Orenburg

Orenburg (rusko Оренбу́рг, izgovorjava [ɐrʲɪnˈburk]; kazaško Орынбор) je glavno mesto Orenburške oblasti v Rusiji. Mesto leži ob reki Ural, 1478 km jugovzhodno od Moskve. Mesto leži zelo blizu ruske meje s Kazahstanom. Prej se je mesto imenovalo Čkalov (1938–1957) po znanem sovjetskem pilotu Valeriju Pavloviču Čkalovu. Ime mesta pomeni trdnjava na reki Or. Orenburg ima neuraden vzdevek azijska prestolnica Rusije. Zgodovina Leta 1734 je Ruski imperij začel širiti svoj vpliv v Aziji in leta 1735 je v ta namen zgodovinar Ivan Kirilov začel graditi utrjeno mesto Orenburg na vzhodni meji imperija (južni Ural) na sotočju rek Or in Ural. Po smrti Kirilova je prevzel njegovo mesto Vasilij Nikitič Tatiščev. Njemu se obstoječe mesto za utrdbo ni zdelo primerno in leta 1739 je začel s pripravami na gradnjo novega mesta s starim imenom na Krasnaji Gori (Rdeča gora), prejšnje naselje pa se je preimenovalo v Orsk (zdaj mesto Orsk). Vendar se gradnja na novem mestu ni nikoli začela in mesto vodje Orenburške uprave je prevzel tretji voditelj, Ivan Nepljujev, ki je z gradnjo nadaljeval na prvotnem mestu, 75 km od Krasnaje Gore. Poleti 1742 je bil Nepljuev zadolžen za gradnjo mesta na mestu, kjer se sotočja rek Jaik in Sakmara. Novo mesto, obdano z gozdovi in ​​polji, kjer je sotočje rek Jaik in Sakumara, je izbral sam Nepljuev. Danes je to zgodovinsko središče mesta. Mesto, zgrajeno na Rdeči gori, se je poimenovalo Krasnogorsk. Tako je Ivan Nepljuev leta 1743 ustanovil Orenburg na mestu današnjega Orska, približno 250 kilometrov zahodno od Urala. Ta tretji Orenburg je služil kot pomembna vojaška postojanka na meji z nomadskimi Kazahi. Postal je središče orenburških kozakov. V prvi polovici 18. stoletja je Ruski imperij zgradil Irtiško linijo, vrsto šestinštiridesetih utrdb, vključno z Orenburgom, da bi preprečil vpade Kazahov in Džungarjev na rusko ozemlje. Orenburg je imel pomembno vlogo v uporu Pugačeva (1773–1774), največjem kmečkem uporu v zgodovini Rusije. Takrat je bil Orenburg glavno mesto velike gubernije. Jemeljan Pugačev je mesto in njegovo trdnjavo oblegal z bližnjega kraja Berdi od oktobra 1773 do 26. marca 1774. Obrambo je organiziral guverner Orenburga generalporočnik Reinsdorf. General Pjotr Mihajlovič Golicin je premagal Pugačeva pri Berdih. General Goljicin je premagal Pugačova pri Berdi in kasneje še enkrat pri Kargali (severno od Orenburga). Večina mesta je bila v ruševinah, na tisoče prebivalcev pa je umrlo v obleganju. Vladne sile so proti koncu leta 1774 zatrle upor, ki ga je vodil general Michelsohn pri Caricinu. Nadaljnje povračilne ukrepe proti uporniškim območjem je izvedel general Peter Panin. Največji ruski pesnik Aleksandr Sergejevič Puškin je obiskal Orenburg leta 1833 v sklopu raziskovalnega obiska za svoje delo Zgodovina Pugačeva in svoj slavni roman Kapitanova hči. Tukaj je srečal svojega prijatelja Vladimira Dalja, ki je kasneje napisal prvi resen slovar ruskega jezika. Orenburg je bil v 1830-ih baza za odprave generala Perovskega proti Hivskemu kanatu. Po vključitvi Srednje Azije v Ruski imperij je Orenburg postal trgovska postaja in po dokončanju Transaralske železnice pomembno železniško križišče na poti do novih srednjeazijskih posesti in Sibirije. Orenburg je bil od leta 1920 do 1925 glavno mesto Kirgiške avtonomne sovjetske socialistične republike (v današnjem Kazahstanu) v Rusiji. Ko se je ta republika leta 1925 preimenovala v Kazaško avtonomno socialistično sovjetsko republiko, se je Orenburg pridružil Rusiji, Kizilorda pa je postala nova prestolnica. Almati je postal glavno mesto leta 1929 po izgradnji železnice Turkestan-Sibirija. Kazaška avtonomna sovjetska socialistična republika je bila leta 1936 povišana v status zvezne republike kot Kazaška sovjetska socialistična republika Kazaška SSR. Orenburg je ostal v Rusiji. Od leta 1938 do 1957 je mesto nosilo ime Čkalov (Чка́лов) (po znanem testnem pilotu Valeriju Čkalovu). Zaradi oddaljenosti mesta od nemške invazije med drugo svetovno vojno so se tja preselila številna sovjetska podjetja, kar je spodbudilo gospodarsko rast mesta. V Orenburgu se je za pilota šolal Jurij Aleksejevič Gagarin. 1. junija 2007 je bil po mestu poimenovan asteroid 27709 Orenburg. Upravni in občinski status Orenburg je upravno središče oblasti in v okviru upravnih enot služi tudi kot upravno središče Orenburškega okrožja, čeprav ni njegov del. Kot upravna enota je skupaj z desetimi podeželskimi naselji ločeno vključena kot mesto Orenburg – upravna enota z enakim statusom kot okrožja. Kot občinska enota je mesto Orenburg vključeno kot mestno okrožje Orenburg. Geografija Mesto leži v porečju srednjega rokava reke Ural, blizu njenega sotočja z reko Sakmara. Najvišja točka mesta je 154,4 metra. Reka Ural tvori mejo med Evropo in Azijo v Orenburgu. Orenburg leži na meji med hladnim polsušnim podnebjem (Köppnova podnebna klasifikacija BSk) in vročim, poletnim in vlažnim celinskim podnebjem (Köppnova podnebna klasifikacija Dfa) z dokaj dolgimi in vročimi poletji ter dolgimi in zelo hladnimi zimami. April in oktober sta prehodna meseca, preostali meseci pa so bodisi poletni bodisi zimski. Gospodarstvo V Orenburgu je sedež več velikih podjetij ali njihovih podružnic. Orenburggazprom upravlja plinsko predelovalno napravo Orenburg, hčerinsko družbo Gazproma. Orenburgneft, hčerinska družba naftne družbe TNK-BP Orenburgenergy, je eno največjih podjetij za proizvodnjo energije v Rusiji. Turizem V oblasti sta razvita gorski in rečni turizem. V nagubanih izbruhih južnega roba Uralskega gorovja teče več hitrih gorskih rek, ki so priljubljene med turisti. Mesto je znano po svoji legi med Evropo in Azijo. Reka Ural označuje mejo med Azijo in Evropo, obe strani pa povezuje most. Mesto je znano po svojih puhastih orenburških šalih. Najtanjši čipkasti vzorec, ročno pleten iz šalov in pajčevinastih rut (pautink), ni le topel, ampak se uporablja tudi v dekorativne namene. Znani bulvar na nabrežju reke Ural je eden najbolj opaznih krajev v Orenburgu. Orenburški televizijski stolp je nenavadno oblikovan jambor z zategnjenimi stebri. Gre za 200 metrov visok jambor, opremljen s šestimi prečkami, ki potekajo od konstrukcije jambora do zategnjenih stebrov. V mestu je več muzejev: Orenburški regionalni zgodovinski in naravoslovni muzej Orenburški regionalni muzej likovne umetnosti Muzej zgodovine Orenburga Spominsko stanovanje Jurija in Valentine Gagarin Spominsko stanovanje Leopolda in Mstislava Rostropoviča Spominsko stanovanje T. G. Ševčenka in Orenburški karavanseraj (baškirsko Каруанһарай), mošeja, zgodovinski in arhitekturni kompleks. Je kulturni spomenik Baškirskega ljudstva. Karavanseraj je bil zgrajen v letih 1837–1846 z donacijami kot prostor za urad poveljnika baškirsko-mešerijaške vojske, hotel za Baškirce, ki so prihajali v Orenburg na bogoslužje, ter delavnico in šolo. Zgodovinski in arhitekturni kompleks sestavljajo baškirske ljudske hiše in mošeje. Prvotna zasnova arhitekta Aleksandra Brullova je bila pastiš tradicionalne baškirske vasi: osrednja dominantna osmerokotna mošeja je reproducirala obliko baškirske jurte. Sklici Zunanje povezave Official website of Orenburg (rusko) Orenburg State Institute of Management