Федеральне агентство з державних резервів

Федеральне агентство з державних резервів (Росрезерв) — російський федеральний орган виконавчої влади, який здійснює функції з вироблення державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері управління державним матеріальним резервом, а також функції з надання державних послуг та управління державним майном у сфері управління державним матеріальним резервом. На Росрезерв покладено функції з формування, зберігання та обслуговування запасів державного матеріального резерву, призначених для забезпечення мобілізаційних потреб Російської Федерації, невідкладних робіт при ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, надання державної підтримки різним галузям економіки, організаціям, суб'єктам Російської Федерації з метою стабілізації економіки при тимчасових порушеннях постачання гуманітарної допомоги та надання регулюючого впливу на ринок. У своїй діяльності Росрезерв керується Федеральним законом від 29.12.1994 № 79-ФЗ «Про державний матеріальний резерв», постановою Уряду РФ від 23.07.2004 № 373 «Питання Федерального агентства з державних резервів» та іншими правовими актами. З 23 листопада 2016 року Росрезерв знаходиться у безпосередньому віданні Уряду Російської Федерації. Раніше був підвідомчий Міністерству економічного розвитку РФ. Компетенція Основними функціями Росрезерву у межах встановлених повноважень є: вироблення державної політики та нормативно-правове регулювання у сфері управління державним матеріальним резервом; керування системою державного матеріального резерву; здійснення від імені Російської Федерації повноважень власника щодо матеріальних цінностей державного резерву; формування, розміщення, зберігання та обслуговування запасів матеріальних цінностей державного матеріального резерву, організація їх відомчої охорони; контроль за наявністю матеріальних цінностей державного матеріального резерву, їх рухом та станом; своєчасне освіження матеріальних цінностей державного матеріального резерву; визначення умов зберігання у державному матеріальному резерві матеріальних цінностей з урахуванням вимог державних стандартів та технічних умов; діяльність із забезпечення повернення у встановлені терміни матеріальних цінностей, запозичених із державного матеріального резерву. Історія Історія створення державних запасів у Росії має давнє коріння. Ще у XV столітті на Русі будували житні накази на зберігання державного зерна. До XVII століття були створені спеціальні грошові та хлібні накази для збирання хліба на випадок війни. Особливо багато уваги приділяв цьому питанню Петро I, який заснував «Провіантський наказ». Ця структура по завданням схожа на сучасний Росрезерв. Девізом Росрезерва стала цитата з тексту «Наказної пам'яті про зберігання хлібних запасів», написаної в 1629 царем і великим князем всієї Русі Михайлом Федоровичем Романовим оскольському воєводі Д. М. Яблочкову. 17 жовтня 1931 року постановою Раднаркому СРСР створено спеціалізований орган, який об'єднав у собі основні функції управління державними резервами, — Комітет резервів при Раді праці та оборони (Комітет резервів). У відання Комітету резервів були передані всі мобілізаційні запаси, що знаходилися в різних установах і на підприємствах, а також мобілізаційний і державний хлібні фонди, які раніше перебували під управлінням Народного комісаріату з постачання. 4 березня 1938 року відповідно до Постанови Ради Народних Комісарів Союзу РСР було організовано воєнізовану охорону у системі Міністерства матеріальних резервів Союзу РСР. 1939 року система держрезервів отримала власний науковий центр для розробки технологій тривалого зберігання товарів і матеріалів — Центральну науково-дослідну лабораторію, на базі якої пізніше було створено Науково-дослідний інститут проблем зберігання. Говорячи про роль державного резерву на початку німецько-радянської війни, маршал Г. К. Жуков зазначав, що запаси державного резерву створювалися для «забезпечення переведення господарства на військовий лад і харчування військ до тих пір, поки господарство не запрацює цілком на потреби війни», і підкреслював, що «ці запаси, закладені напередодні на важкий 1941 рік, швидко взяти темп та розмах, необхідні для успішного ведення війни». З кінця 1930-х років по всьому СРСР почали будуватися спеціальні сховища та переобладнати колишні штольні. Так, найбільшим сховищем, з природним холодом, став кар'єр у Сокілих горах (п. Червона Глінка, м. Самара). Штольні були укріплені, до ряду підземних залів проведено труби, якими циркулював охолоджувальний «розсіл». Холодильні камери розташовані у гірничих виробках на відстані 300–400 метрів від поверхні землі. Загальна ємність для одноразового зберігання продуктів становила 16 400 тонн. У 1990-х роках об'єкт був приватизований і втратив своє значення. В даний час функціонує лише одна холодильна камера (−18 °C) з оновленим обладнанням та кілька камер з природним холодом (−3 °C). За 1941—1945 роки з держрезерву було відпущено для потреб армії та економіки близько 20 млн. тонн хліба, близько 3 млн. тонн продовольчих товарів, близько 2 млн. тонн металів, вугілля — 16 млн. тонн, нафтопродуктів — 9 млн. тонн, лісоматеріалів — 6 млн. кубометрів. Значна частина продуктів і матеріалів, що поставлялися союзними державами по ленд-лізу, також проходила через держрезерву, звідки вони розподілялися в армію чи оборонну промисловість. Обсяги державних резервів за роки німецько-радянської не тільки не зменшилися, а й внаслідок величезної напруги сил і жорсткої економії ресурсів зросли за деякими видами майже вдвічі. За рахунок цих запасів у післявоєнний період забезпечувалося відновлення народного господарства. На систему держрезерву було покладено найважливіше завдання щодо забезпечення скасування карткової системи. Наприкінці 1947 року з числа співробітників Міністерства державних продовольчих резервів було сформовано мобільні бригади, які виїхали до регіонів задля забезпечення одночасного по всій території країни випуску торгівлю накопичених запасів. 1 січня 1948 року уряд скасував карткову систему, тільки з цього дня система держрезерву перейшла з воєнного часу до мирної роботи. Початок Холодної війни дав старт створенню безпрецедентно великих за обсягом та номенклатурою резервів, проте ці запаси використовувалися не лише у військових цілях. Державні резерви залучалися для ліквідації наслідків землетрусів у Ташкенті (1967) і Спітаці (1988). 1986 року тисячі тонн свинцю для спорудження саркофагу над енергоблоком Чорнобильської атомної електростанції в найкоротший термін були відвантажені зі спеціальних сховищ держрезерву. У 1990 році у системі державного резерву розпочалася робота зі створення особливого фонду товарів та матеріалів, призначеного для вжиття першочергових заходів при ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій та надання гуманітарної допомоги. На початку 1990-х стався поділ єдиної системи держрезерву СРСР. Об'єкти та матеріальні цінності, розміщені на територіях союзних республік, були передані у відання урядів нових суверенних держав. Указом Президента РРФСР від 25 листопада 1991 року утворено Комітет із державних резервів при Уряді РРФСР. Комітету, який у 1992 році перейменований у Комітет Російської Федерації з державних резервів, було доручено оперативне управління об'єктами та запасами державного та мобілізаційного резерву на території Росії. У 1990-х роках система державних резервів внесла істотний внесок у збереження соціально-політичної стабільності, до 50 відсотків щомісячного споживання продуктів у деяких дотаційних регіонах забезпечувалося державним резервом. 23 листопада 1994 року було прийнято Федеральний закон ФЗ-79 «Про державний матеріальний резерв», який встановив загальні принципи формування та використання державного матеріального резерву. Законом було введено новий напрямок у використанні державного резерву (крім забезпечення мобілізаційних потреб, робіт з ліквідації надзвичайних ситуацій та надання підтримки у разі порушень постачання продовольства та сировини) — надання регулюючого впливу на ринок. 25 травня 1999 року указом президента Комітет Російської Федерації з державних резервів було перетворено на Російське агентство з державних резервів. У березні 2004 року агентство перейменовано на Федеральне агентство з державних резервів (Росрезерв) і передано у відання Міністерства економічного розвитку і торгівлі (з 12 травня 2008 року — Міністерство економічного розвитку). 28 грудня 2010 року ухвалено зміни до Федерального закону «Про державний матеріальний резерв», що розширюють повноваження Росрезерву. Зміни спрямовані на вдосконалення норм, що регулюють роботу системи державного матеріального резерву, та приведення їх у відповідність до нових економічних умов. 23 листопада 2016 року Указом Президента Російської Федерації керівництво діяльністю Федерального агентства з державних резервів передано Уряду Російської Федерації, Росрезерв наділений повноваженнями щодо вироблення державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері управління державним матеріальним резервом. Російське вторгнення в Україну (з 2022) ФГКУ «Комбінат «Атлас» — Каменський р-н, Ростовська обл. У ніч на 3 серпня 2024 року ФГКУ «Комбінат „Атлас“» зазнав атаки безпілотників. Внаслідок удару виникла пожежа резервуарів із нафтопродуктами на території об'єкта. За повідомленнями ЗМІ та джерел у розвідці України, комбінат використовувався для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що постачалися російським військам на окупованих територіях України. У ніч на 28 серпня 2024 року комбінат «Атлас» був повторно атакований безпілотниками. На території нафтобази після вибухів спалахнула пожежа, яка охопила кілька резервуарів із пальним. Супутникові знімки Planet Labs та повідомлення очевидців підтвердили значні пошкодження інфраструктури об'єкта. У ніч на 29 листопада 2024 року Сили оборони України завдали чергового удару по комбінату «Атлас». Після атаки на території об'єкта виникли щонайменше два осередки займання. Генеральний штаб ЗСУ офіційно підтвердив ураження нафтобази. У ніч на 23 червня 2025 року комбінат «Атлас» був повторно атакований. Після влучання на території нафтобази виникла масштабна пожежа, яку зафіксувала супутникова система NASA FIRMS. Генеральний штаб ЗСУ повідомив про ураження об'єкта. ФГКУ «Комбінат «Кристалл» — Енгельс, Саратовська обл. У ніч на 8 січня 2025 року ФГКУ «Комбінат „Кристалл“» в Енгельсі Саратовської області зазнав масштабної атаки безпілотників. Генеральний штаб ЗСУ підтвердив ураження об'єкта, який забезпечував паливом військовий аеродром Енгельс-2, де базуються стратегічні бомбардувальники Ту-95МС і Ту-160. Внаслідок удару виникла велика пожежа, в Енгельсі було запроваджено режим надзвичайної ситуації. Під час ліквідації наслідків загинули двоє співробітників МНС Росії. У ніч на 6 червня 2025 року комбінат «Кристалл» був повторно атакований безпілотниками. Після удару спалахнула масштабна пожежа на території нафтобази Росрезерву. За супутниковими даними та повідомленнями ЗМІ, горіння тривало кілька діб, а шлейф диму простягнувся приблизно на 22 кілометри. У ніч на 7 грудня 2025 року в районі Енгельса знову були зафіксовані вибухи та атака безпілотників. За повідомленнями місцевих джерел і ЗМІ, однією з цілей став комбінат «Кристалл». Після удару на території об'єкта виникла пожежа. ФГКУ «Гвардійський» — смт Гвардійське, Крим 17 жовтня 2025 року Сили спеціальних операцій ЗСУ розпочали серію ударів по ФГКУ «Гвардійський» поблизу селища Гвардійське в окупованому Криму. За повідомленням ССО, об'єкт є важливим елементом паливно-логістичної системи російських військ на півострові. Під час першої підтвердженої атаки було уражено нафтобазу, склад паливно-мастильних матеріалів та інші військові об'єкти. Уранці 29 жовтня 2025 року ФГКУ «Гвардійський» зазнав повторного удару безпілотників. Внаслідок влучання на території нафтобази виникла масштабна пожежа. Того ж дня безпілотники також атакували нафтобазу «Комсомольська» біля Сімферополя. За повідомленнями місцевих джерел та супутниковими даними, пожежі були зафіксовані одразу на кількох паливних об'єктах Криму. У ніч на 6 листопада 2025 року підрозділи ССО ЗСУ завдали чергового удару по нафтобазі ФГКУ «Гвардійський». За даними української сторони, було знищено резервуар типу РВС-400, який на момент атаки був повністю заповнений паливом. Також повідомлялося про ураження інфраструктури наливно-зливного комплексу та залізничних цистерн із нафтопродуктами. 10 листопада 2025 року Сили спеціальних операцій повідомили про новий успішний удар по ФГКУ «Гвардійський». Під час атаки безпілотники уразили насосну (помпову) станцію на території нафтобази. За даними ССО, це був третій результативний удар по об'єкту менш ніж за місяць. ФГКУ «Комбінат „Темп”» — Рибінськ, Ярославська обл. Уранці 31 грудня 2025 року ФГКУ «Комбінат „Темп“» у мікрорайоні Копаєво міста Рибінськ Ярославської області зазнав атаки безпілотників. Після вибухів на території резервуарного парку виникла масштабна пожежа. За даними OSINT-дослідників та повідомленнями ЗМІ, горіли резервуари з паливом на території об'єкта Росрезерву. Генеральний штаб ЗСУ повідомив про успішне ураження нафтобази, а супутникові та відеоматеріали підтвердили значні пошкодження резервуарного господарства. Уранці 14 червня 2026 року комбінат «Темп» повторно став ціллю атаки українських безпілотників. За повідомленнями українських та незалежних джерел, після влучань на території об'єкта виникли щонайменше три осередки пожежі. Комбінат є одним із об'єктів системи Росрезерву та використовується для зберігання стратегічних запасів пального для військових і мобілізаційних потреб Російської Федерації. За даними СБУ, на території бази розташовано понад 60 резервуарів об'ємом від 2 до 5 тисяч кубометрів кожен. Критика 3 червня 2020 року заступник голови уряду РФ Юрій Борисов на нараді у президента Росії розкритикував діяльність Росрезерву в період боротьби з коронавірусом в Росії. Росрезерв показав себе неефективним відомством, гостро необхідних при пандемії запасів потрібної номенклатури там не виявилося, механізм оновлення та запуску в обіг продукції, що зберігається в Росрезерві, не працював. Керівники 25 травня 1999 року — 17 липня 2001 року — Ігор Ханукович Юсуфов 18 липня 2001 року — 10 грудня 2008 року — Олександр Андрійович Григор'єв 29 грудня 2008 року — 9 березня 2009 року -— Владислав Іванович Гасумянов (в. о.) 10 березня 2009 року — 27 листопада 2009 року — Борис Михайлович Євстратиков з 10 грудня 2009 року — Дмитро Юрійович Гогін. Примітки Посилання Офіційний сайт Росрезерву Офіційний телеграм-канал Росрезерву http://t.me/rosrezerv_ru Андрей Камакин; Александр Иванишин (фото) (17 вересня 2002). Резервы родины (рос.). Журнал «Итоги» №37 / 327. Архів оригіналу (html) за 17 сен 2010 21:09:37 GMT. Процитовано 25 вересня 2010.