Сура (проєкт)

Багатофункціональний радіокомплекс Сура — нагрівальний стенд, призначений для вивчення іоносфери. Розташований біля міста Васильсурська Нижньогородської області Росії, за 150 км від Нижнього Новгорода. Побудований 1963 року. Управляється нижньогородським Науково-дослідним радіофізичним інститутом, відділ 8. До складу комплексу входять антени, будівля радіопередавального комплексу, трансформаторна підстанція, лабораторний та господарський корпуси. Опис Установка «Сура» випромінювє тонкий пучок радіохвиль потужністю приблизно до 200 МВт, який поглинається в іоносфері Землі, викликає її нагрівання та інші локальні збурення. Потім наземні датчики реєструють зміни у поведінці частинок, у полях та хвилях. Розташування нагрівального стенда «Сура» в середніх широтах дозволяє йому проводити експерименти у відносно спокійних областях іоносфери. На Сурі були відкриті коливання нейтральних частинок, що виникають у відповідь на збурення зарядженої плазми. Це відкриття показало, що іоносфера впливає на нижчі шари атмосфери. Раніше вчені вважали, що різні шари атмосфери не взаємодіють між собою взагалі або взаємодіють односторонньо — нижні шари впливають на верхні. Однією з наукових задач для створення установки була розробка принципів далекого радіозв'язку, у тому числі зв'язку з підводними човнами на наддовгих радіохвилях, які планували генерувати за допомогою іоносфери. Експерименти показали, що іоносфера надто нестійка, і інтерес Міністерства оборони до проєкту зник. Технічна інформація Установка є фазованою антенною решіткою, складається з трьох передавачів потужністю по 250 кВт і антенного поля 300 × 300 м, на якому розташовані 144 дипольні антени. Частотний діапазон установки нагрівання — від 4,5 до 9,3 МГц. У середині діапазону досягається максимальне підсилення в зеніті, що становить приблизно 260 (~24 дБ), еквівалентна ізотропно випромінювана потужність (англ. EIRP, Equivalent Isotropically Radiated Power) установки складає 190 МВт (~83 дБВт). Аналогічні наукові проєкти Подібним проєктом є «УРАН-1» в 5 км від Зміїва Харківської області (Україна). Іншим аналогом є радіотехнічна система «Горизонт» в Душанбе (Таджикистан), яка складається з 2 вертикальних прямокутних антен. У США є дві аналогічні станції — HAARP і обсерваторія HIPAS. Також США належить комплекс неподалік від обсерваторії Аресібо в Пуерто-Рико. У Європі є два комплекси з дослідження іоносфери, обидва в Норвегії: потужніший радар EISCAT біля Тромсе і менш потужний SPEAR на архіпелазі Шпіцберген. Аналогічний комплекс розташований у Хікамарці в Перу. Метою побудови всіх цих систем було вивчення іоносфери. Більшість з них має можливість стимулювати локальні ділянки іоносфери. Серед усіх цих приладів за випромінюваною потужністю з «Сурою» можна порівняти HAARP, Arecibo та EISCAT. Примітки Посилання Офіційний сайт Официальный сайт Опис у Wikimapia Фотографії радіокомплексу «Сура» «Катрину» наслали российские «Дятлы»? // «Вести», 02.10.2005 Эксперт: «Нижегородские учёные не могут вызвать ураган в США» Архівовано серпень 16, 2014 на сайті Wayback Machine. C.G.M. van 't Klooster, Yu. Belov, Yu. Tokarev, J.l. Bougeret, B. Manning and M. Kaiser, Experimental 9 MHz Transmission form Vasil'sursk in Russia to the WIND Spacecraft of NASA, «Preparing for the Future», Vol. 5, No. 4, December 1995. Понятов, А. Зачем греют небо : Мифы и правда. — Наука и жизнь. — 2013. — № 8. — С. 2—13. — ISSN 0028-1263. Полигон ФГБНУ НИРФИ Васильсурск. Научно-исследовательский радиофизический институт (рос.). Архів оригіналу за 25 січня 2013. Процитовано 25 серпня 2019.