Tatárföld

A Tatár Köztársaság (vagy Tatárföld, Tatársztán, oroszul Республика Татарстан, tatárul Татарстан Республикасы) az Oroszországi Föderáció egyik köztársasága. Fővárosa és egyben legnépesebb városa Kazany. A köztársaság nem-hivatalos mottója: Buldırabız! (magyarul Képesek vagyunk rá!). Neve Egy másik elnevezése a Tatarstan Cömhüriäte / Татарстан Җөмһүрияте, a Cömhüriäte is egy török kifejezés, ami köztársaságot jelent, de ez az elnevezés nem hivatalos. A köztársaság hivatalos neve – romanizált alakban – Respublika Tatarstan. Régi orosz alakban még a Татария (Tatariya) szó használatos, amely a Szovjetunió fennállása alatt volt hivatalos. Története A középkorban A legelső ismert államalakulat a térségben a Volgai Bolgárország volt (660–1238). A volgai bolgárok jelentős kereskedelmi kapcsolatokkal rendelkeztek Eurázsiával, a Közel-Kelettel és a Baltikummal, így olyan népekkel léptek kapcsolatba, mint a kazárok, a kunok, vagy a Kijevi Rusz népe. Az iszlám vallás bagdadi hittérítők hatására hamar elterjed a nép körében Ibn Fadlán idejében (922 körül). A Volgai Bolgár uralom végül kénytelen volt behódolni Batu kán seregei előtt a 13. században. A lakosság az Arany Horda török–mongol, kipcsak nyelvű katonáival keveredve teremtette meg a ma ismert volgai tatár népességet. Az 1430-as években a terület a Kazáni Kánság alapjaként megint független lett, ekkor alapították a mai fővárost, Kazanyt, 170 km-re északra a romos régi fővárostól, Bolgártól. Az 1550-es években IV. Iván orosz cár seregei támadták meg Kazanyt, majd 1552-ben a város elesett. Néhány tatárt erőszakosan a keresztény hitre térítettek és elkezdtek pravoszláv templomokat építeni a fővárosban. 1593-ra az összes mecsetet lerombolták. Megtiltották újabb mecsetek építését, ez a tilalom a 18. századig fennállt, majd II. Katalin törölte el ezt. Az első mecset ezek után 1766–1770 között épült. Modern időkben A 19. századra Tatárföld a dzsadidizmus központja lett, egy vallásilag toleráns muszlim terület. Ebben a békében újították fel kapcsolataikat az Orosz Birodalom több népével. Az 1918–1920-as polgárháború alatt a tatárok megpróbálták kivívni a függetlenségüket (Volga-Urál Állam néven). Végül 1920. május 27-én kikiáltották a Tatár Autonóm Szovjet Szocialista Köztársaságot. Az ekkor megállapított határok nem foglalták magukba az összes volgai tatárt. Tatárföld ma 1992-ben Tatárföldön népszavazást tartottak és kikiáltották az Oroszországtól való függetlenségüket. A szavazók 62%-a szavazott így. 1994. február 15-én aláírták az Oroszországi Föderáció kormánya és a Tatár Köztársaság kormánya közötti nyilatkozatot a jogkörök csökkentéséről. Ez a nyilatkozat Tatárföld függetlenségének ideiglenes elismerését jelentette.[forrás?] Autonómiatörekvéseiket 2007 februárjában az orosz parlament felsőháza elutasította. Jelenleg Oroszország része. Helye Fekvése Tatárföld a Kelet-európai-síkságon fekszik, fővárosa kb. 800 km-re keletre van Moszkvától. A Volga és a Káma között helyezkedik el. Szomszédos területei: a Kirovi terület (északra), az Udmurt Köztársaság (északra és északkeletre), Baskíria (keletre, délkeletre), az Orenburgi terület (délkeletre), a Szamarai terület (délre), az Uljanovszki terület (délre, délnyugatra), Csuvasföld (nyugatra) és Mariföld (nyugatra, északnyugatra). Legmagasabb pontja: 343 méter. Legnagyobb távolsága észak-déli irányban 290 km, kelet-nyugati irányban 460 km. Időzónája Tatárföld a Moszkvai időzónában (MSK) fekszik. UTC-hez viszonyítva +3 (MSK) Folyói A tatár nevek zárójelben megadva. Belaja (Агыйдел / Ağidel) Káma (Чулман / Çulman) Volga (Идел / İdel) Ik (Ык / Iq) Vjatka (Нократ / Noqrat) Tavai A Kámán több víztározó épült, néhol 40 km szélességben is. A legnagyobbak: Kujbisevi-víztározó Nyizsnyekamszki-víztározó Legnagyobb tava a Kaban-tavak rendszere. Természeti kincsei Tatárföld földgázban, gipszben és még számos ásványi kincsben gazdag terület. Éghajlata Az átlagos januári középhőmérséklet −16 °C. Hosszú a tél, a folyók, tavak általában november végétől áprilisig befagynak. Az átlagos júliusi középhőmérséklet 19 °C. Az átlagos évi csapadékmennyiség max. 500 mm. Lakosság Lakosság: 3 779 265 (2002) Városi lakosság: 2 790 661 (73,8%) Vidéki lakosság: 988 604 (26,2%) Férfi: 1 749 050 (46,3%) Nő: 2 030 215 (53,7%) 1000 férfira jutó nők száma: 1161 Átlagéletkor: 36,5 év Városban: 35,7 év Vidéken: 38,7 év Férfiak: 33,8 év Nők: 38,8 év Háztartások száma: 1 305 360 (3 747 267 lakosra számítva) Városban: 970 540 (2 762 818 lakos) Vidéken: 334 820 (984 449 lakos) Demográfiai adatok (2005) Születések: 36 967 (születési ráta 9,8) Halálozások: 51 841 (halálozási ráta 13,8) Etnikai csoportok A 2002-es orosz népszámlálási adatok szerint a lakosság etnikai összetétele a következő:tatárok 52,92%, oroszok 39,49%, csuvasok 3,35%, udmurtok 0,64%, ukránok 0,64%, mordvinok 0,63%, marik 0,50%, krjasen tatárok 0,50%, baskírok 0,39%, azeriek 0,26%, fehéroroszok 0,16%, örmények 0,16%, üzbégek 0,13%, tádzsikok 0,10%, zsidók 0,09%, németek 0,08%, kazakok 0,05%, grúzok 0,05%, moldávok 0,03%, romák 0,02%, lezgek 0,02% és további, 800 főnél kisebb csoportok. A lakosság 0,02%-a nem válaszolt az etnikai hovatartozásról szóló kérdésre a népszámláláskor. A köztársaság hivatalos nyelvei az orosz és a tatár. 2002 óta a hivatalos írás a cirill. Közigazgatás Városok Köztársasági jelentőségű városok Kazany, a köztársaság fővárosa, Aznakajevo Almetyjevszk Bavli Bugulma Buinszk Jelabuga Zainszk Zelenodolszk Leninogorszk Naberezsnije Cselni Nyizsnyekamszk Nurlat Csisztopol Egyéb (járási jelentőségű) városok Agriz Arszk Innopolisz Kukmor Laisevo Mamadis Mengyelejevszk Menzelinszk Bolgar Tyetyusi Járások A közigazgatási járások neve, székhelye és 2010. évi népességszáma az alábbi: Politikai élet A köztársaság első elnöke Mintimer Sajmijev (tatár: Mintimer Şäymiev, oroszul: Минтимер Шарипович Шаймиев) volt, aki 1991-től töltötte be ezt a tisztséget. Utoljára 2005. március 25-én választották újra, négyéves időszakra. 2010. március 25-től a köztársaság elnöke Rusztam Minnyihanov. 2022 decemberében Tatárföld Államtanácsa elfogadta a köztársaság alkotmányának módosításait, amelyek értelmében a köztársaság legfőbb méltóságát az eddigi elnök helyett raisznak (vezető, fő) fogják nevezni. Ezt a szövetségi törvény írja elő, de a régió mindeddig ellenezte az átnevezést. A 2025-ig hivatalban lévő Rusztam Minnyihanov még megtarthatja az elnök elnevezést. Tatárföld egykamarás parlamenttel (Däwlät Sovetı, Государственный Совет) rendelkezik, ahol 100 képviselőnek jut hely: 50 a pártok képviselőinek, és 50 az ország különböző részéből küldött képviselőknek. Az országgyűlés elnöke Farid Muhametsin (tatár: Färit Xäyrulla ulı Möxämmätşin, oroszul: Фарид Хайруллович Мухаметшин). Gazdasága Tatárföld Oroszország egyik leggazdagabb köztársasága, főként az olajiparnak köszönhetően. Az 1960-as években a Szovjetunió egyik vezető olajellátója volt. A bruttó hazai termék (GDP) 45%-a az iparból származik. a két legnagyobb iparág az olajipar és a gépipar (Kamaz). Tatárföld 2006-os GDP-je 24 milliárd amerikai dollár volt. Kultúrája Egyik jellegzetes étele az öçpoçmaq, ami hússal és burgonyával töltött, háromszög alakú sült tészta. Jegyzetek Források A 2010. évi összoroszországi népszámlálás eredményei Archiválva 2013. március 15-i dátummal a Wayback Machine-ben További információk Megújul Tatárföld kazani városközpontja Archiválva 2009. augusztus 15-i dátummal a Wayback Machine-ben A ”harmadik életkor” egyeteme Kazánban Kapcsolódó szócikkek Tatárok Híres tatárok listája Tatár nyelv Volgai Bolgárország