Stadthalle Chemnitz

Stadthalle Chemnitz v německém městě Saská Kamenice (německy Chemnitz), je modernistická víceúčelová budova, která stojí v samotném středu uvedeného saského města, a to na adrese Theaterstraße 3. Ročně se zde koná cca 200 akcí které navštíví zhruba dvě stě tisíc lidí. Popis objektu Samostatně stojící členěný objekt se nachází v centrální části města, která je vymezena ulicemi Straße der Nationen, Brückenstraße, Theaterstraße a ulicí Am Wall. Základnu členěného objektu tvoří řada vzájemně propojených šestiúhelníků. Z jihovýchodní strany přiléhá k celému komplexu také park. Rovněž k němu patří i parkovací dům s kapacitou jednoho tisíce míst. Hlavní dva sály mají kapacitu 1828 (velký) a 560 (malý). Sály mají upravitelné rozmístění sedadel tak, aby bylo možné je připravit pro různé druhy akcí. Malý sál měl např. otočné podium. Přístup do velkého je možný mimo jiné přímo z přilehlého parku z jihovýchodní strany, do sálu malého potom ze zmíněné Divadelní ulice. Umělecká díla Celý areál zahrnuje několik uměleckých děl. Uprostřed prosvětleného atria stavby se ve Velkém foyer nachází socha od Fritze Cremera s názvem A přece se točí! – Galileo. Dalším je nástěnná malba Osvobození vědy socialistickou revolucí, která je umístěna nedaleko od první uvedené. V malém sálu se potom nachází reliéfy od Christy Sammlerové a v parku potom další plastiky od Wielanda Förstera. Uměleckou podobu mají také i patery masivní ocelové dveře ve vstupech do objektu. Historie Projekt a výstavba Centrum města bylo zničeno při bombardování dne 5. března 1945. Po válce byly trosky odklizeny, vznikla však otevřená plocha, která byla předmětem diskuzí, jak by měl nový střed Saské Kamenice vypadat. Budova byla postavena v letech 1969 až 1974 v prominentním prostoru samotného středu města, které tehdy neslo název Karl-Marx-Stadt. Navrhl ji architekt Rudolf Weißer z podniku Komplexe Vorbereitung Karl-Marx-Stadt VEB. V rámci jeho týmu pracovali i Hans Förster nebo Peter Koch, dále Siegfried Krieger, Konrad Reimann, Wladimir Rubinow a Karl Wienke. Základní myšlenka byl trojúhelník jako prvek užitý v půdorysu seskupovaný do šestiúhelníků. Jejich strany začínaly na devíti metrech. Na obložení radnice bylo použito 4000 m² porfyru z města Rochlitz jako dekorativního kamene. Nápadné jsou rovněž i obklady z betonu, umístěné okolo objektu, ve kterém se nachází hlavní sál a které tlumí hluk.[zdroj?] Fasáda s z přiznaných režných cihel je v noci osvětlena. Pro potřeby konferenční turistiky byl k celému komplexu přičleněn i hotel, který má podobu výškové budovy a stal se dominantou celé Saské Kamenice. Slavnostní otevření celého areálu se konalo dne 4. října 1974. První akcí, která se zde odehrála, byly Růže pro Karl-Marx-Stadt. Termín dokončení budovy, která byla posledním velkým objektem centra města chybějícího po skončení války, byl dán 8. sjezdem strany SED, který předpokládal termín dokončení 25. výročí NDR. Roku 1976 byly také do interiéru celého objektu umístěny varhany. Využívány jsou při vánočních koncertech nebo při koncertech symfonického orchestru. Znovusjednocení Německa znamenalo rozdělení komplexu na několik částí. Z administrativního a ekonomického hlediska byl oddělen především hotel. Obnova Již v 90. letech 20. století probíhaly různé práce, které měly za cíl opravit objekt a zlepšit jeho technický stav. V roce 2004 byla uskutečněna rozsáhlá rekonstrukce celého komplexu. V rámci ní bylo také zmodernizováno a zcela přepracováno osvětlení komplexu. Stavba byla jako příklad východoněmecké architektury zapsána jako kulturní památka. Parkovací dům byl postaven na přelomu 1. a 2. dekády 21. století. V roce 2011 byla vypsána veřejná soutěž na rozšíření budovy o konferenční a kongresové prostory, kterou vyhrála berlínská firma Studioinges. Využití Od svého otevření budovu využilo na 20 milionů návštěvníků. Konaly se zde a konají koncerty klasické hudby, různá divadelní představení, muzikály, veletrhy, kongresy, konference plesy a další obdobné akce. Pořádány zde byly rovněž i velké akce za účasti televize. Provozovatelem je městská společnost Chemnitzer Veranstaltungszentren GmbH. Od ledna 2006 k ní spadá i zámek Klaffenbach kde se konají další podobné události. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Stadthalle Chemnitz na německé Wikipedii.