NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dzeržinsk

Dzeržinsk (rusky Дзержи́нск, do ledna 1927 Čornoje – Чёрное, do 11. června 1929 Rastjapino – Растя́пино) je město v Nižněnovgorodské oblasti Ruské federace. Leží na řece Oce a při sčítání lidu v roce 2010 mělo přibližně 240 tisíc obyvatel. Historie První zmínka o vesnici jménem Rasťapino (Растя́пино) je z roku 1606. Rozvoj začíná v roce 1862, když zde byla postavena železniční stanice. V roce 1929 bylo sídlo přejmenováno na Dzeržinsk k poctě Felixe Edmundoviče Dzeržinského, zakladatele Čeky. V roce 1930 se Dzeržinsk stal městem. Znečištění Dzeržinsk byl zapsán v Guinneissově knize rekordů jako nejznečištěnější město světa kvůli zdejšímu chemickému průmyslu. Rodáci Eduard Limonov (1943–2020), spisovatel a politik Sergej Nikolajevič Čigrakov (* 1961), hudebník Michail Vadimovič Seslavinskij (* 1964), politik Oleg Vladimirovič Děripaska (* 1968), podnikatel Sergej Sorokin (* 1969), lední hokejista Irina Vadimovna Voroninová (* 1977), modelka Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Dserschinsk na německé Wikipedii a Дзержинск (Россия) na ruské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Dzeržinsk na Wikimedia Commons
Dzerzhinsk

Dzerzhinsk (en ruso: Дзержинск) es una ciudad del óblast de Nizhni Nóvgorod, Rusia, situada a lo largo del río Oka, unos 396 km al este de Moscú. Su población era de 246.000 habitantes (2009).​ La ciudad debe su nombre a Felix Dzerzhinski, un dirigente bolchevique que llegó a ser el primer jefe de la Checa y del GPU, organizaciones de inteligencia predecesoras del KGB y FSB. La ciudad fue fundada en 1930, el "Día de la Ciudad" en Dzerzhinsk tiene lugar el último domingo de mayo. Dzerzhinsk es hoy en día un gran centro de la industria de producción de productos químicos rusos. En el pasado, la ciudad estuvo también entre los principales centros de producción de armas químicas de Rusia. Debido a su importancia estratégica, esta ciudad fue, hasta hace poco, oficialmente cerrada a los visitantes extranjeros. Además, en esta ciudad nació el político y dirigente nacional-bolchevique Eduard Limónov el 22 de febrero de 1943. Población Cuenta con una población de 272.445 habitantes (censo del 2008). Ciudadanos notables Irina Vorónina, Playboy Playmate del mes.​ Serguéi Chigrakov, músico de la banda Chizh & Co. Ciudades hermanadas Dzerzhinsk está hermanada con las siguientes ciudades:​ Ivánovo Maloyaroslavets Gus Jrustalny Ozery Soligálich Zarechny Gubkin Belomorsk Berkovitsa Montana, Bulgaria La Eliana / Krasnoperekopsk, Rusia, (reclamada por Ucrania) Marmaris Referencias Enlaces externos Sitio web oficial de Dzerzhinsk Cámara de Comercio e Industria de Dzerzhinsk Archivado el 13 de octubre de 2007 en Wayback Machine.
Dzeržinsk

Dzeržinsk (Дзержинск) je grad u Nižnjenovgorodskoj oblasti, Rusija, a nalazi se na obalama rijeke Oke, 400 km istočno od Moskve, i nekoliko kilometara je na zapad od Nižnjeg Novgoroda. Ime je dobio po Feliksu Dzeržinskom. Današnji Dzeeržinsk je veliko središte ruske kemijske industrije. U prošlosti, grad je bio među najvećim ruskim mjestima proizvodnje kemijskog oružja. Zbog svoje strateške važnosti, grad je sve donedavno bio zatvoren inozemnim posjetiteljima. Proizvodnja kemijskog oružja je započela 1941. Posebice je bila usredotočena na proizvodnju luizita, kemikalije koja svoje otrovne učinke duguje svojem sastojku arsenovom trioksidu, i iperitu. Tvornica koja ih je proizvodila se zvala Kaprolactam tvornica organskog stakla, a pored oružja temeljenih na arsenu, također je proizvodila cijanovodik("prusku kiselinu") i fozgen. Proizvodnja kemijskih oružja je u Dzeržinsku prestala 1945. Neki materijali su premješteni u spremišna mjesta, dok su velike količine otpadnog materijala, koji je često sastojao visoke koncentracije arsena - bile zakopane na odlagalištima u tvorničkom krugu. Potpuno uklanjanje iperitskih pogona počelo je 1994..1998. godine jedinica za proizvodnju luizita još nije potpuno demontirana. Kaprolactam je pretvoren u proizvođača kemikalija, solne kiseline, etilen oksida, polimera, i plastičnih proizvoda i udružena je s NORSI-jem (Nižnji Novgorod Orgsintes) Orgsteclo group. Zapadno ulaganje u udruženi projekt "joint venture" pogon su izveli njemački ulagači u vrijednosti od više od 15 milijuna dolara. Grad je među najzagađenijima u Rusiji.
Dzerzsinszk (Oroszország)

Dzerzsinszk (oroszul Дзержинск, IPA: [dʲzʲɪˈrʐɨnsk]), város Oroszország Nyizsnyij Novgorod-i területén, az Oka partján, 400 km-re Moszkvától. Nyizsnyij Novgorod területi székhelytől 34 km-re terül el. Lakossága 240 742 fő (2010), 261 334 fő (2002), 285 071 fő (1989) volt. A népesség szerint a hetvenhetedik volt az oroszországi városok listáján. Történelme A települést írásban először 1606-ban említették Rasztyapino (Растяпино) néven. 1929-ben Feliksz Dzerzsinszkij bolsevik vezetőről nevezték el, aki a szovjet Cseka első vezetője volt. Gazdasága A modern Dzerzsinszk az oroszországi vegyianyaggyártás egyik nagy központja. A múltban a városban vegyi fegyvereket is gyártottak. 2008-ban Dzerzsinszknek harmincnyolc iparvállalata volt, amelyek részben külföldre termeltek; körülbelül ezer vegyipari terméket gyártottak. Néhány gyár a sok közül: a Szverdlov gyár, a Korund (1915-ben nyitotta meg kapuit), az Aviabor. A Szintez cég többek között acetont, izopropanolt, metil-amint, fenolt állít elő. A városi Krisztall nevű tudományos-kutató intézet trotilt gyártó üzemében 2019. június 1-jén néhány robbanás történt, és tűz ütött ki. A hírekben 27, illetve 38 sérültről írtak. Egy forrás szerint az üzemben légibombákat és azokhoz komponenseket gyártottak. Híres emberek Itt született Izolda Vasziljevna Izvickaja (1932–1971) orosz szovjet színésznő Itt született Eduard Venyiaminovics Limonov (1943–) író, költő, politikus Itt született Oleg Vlagyimirovics Gyeripaszka (1968–) belarusz származású orosz üzletember Jegyzetek Források Dzerzshinszk város hivatalos honlapja (oroszul) Chamber of Commerce and Industry of Dzerzhinsk (Dzerzsinszk város Ipari és Kereskedelmi Kamarája. Halott link archívból javítva, 2018-11-14)
Dzeržinsk (Russia)

Dzeržinsk è una città della Russia europea centro-orientale, situata nella parte occidentale dell'oblast' di Nižnij Novgorod sul fiume Oka. È il centro amministrativo del circondario urbano della città di Dzeržinsk (городской округ город Дзержинск, già Dzeržinskij rajon). Storia Anticamente si chiamava Rastiapino. Nel 1929 fu rinominata Dzeržinsk in onore di Feliks Dzeržinskij, rivoluzionario sovietico, fondatore e primo capo della polizia segreta Čeka. La città è un importante centro di industria chimica, con pesanti ripercussioni sull'inquinamento. Nel 2013 era inserita nella lista dei dieci siti più inquinati al mondo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Dzeržinsk Collegamenti esterni Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 15 maggio 2007 (archiviato dall'url originale il 19 luglio 2011). Blacksmith Institute, su blacksmithinstitute.org. URL consultato il 15 maggio 2007 (archiviato dall'url originale il 26 ottobre 2006).
Dzerzjinsk

Dzjerzjinsk (Russisch: Дзержинск), tot 1929 Rastjapino (Растяпино) genoemd, is een stad in de Russische oblast Nizjni Novgorod op ongeveer 367 kilometer ten oosten van Moskou, gelegen aan de rivier de Oka. In 2002 had de stad 261.334 inwoners. De stad is vernoemd naar de Russische bolsjewiek Feliks Edmoendovitsj Dzerzjinski. Economie en vervuiling Dzjerzjinsk is een groot en belangrijk chemisch industrieel centrum. In het verleden was de stad ook een van de belangrijkste locaties waar Rusland zijn chemische wapens fabriceerde. In verband hiermee was de stad voor lange tijd verboden voor buitenlanders. Volgens een rapport van het Blacksmith Institute uit 2007 behoort Dzerzjinsk tot de tien meest vervuilde steden ter wereld. De oorzaak van de vervuiling is de voormalige productie van chemische wapens, zoals sarin en VX. De levensverwachting voor mannen bedraagt 42 jaar en voor vrouwen 47 jaar. Geboren Eduard Limonov (1943-2020) politicus Irina Voronina (1979), model Anastasia Vinnikova (1991), zangeres
Dzierżyńsk (Rosja)

Dzierżyńsk (ros. Дзержинск, do 1929 Rastiapino) – miasto w Rosji (część europejska), w obwodzie niżnonowogrodzkim, port śródlądowy nad Oką. Około 229 tys. mieszkańców (2020). Duży ośrodek przemysłowy. Głównie przemysł chemiczny (także maszynowy, drzewny, materiałów budowlanych i spożywczy), w tym – w czasach ZSRR, od roku 1941 – ważny ośrodek produkcji broni chemicznej, a także składowania niebezpiecznych odpadów chemicznych (tzw. Czarna Dziura w leju krasowym i tzw. Białe Morze), przez co mieszkańcy miasta narażeni są na ciężkie zatrucia, będące ich skutkiem choroby, a wskutek tego też na większe zagrożenie przedwczesną śmiercią. Do 1929 roku Rastiapino, obecna nazwa miasta pochodzi od nazwiska Feliksa Dzierżyńskiego, radzieckiego działacza komunistycznego polskiego pochodzenia. Przypisy
Dzerjinsk

Dzerjinsk (em russo: Дзержинск) é uma cidade pertencente ao oblast de Níjni Novgorod, Rússia. Sua população é de 244.322 habitantes (dados de 2010). A cidade é localizada no rio Oka e na linha ferroviária Moscovo - Níjni Novgorod. Encontra-se a 370km (230mi) a leste da capital russa, Moscou. A primeira menção à cidade foi em 1606, e até 1929, a cidade se chamava Rastyapino. Foi nomeada de Dzerjinsk em homenagem a Felix Dzerzhinsky, o primeiro chefe da polícia secreta russa. Dzerjinsk tem grandes empresas de indústria química. A construção da cidade se iniciou em 1929, especialmente para produções químicas. Em 2006, o Blacksmith Institute (EUA) inseriu Dzerjinsk na sua lista das 10 cidades mais poluídas do mundo.[1] Muitos trens fazem parada na estação da cidade, onde funcionam não somente os trens elétricos e trólebus, mas também os trens de subúrbio (TUEs), no itinerário Gorokhovets - Níjni Novgorod. Esporte A cidade de Dzerjinsk é a sede do Estádio Khimik e do FC Khimik Dzerjinsk, que participa do Campeonato Russo de Futebol. Referências
Дзержинск

Дзержинск (рус. Дзержинск) град је у Русији у Нижегородској области. Налази се на обалама реке Оке, 400 km источно од Москве, и неколико километара западно од Нижњег Новгорода. Према попису становништва из 2010. у граду је живело 240.762 становника. Прву пут се помиње 1606. године, али под именом Расјапино. Садашње име је добио 1929. по Феликсу Дзержинском, бољшевику и оснивачу ЧЕКА-е, бољшевичке тајне полиције. Становништво Према прелиминарним подацима са пописа, у граду је 2010. живело 240.762 становника, 20.572 (7,87%) мање него 2002. Привреда Данашњи Дзержинск је велико средиште руске хемијске индустрије. У прошлости, град је био познат по индустријском хемијском гиганту као средиште производње хемијског оружја. Због своје стратешке важности, град је све донедавно био затворен страним посетиоцима. Производња хемијског оружја је започела 1941. године. Посебно је била усресређена на производњу луизита, хемикалије која своје отровне учинке дугује свом састојку арсеновом триоксиду, и ипериту. Фабрика која их је производила се звала Капролацтам фабрика органског стакла, а поред оружја базираних на арсену, такође је производила цијановодоник („пруску киселину“) и фозген. Производња хемијских оружја је у Дзержинску престала 1945. године. Неки материјали су премештени у складишта, док су велике количине отпадног материјала, који је често поседовао високе концентрације арсена - биле закопане на одлагалиштима у фабричком кругу. Потпуно уклањање погона за производњу иперита почело је 1994. године. Године 1998. јединица за производњу луизита још није потпуно демонтирана. Капролацтам је претворен у произвођача хемикалија, соне киселине, етилен оксида, полимера, и пластичних производа и удружена је са НОРСИ-јем (Нижњи Новгород Оргсинтес) Orgsteclo group. Западно улагање у удружени пројекат погон су предузели немачки улагачи у вредности од више од 15 милиона долара. Град је један од најзагађенијих у Русији. Партнерски градови Битерфелд-Волфен Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Dzerzjinsk

Dzerzjinsk (ryska: Дзержи́нск) är den näst största staden i Nizjnij Novgorod oblast, Ryssland. Folkmängden uppgår till cirka 235 000 invånare. Staden är starkt präglad av kemisk industri och har av Guinness Rekordbok utnämnts till världens kemiskt mest förorenade stad. Staden är uppkallad efter den polske bolsjeviken Felix Dzerzjinskij, den förste ledaren för den hemliga polisen Tjekan. Stadens administrativa område Dzerzjinsk administrerar även områden utanför själva centralorten. Babino och Pyra räknas numera som landsbygd. Källor
Дзержинськ (Росія)

Дзержи́нськ (рос. Дзержи́нск; до 1929 року — Растяпіно) — місто обласного підпорядкування в Росії, Нижньогородська область, порт на річці Ока. Населення — 216 598 мешканців (перепис 2023). (Населення міськради 226 691 мешканців). Залізнична станція на лінії Москва—Нижній Новгород, за 32 км від Нижнього Новгорода. Хімічна промисловість. Є театр, краєзнавчий музей. Місто засноване 1920 року як селище Растяпіно. 22 червня 1929 року перейменоване на Дзержинськ на честь Ф. Е. Дзержинського. 30 березня 1930 року Дзержинськ отримав статус міста. Прилеглі села і селища Жолніно, Ігумново, Бабіно, Пира — відомі із XVII століття. Культура, освіта Освітні заклади: Дзержинський політехнічний інститут Хімічний технікум Хіміко-механічний технікум Музичне училище Економіка Дзержинськ є одним із центрів хімічної промисловості Росії: підприємства міста виробляють мінеральні добрива, гербіциди, продукти органічного синтезу (заводи «Синтез», «Пластик», «Капролактам», «Оргскло», завод отрутохімікатів та ін). Діють також заводи будматеріалів і обладнання для хімічної промисловості, канатна, меблева фабрики, підприємства харчової промисловості. Транспорт На території міста розташовані декілька залізничних станцій та зупинних пунктів Горьківської залізниці: Дзержинськ, Ігумново, Пушкіно, Калінінська, Ворошиловська та 421 км. Через місто проходить автострада M7 «Волга». У місті перевезення здійснюються автобусами, тролейбусами. З 7 листопада 1933 по 18 грудня 2015 року в місті існувало трамвайне сполучення. За 20 км на схід від міста розташовано аеропорт Стригіно. У місті розташовано вантажний річковий порт. Проєкт міжміського тролейбуса Адміністрація Нижньогородської області планує запустити тролейбусне сполучення між містами Нижній Новгород та Дзержинськом. Для цього розглядається придбання 100 тролейбусів з подовженим автономним ходом. Технічна можливість вже існує. Контактна мережа на Московському шосе у Нижньому Новгороді та інфраструктура Дзержинська дозволяють організувати тролейбусний рух. Рішення залежить лише від бюджету. Випробування вже довели реалістичність проєкту. У 2025 році в Нижньому Новгороді тестували тролейбус «Адмірал» від ПКТС, який здатний проїхати до 30 км без на автономному ході, розвивати швидкість до 80 км/год та успішно пройшов маршрут «Нижній Новгород — Дзержинськ — аеропорт — Стрілка» на одній зарядці. Орієнтовний термін запуску — 2030 рік, який приурочений до 100-річчя заснування міста Дзержинська. Екологія Дзержинськ відомий через тяжку екологічну ситуацію у місті. За радянських часів у ньому виробляли зарин та іншу хімічну зброю. Через забруднення довкілля середня тривалість життя одна з найнижчих у РФ. Населені пункти До складу Дзержинської міськради входять 5 селищ міського типу: Бабіно (населення 2498 мешканців) Гавриловка (712) Горбатовка (3321) Жолніно (696) Пира (2025) Сільське населення становить 316 мешканців. Персоналії Ізвицька Ізольда Василівна (1932—1971) — російська кіноактриса. Посилання Інформаційний сервер «Весь Дзержинськ» [Архівовано 17 січня 2021 у Wayback Machine.] (рос.)
Saratovský most

Saratovský most (rusky Саратовский мост) je most přes řeku Volhu v ruském Saratově. Stavět se začal v roce 1958, otevřen byl roku 1965. S celkovou délkou 2825,8 m byl v té době nejdelším mostem v SSSR. Přes most také vedla meziměstská trolejbusová trať, spojující Saratov a Engels. Zavedena byla dne 22. ledna 1966 (linka číslo 9). 23. března 2004 však již byla trať v havarijním stavu a došlo zde k pádu několika sloupů, na které je zavěšeno trolejové vedení. Po této nehodě byl zjištěn havarijní stav stožárů i některých mostních částí, proto došlo ke kompletní demontáži trolejbusové tratě. Následně v letech 2005 až 2014 probíhala postupná rekonstrukce celého mostu i s následnou přípravou pro obnovenou trať společně s osazením lehkých osvětlovacích podpěr. Dne 2. července 2021 tak opětovně došlo ke zprovoznění meziměstské trolejbusové linky mezi Saratovem a Engelsem s číslem 109, nově je na mostě trolejová trať provedena v pružném provedení s delta závěsy, které umožňují trolejbusovým vozidlům vyvinout vyšší rychlosti. Celkově je však stav mostu neutěšený a jeho další životnost je odhadována na cca 20 let, mezitím se však připravuje výstavba nového silničního mostu mezi oběma břehy Volhy. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Saratovský most na Wikimedia Commons (anglicky) Obrázky a informace
Saratov Bridge

Saratov Bridge (Russian: Сара́товский мост, romanized: Sarátovskiy most), crossing the Volga River in Saratov, Russia was the longest bridge in the Soviet Union upon its inauguration in 1965. Its length is 2,803.7 meters (9,198 ft). It connects Saratov on the right (west) bank of the Volga, with the city of Engels on the left (east) bank. The new bridge was built at the village of Pristannoye, 14 kilometers (8.7 mi) upstream from the Saratov Bridge. The construction of it started in late 1990s and by the year 2000, the first part was accomplished and set for use. The second part was completed and opened on 16 October 2009. Its total length (with approaches and viaducts) is 12,760 meters (41,860 ft). References External links (in Russian) Bridge "Saratov-Engels" Archived 2021-01-28 at the Wayback Machine (in Russian) A new Saratov Bridge at the village Pristannoye Archived 2011-07-22 at Wikiwix (in English) Saratov Bridge
Ponte Saratovskij

Il ponte di Saratov (in russo Сара́товский мост?, Saratovskij Most) è un ponte stradale che attraversa il fiume Volga collegando la città di Saratov sulla sponda destra del fiume con la città di Ėngel's in sponda sinistra. Al momento della sua inaugurazione nel 1965 era il ponte più lungo dell'Unione Sovietica. Storia Il ponte è stato inaugurato il 10 luglio 1965, dopo 6 anni di lavoro. Durante la costruzione fu girato un film dal titolo Строится мост (traslitterato Stroitsja most, traducibile come Ponte in costruzione), a cui hanno preso parte diversi attori del teatro Sovremennik di Mosca e abitanti della città di Saratov. Il film vide il debutto alla regia di Oleg Nikolaevič Efremov, che nel film ha anche la parte di un corrispondente inviato da Mosca a Saratov per seguire i lavori di costruzione. Nel 2009 Počta Rossii, l'azienda postale della Federazione russa, ha emesso un francobollo dedicato alla regione di Saratov raffigurante il ponte. Nel 2014 ha avuto luogo un importante lavoro di ristrutturazione, che ha comportato per alcuni mesi la chiusura del ponte al traffico automobilistico, ad eccezione degli autobus di linea. Descrizione Affinché il fiume continuasse ad essere navigabile il segmento di ponte verso Saratov è costituito da cinque grandi arcate in calcestruzzo armato precompresso di 106 - 166 - 166 - 166 - 106 metri di luce, mentre il resto dello struttura è realizzato con una serie travi sempre in cemento armato precompresso di 70,2 metri di lunghezza. Lo schema della campate, partendo da Saratov, è 2 × 20 metri - 70.2 metri - 106 metri - 3 × 166 metri - 106 metri - 28 × 70.2 metri - 20 metri. Complessivamente il ponte raggiunge quindi una lunghezza di 2803,7 metri (2826 metri secondo altre fonti) e al momento della sua apertura era il ponte più lungo dell'Unione Sovietica. La carreggiata stradale è larga 12 metri e comprende 3 corsie, una per senso di marcia ed una centrale che può essere aperta nell'una o nell'altra direzione a seconda delle esigenze del traffico. Sul lato esterno delle corsie stradali si trovano due marciapiedi pedonali di 1,5 metri di larghezza. I pedoni impiegano anche più di mezzora per attraversare completamente il fiume. Al centro del ponte si trovano alcune scale che permettono ai pedoni di scendere sull'isola Pokrovskiye Peski, situata al centro del fiume, dove si trova una spiaggia municipale. Note Voci correlate Ponti sul Volga Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ponte Saratovskij Collegamenti esterni (EN) Ponte Saratovskij, su Structurae.
Most Saratowski

Most Saratowski (ros. Саратовский мост) – most w Saratowie, w Rosji, nad rzeką Wołgą. W momencie otwarcia w 1965 roku był najdłuższym mostem w Związku Radzieckim i w Europie. Jego długość wynosi 2825,8 m. Łączy Saratów na prawym (zachodnim) brzegu Wołgi, z miastem Engels na lewym (wschodnim) brzegu. 16 października 2009 roku w miejscowości Pristannoje, 14 km w górę rzeki od starego Mostu Saratowskiego, otwarto nowy Most Saratowski. Jego całkowita długość wynosi obecnie 2350,7 metra. Przypisy
Ponte de Saratov

A Ponte de Saratov (em russo: Саратовский мост, Sarátovskij most), cruza o rio Volga em Saratov, na Rússia. Em 1965, quando foi inaugurada, era a ponte a mais longa da União Soviética com seu comprimento de 2.803,7 metros (9.198 ft). A ponte conecta Saratov, no banco ocidental do Volga, com a cidade de Engels no banco oriental. Ligações externas Ponte "Saratov-Engels" em russo. Ponte de Saratov em russo. Referências
Саратовський міст

Саратовський міст — автомобільний міст через Волгу, що сполучає правий берег річки, на якому стоїть місто Саратов, і лівий берег, на якому розташоване місто Енгельс. Історія Проект мосту виконаний інженерами інституту "Гипротрансмост" В. М. Іодзевічем, В.М. Івановим. Будівництво мосту велося під керівництвом інженеру мостозагону № 8 А. А. Баєва. Для руху міст відкрито у 1965. Саратовським мостом проходила лінія міжміського тролейбусу Саратов - Енгельс (маршрут № 9). Але у 2002 сталося падіння декількох опор, підтримуючих контактну мережу. Інститут «Проектмостореконструкція» зробив обстеження мосту. Обстеження конструкцій мосту показало, що він знаходиться в аварійному стані і не зможе згодом витримувати навантаження, тому опори контактної мережі демонтували повністю. Приблизно через півроку були змонтовані полегшені опори освітлення, контактну мережу планується відновлювати після закінчення капітального ремонту мосту. До листопаду 2008 - замінені перила огорожі на ділянці від Енгельського берегу до міського пляжу з обох сторін, ведеться встановлення стаціонарних опор освітлення. Конструкція Загальна довжина 2803,5 м. Схема мосту 2х20 +70,2 + (106 +3 х166 +106) +28 х70, 2 +20 м. Судноплавна частина річки перекрита нерозрізним гратчастим прогонним елементом довжиною 710 м з переднапруженого залізобетону за схемою 106 +3 х166 106. Естакадна частина мосту перекрита збірними дворебристими переднапружненими балками довжиною 70,1 м з бетону марки 700. Різне Саратовський міст на момент побудови в 1965, був найдовшим мостом у Європі. За півроку до відкриття мосту на ньому побував перший космонавт Юрій Гагарін, який приїздив у січні 1965 р. в Саратов на ювілей індустріально-педагогічого техникуму (до 1964 р. — індустріального техникуму), де він в 1951—1955 роках навчався за спеціальністю «лива́рне виробни́цтво». На будівництві мосту знімався художній фільм «Будується міст» (1965). На Саратовському березі Волги від мосту у бік Бабусиного узвозу тягнеться на півтора кілометра Набережна Космонавтів. Див. також Саратовський міст (новий) Саратовський залізничний міст Посилання Мост через р. Волгу между городами Саратов и Энгельс [Архівовано 16 лютого 2009 у Wayback Machine.] Сюжет "Вести. Саратов" от 8 сентября 2009 года о Саратовском мосте Мост Саратов-Энгельс