på saksisk territorium. Mellem 1648 og 1650 var enkelte dele af Saksen okkuperet af Sverige. Fra 1709 til 1710 boede den svenske kong Karl 12. i Altranstädt lige ved Leipzig. I 1700-tallet kom hertugen af Saksen for en tid i besiddelse af Polens krone, og Saksen og Polen var dermed i personalunion. Fra denne tid var Saksen kendt for sit fremragende kulturliv. Alligevel var Saksen underlegen både Preussen og Østrig, som pressede hertugdømmet fra hver sin side. Saksen i det 19. og 20. århundrede Da det tysk-romerske rige blev opløst i 1806 blev Saksen et kongerige, og kurfyrst Frederik August 3. blev kong Frederik August 1. Kongen gjorde den fejl at forblive loyal mod Napoleon for længe, og blev taget til fange og hans landområder beslaglagt af de allierede (Preussen, England, Rusland m.v.) i 1813. Meningen var at Preussen skulle annektere Saksen, men på grund af modstand fra Østrig, Frankrig og Storbritannien blev Frederik August genindsat på tronen ved Wienerkongressen, men Saksen måtte afstå den nordlige del af kongeriget til Preussen. Disse områder blev til den preussiske provins Saksen (dagens Sachsen-Anhalt). Det genstående kongeriges grænser er hovedsagelig de samme som i dag. I det 19. århundrede var Saksen en af de regioner som oplevede en hurtig industrialisering. Saksen havde en lang tradition indenfor arbejderbevægelsen, og det socialdemokratiske parti SPDs forgænger ADAV blev grundlagt i Leipzig. Under revolutionerne i 1848-49 var Saksen et vigtig revolutionært center, og anarkister som Mikhail Bakunin og demokrater som Richard Wagner og Gottfried Semper deltog i maj-oprøret i Dresden i 1849. Saksen sluttede sig til det tyske kejserrige som blev dannet i 1871. I 1918 måtte Wettin-familien abdicere og Saksen blev republik under navnet Fristaten Saksen. Saksen blev okkuperet af Sovjetunionens militære styrker ved den anden verdenskrigs slutning, og inkorporeret i den sovjetiske klientstat DDR. Saksen som delstat blev opløst af okkupanterne i 1952 og inddelt i tre distrikter. I 1989 begyndte den demokratiske revolution mod DDR-regimet i Leipzig med Montagsdemonstrationen (mandagsdemonstrationer). I 1990 blev Saksen genoprettet som delstat (efter oprettelsen i 1947 og nedlæggelsen i 1952). I tillæg til det tidligere territorium blev enkelte schlesiske områder omkring byen Görlitz som havde tilhørt Preussen indlemmet i Saksen. Mest folkerige kommuner ¹ Indlemmet fra Döbernitz 1. martz 2004 ² Indlemmet fra Wyhratal 1. januar 2004 ³ Indlemmet fra 1. januar 2003 (*) foreløbige tal Administrativ opdeling Saksen er opdelt i tre Regierungsbezirke: Dresden, Chemnitz og Leipzig. Disse bestod indtil 2008 af 22 landkreise og 7 kreisfrie kommuner. Dette ændredes dog med Kreisreform Sachsen 2008 der blev gennemført 1. august 2008, hvor de 22 Landkreise blev reduceret til ti og de syv kreisfrie kommuner blev reduceret til tre. Fra 1. januar 2025 er der 418 kommuner i delstaten. Geografi Floder Gebirge Erzgebirge De Fichtelberg er et bjerg midt i Erzgebirge i delstaten Saksen i det sydøstlige Tyskland nær grænsen til Tjekkiet. Bjerget er 1.215 meter over havet, og er det højeste bjerg i Saksen og det næsthøjeste i Erzgebirge. Fichtelberg har to toppe og den mindste er 1.206 moh. Fichtelberg var det højeste bjerg i Østtyskland. Politik 18,9% Venstrepartiet ( medlemmer af delstatsparlamentet (tysk Landtag)) 12,4% Tysklands Socialdemokratiske parti ( medlemmer) 5,7% Forbund 90/De Grønne ( medlemmer) 39,4% Tysklands Kristelig-Demokratiske Union ( medlemmer) 9,7% Alternativ for Tyskland, AfD ( medlemmer) Se også Se Sachsen-Anhalt#Se også Ekstern henvisning Officiel regeringsportal Befolkningspyramider til 31.12. 2070