Єманжелінськ

Єманжелінськ — місто, адміністративний центр Єманжелинського району Челябінської області Росії. У складі неформальної агломерації «Великий Челябінськ». Засноване у 1931, статус міста з 1951 року. Населення — 27 000 осіб (2024). Місто розташоване на Південному Уралі, за 50 км від Челябінська. Географія Клімат Історія Єманжелинська фортеця була заснована на річці Єманжелинка (тат. Яман-Җылга, Яман-елга, від башк. Яман-елга — «погана (кепська) річка») як козацьке село за ордером оренбурзького губернатора в 1770 році на місті села Єманжелинськ, що з'явилося в 1769 році. У 1930–1931 рр. у зв'язку з розробкою вугільного родовища виникло робітниче селище Єманжелинські вугільні копальні (смт з 10 вересня 1932 року), яке 25 вересня 1951 року перетворене в місто Єманжелинськ. Цілеспрямована геологічна розвідка почалася в районі майбутнього міста у 1929 році. До 1931 були розвідані мільйони тонн запасів вугілля. У липні цього ж року на першому вугільному розрізі «Північний» пішло перше вугілля. Споруджене барачно-землянкове селище отримало назву Чорне містечко, потім Єманжелинські вугільні копальні. У 1934 було закінчено будівництво клубу «Малий гірник», відкрилася школа. З клубу бере початок культурне життя Єманжелинська. Через особливості умов залягання вугільного пласта робота Північного розрізу стала неефективною, і у 1934 році він припинив існування. Але роком раніше почала працювати підземна ділянка, а у 1936 році здана в експлуатацію шахта 18-біс. Влітку 1939 року заробила шахта 19-а, потім — шахта 18 — похила. У листопаді 1941 року став давати вугілля розріз «Батуринський». Влітку 1942 року почали працювати Центральні електромеханічні майстерні, евакуйовані з Донбасу, у вересні того року було змонтовано Ростовський механічний завод. У роки німецько-радянської війни в забоях і на навантажувальних майданчиках працювали жінки і підлітки. На полях битв залишилося близько 900 єманжелинців. У повоєнні роки йшов подальший розвиток селища Єманжелинські вугільні копальні. В 1947 почав працювати потужний за масштабами того часу цегельний завод. 25 вересня 1951 року Єманжелинські вугільні копальні були перетворені в місто Єманжелинськ обласного підпорядкування. У листопаді 1952 року вступила в дію шахта-54. Слідом за шахтами «Красносільська» та «Куллярська» запрацював розріз-7, почали працювати шахта «Куллярська»-3 та розріз-8. У травні 1959 року була здана в експлуатацію швейна фабрика, що поклало початок перетворенню Єманжелинська в багатопрофільне місто. В 1961 році в підпорядкування місту було передане селище Зауральський, а в 1962 році — селище Красногорський. У січні 1962 році вступила в дію шахта «Східно-Батуринська 1-2», в 1969 році — гірничо-збагачувальна фабрика і шахта «Східно-Батуринська — 3», яка потім стала називатися «Батуринською». На базі шахти 19-а в 1970 році почала роботу філія заводу з виробництва сигнальних засобів (ГДУП «Сигнал-Полімер», потім ТОВ «Уральський Піротехнічний Завод»). На базі шахти-54 заробив Єманжелинський ремонтний завод. У 1997 році в країні почався процес реструктуризації вугільної промисловості, який призвів до закриття вуглевидобувних підприємств. Були закриті шахти «Батуринська» і «Куллярська». У 2013 році на Челябінську область впав метеорит. У Єманжелинську у всіх школах вибиті шибки. Практично всі вибиті шибки в державних установах були замінені на «європакети». Населення Чисельність населенняРік10 00015 00020 00025 00030 00035 00040 000192019401960198020002020ЕманжелинскСтатистика населення.mw-chart-b9ffa9abb9ce4d7fd09770d12db48ff26da1e06401dddbdd255f8b12491de49196e1fe414ccef5f761391f69176eb19b55845cd189b460a5d1d939c9a186d8b0__zr250455-cls-1289677:hover{pointer-events:none}.mw-chart-b9ffa9abb9ce4d7fd09770d12db48ff26da1e06401dddbdd255f8b12491de49196e1fe414ccef5f761391f69176eb19b55845cd189b460a5d1d939c9a186d8b0__zr250455-cls-1289678:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-b9ffa9abb9ce4d7fd09770d12db48ff26da1e06401dddbdd255f8b12491de49196e1fe414ccef5f761391f69176eb19b55845cd189b460a5d1d939c9a186d8b0__zr250455-cls-1289679:hover{cursor:pointer}.mw-chart-b9ffa9abb9ce4d7fd09770d12db48ff26da1e06401dddbdd255f8b12491de49196e1fe414ccef5f761391f69176eb19b55845cd189b460a5d1d939c9a186d8b0__zr250455-cls-1289680:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-b9ffa9abb9ce4d7fd09770d12db48ff26da1e06401dddbdd255f8b12491de49196e1fe414ccef5f761391f69176eb19b55845cd189b460a5d1d939c9a186d8b0__zr250455-cls-1289681:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Економіка Після закриття шахт і розрізу економіка втратила яскраво виражений галузевий характер, вугільна промисловість в місті зникла. Заводи: механічний, комбікормовий, ремонтний. Швейна фабрика. Будівельна галузь та виробництво будматеріалів представлені одним з найстабільніших підприємств району, які пережили світову економічну кризу — ТОВ «Єманжелинський цегельний завод». Відомі люди Народилися Леонтій Войтович — український історик; доктор історичних наук (2001), завідувач кафедри історії середніх віків і візантиністики Львівського національного університету імені Івана Франка. Ірина Шейк, Ірина Шайхлісламова — модель. Примітки Ресурси Інтернету Офіційний сайт адміністрації міста Єманжелинська [Архівовано 22 жовтня 2021 у Wayback Machine.](рос.)