NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Південноуральська АЕС

Південноуральська атомна електростанція (рос. Южно-Уральская АЭС) — недобудована атомна електростанція в Росії. Розташоване в Челябінській області, приблизно в 140 км на північний захід від міста Челябінськ на Уралі, між містом Озьорськ і селом Метліно. Це мала бути нетрадиційна атомна електростанція на базі реакторів-розмножувачів, яку передбачалося розмістити біля відомого «Маяка» на закритій території. Електростанція не була добудована через розпад Радянського Союзу та подальші фінансові труднощі Росії. У майбутньому на місці планується будівництво кількох нових реакторів. Історія та технічна інформація Початки Радянський Союз був особливо зацікавлений у досягненні замкнутого паливного циклу, який мав включати використання реакторів-розмножувачів на додаток до різних заводів з переробки. У 1984 році почалися роботи по будівництву атомної електростанції на південному Уралі поблизу АЕС «Маяк». Маяк був фіксованою точкою, біля якої мали будувати атомну електростанцію. Атомна установка може здійснювати всі технологічні етапи від виробництва палива до переробки та обробки радіоактивних відходів, тому будівництво реакторів-розмножувачів типу БН-800 було доцільним. При будівництві трьох блоків проектувалась потужність 2400 МВт. Хоча атомні електростанції в Радянському Союзі представлялися західним країнам як престижні проекти, будівництво АЕС планувалося переважно таємно. Це було тому, що Озйорськ був закритим ядерним містом, а Маяк був важливим об’єктом з виробництва ядерної зброї. З 1984 року була побудована інфраструктура, включаючи допоміжні об’єкти опалення, теплопроводи, пожежну частину та соціальні об’єкти для працівників. Будівництво самої електростанції та її першого блоку почалося 1 січня 1986 року. Однак у квітні 1986 року сталася аварія на Чорнобильській АЕС, і в 1987 році роботи були перервані. На цей час було завершено будівництво допоміжної інфраструктури та вирито котловани під комплекси обох енергоблоків. У листопаді 1990 року проект будівництва атомної електростанції на півдні Уралу був переданий на державну експертизу в експертну комісію Верховної Ради СРСР. У 1991 році в місті Озьорськ відбувся референдум, на якому 61% виборців висловилися проти будівництва атомної електростанції. У 1993 році будівництво АЕС було остаточно припинено, вже побудовані будівлі були занедбані, а станція приєдналася до ряду недобудованих АЕС часів СРСР. Плани реконструкції будівництва На початку XXI століття на південному Уралі планувалося відновити будівництво атомної електростанції. Спочатку передбачалося, що електростанцію укомплектують трьома енергоблоками БН-800 за старим проектом. Тоді було вирішено повністю переглянути план. Новий план включав три реактори БН-1200. В останньому виданні від 9 червня 2017 року, яке охоплює період до 2035 року, кількість реакторів було зменшено до 1. Новий план У серпні 2024 року уряд Росії оголосив, що два блоки БН-1200М на Південноуральській АЕС будуть введені в експлуатацію до 2038 і 2040 років відповідно в рамках програми будівництва нової АЕС. Інформація про реактори Див. також Ядерна енергетика Росії Примітки
Нови Уренгой

Но́ви Уренго́й (на руски: Новый Уренгой) е град в Ямало-Ненецки автономен окръг, Русия. Разположен е на брега на река Евояха (приток на Пур), на около 450 km източно от окръжния център – Салехард. Административен център е на градски окръг Нови Уренгой. Населението на града през 2016 година е 111 163 души. История За дата на основаване на града се счита 22 септември 1973 г. Тогава, по време на строителните работи, е сложена табела „Нови Уренгой“. Наречен е „Нови“, тъй като в района вече съществува друго селище с името Уренгой. Самият топоним „Уренгой“ от ненецки език означава „глух, тъмен“. Новото селище е построено за да улеснява добива на природен газ в Уренгойското газово находище. Селището е регистрирано и внесено на географските карти през 1975 г. Същата година е построено е летище, а две години по-късно Нови Уренгой е свързан със Сургут посредством жп линия. На 16 юни 1980 г. селището получава статут на град. През 1984 г. започват доставките на природен газ от Нови Уренгой към Европа по газопровода Нови Уренгой – Помари – Ужгород. География Население Етнически състав Според данни от преброяването през 2010 г. населението на града е представено от: Климат Климатът в града е субарктичен. Средната годишна температура е -7,4 °C, а средното количество годишни валежи е окол 469 mm. Икономика Основното стопанство на региона е изградено върху добива на нефт и природен газ. Градът е разположен по железопътната линия Тюмен – Нови Уренгой. Ако се пътува от Тюмен, Нови Уренгой е последната спирка по линията. Уренгойската ТЕЦ произвежда електроенергия за града и региона. Спорт Най-развитият спорт е волейболът. Факел Нови Уренгой е отборът на града по волейбол, който играе в Руската Суперлига. Побратимени градове Анапа, Русия Касел, Германия Сан Донато Миланезе, Италия Галерия Източници
Novi Urengoi

Novi Urengoi (rus: Но́вый Уренго́й) és una ciutat de Iamàlia, a Rússia. Amb 104.107 habitants el 2010 és la segona ciutat més poblada de Iamàlia després de Noiabrsk, però força més poblada que Salekhard, la capital d'aquest districte autònom. Es va fundar l'any 1975 després del descobriment del jaciment de gas natural d'Urengoi, que probablement és el més gran de Rússia. Va rebre l'estatus de ciutat l'any 1980. L'economia de la ciutat està basada en l'extracció d'hidrocarburs, sobretot petroli i gas natural. Novi Urengoi és un dels principals centres de la conca petrolífera de la Sibèria occidental i Gazprom és l'empresa amb més treballadors a la zona. L'aeroport de Novi Urengoi, situat uns quatre quilòmetres al sud-oest de la ciutat és un dels mitjans d'accés a la ciutat. És l'estació terminal de la línia ferroviària entre Tiumén i Novi Urengoi. També forma part de la línia ferroviària incompleta Salekhard-Igarka. Novi Urengoi té un clima subàrtic (classificació de Köppen Dfc).
Novyj Urengoj

Novyj Urengoj (rusky Но́вый Уренго́й) je město v Jamalo-něneckém autonomním okruhu Ruské federace. Leží v Západosibiřské rovině na řece Jevojacha, přítoku řeky Pur, ve vzdálenosti zhruba 450 kilometrů východně od Salechardu, hlavního města autonomního okruhu. Nejbližší jiné město je Tarko-Sale ležící zhruba 140 kilometrů na jih. Novyj Urengoj byl založen v roce 1975 po objevení Urengojského ložiska zemního plynu, druhého největšího ložiska zemního plynu na světě, v roce 1980 získal statut města a v roce 2020 měl 118 033 obyvatel. Ekonomika Městu se přezdívá Hlavní město produkce plynu, protože zde sídlí ropné a plynárenské společnosti jako OJSC Severneftegazprom, LLC Gazprom Podzemremnont Urengoy, LLC Gazprom dobycha Yamburg, LLC Gazprom dobycha Urengoy, LLC Gazprom Burenie, LLC Stroygazconsulting, JSC ARKTIKGAZ (Gazprom Něft a NOVATEK) a další. Vývoj počtu obyvatel Náboženství Ve městě je několik mešit, dne 7. října 2022 za přítomnosti nejvyššího ruského muftího Talgata Safa Tadzhutdina bylo otevřeno ve městě nové islámské centrum, kde se vyučuje arabština, islám a tradiční vlastenecké hodnoty. Jedná se o první islámské centrum v celém Jamalu. Doprava Letiště V roce 1975 zde bylo otevřeno malé letiště Jagelnoje, prošly jím tuny nákladů pro průmyslový rozvoj Dálného severu. V roce 1993 došlo k rozšíření letiště o nové vzletové dráhy a obslužné budovy. V roce 2019 bylo přejmenováno na Letiště Ivana Gubkina, podle ropného geologa. V prosinci 2022 byl otevřen nový terminál letiště. Budova, stylizovaná jako tradiční obydlí pastevců, zabírá téměř 20 000 metrů čtverečních. Na letišti je odbavováno až 840 cestujících za hodinu. Jedná se o největší letecký uzel Jemalsko-něneckého autonomního okruhu. Letadla z letiště létají do více než 20 ruských měst. Pravidelně jsou prováděny charterové lety do měst spojených s ropným a plynárenským komplexem. Partnerská města San Donato Milanese, Itálie (1998) Kassel, Německo (2005) Anapa, Rusko (2007) Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Novyj Urengoj na Wikimedia Commons
Novyj Urengoj

Novyj Urengoj (russisk: Новый Уренгой, tr. Novyj Urengoj) er den største by i den autonome okrug Jamalo-Nenetskij i Rusland. Novyj Urengoj ligger ved en af Purs bifloder, Jevojakha. Novyj Urengoj har 106.890(2024) indbyggere og er den største by i okrugen, samtidigt er det Jamalo-Nenetskijs største industricenter, omkring 450 km øst for okrugens center Salekhard. Den nærmeste by er Tarko-Sale, der ligger 139 km syd for Novyj Urengoj. Historie Med den første boring nær den nuværende by blev Urengoj-gasfeltet sat i drift i 1966, og landsbyen Urengoj blev den første bosættelse for arbejdskraft i dette hidtil stort set ubeboede område. Nær landsbyen Urengoj omkring 80 km øst for Novyj Urengoj voksede bosætningen frem i slutningen af 1960'erne. Med udvidelsen af udvindingen af gasreserverne, blev en ny by grundlagt i september 1975 med navnet på Novyj Urengoj. I 1980 havde Novyj Urengoj mere end 16.000 indbyggere, og fik bystatus. I 2004 blev byområderne Korottjajevo (russisk: Коротчаево) og Limbjajakha (russisk: Лимбяяха) lagt sammen med Novyj Urengoj, begge bebyggelserne ligger omkring 70 km mod øst på den venstre bred af Pur (meget tæt på det gamle Urengoj på den modsatte flodbred). ved sammenlægningen oversteg indbyggertallet i Novyj Urengoj 100.000. Befolkningsudvikling Note: Data fra folketællinger Referencer Eksterne henvisninger
Novi Urengói

Novi Urengói (del ruso: Но́вый Уренго́й) es una ciudad rusa, la más poblada del ókrug autónomo de Yamalia-Nenetsia, en el norte del distrito federal del Ural. Dentro del ókrug autónomo, la ciudad se autogobierna como ókrug urbano, por lo que no forma parte de ninguno de sus distritos o raiones. Su territorio es una gran línea de unos 85 km de longitud que se extiende desde el casco urbano de la ciudad, en su extremo occidental, hasta las afueras de Urengói, en su extremo oriental. La ciudad limita al oeste con el raión de Nadym, y la citada línea se adentra como corredor geográfico en el raión de Pur.​ En 2021, la ciudad tenía una población de 107 251 habitantes.​ Se encuentra a 450 km al este de Salejard, la capital del distrito. Está a orillas del río Yevo-yaja, un afluente del Pur. La ciudad más cercana es Tarko-Salé a 139 km al sur. Historia Novi Urengói fue fundada en septiembre de 1973, después de la apertura del rico yacimiento de gas natural de Urengói. La primera perforación data de 1966, y el proceso de extracción requeriría un centro urbano en las inmediaciones para acoger a los trabajadores. Se construyó un asentamiento con este fin a finales de la década de 1960, a 100 km al este de Urengói. El nombre de la ciudad, en idioma nenezo, significa "aislado, dormido". Obtuvo el estatus de ciudad en 1980, cuando contaba con 16.500. En 2002 la ciudad contaba con 94.456 habitantes más, tras la adhesión a la ciudad de los suburbios de Korotcháyevo (Коротчаево) y Limbiayaja (Лимбяяха) en 2004, la población pasa a 109.108 habitantes en 2005 y 112.500 en 2006.​ Demografía Economía La principal actividad económica de la ciudad es la extracción de petróleo y de gas natural. Uno de los mayores yacimientos de gas natural en el mundo, el yacimiento de Urengói, está situado en las proximidades y existen varios otros yacimientos en prospección. Una gran parte de los habitantes trabaja para las filiales locales de Gazprom: Urengoigazprom, Yamburggazdoycha y Tiumenburggaz.​ Novi Urengói está conectada por una línea de ferrocarril a Tiumén, la capital del óblast, Noyabrsk y Nadym. Además dispone de un aeropuerto en las proximidades.​ La ciudad tiene dos horas de diferencia horaria con Moscú. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Novi Urengói. Sitio oficial de la ciudad Novi Urengói en WikiMapia
Novy Ourengoï

Novy Ourengoï (en russe : Новый Уренгой) est une ville du district autonome de Iamalo-Nenetsie (oblast de Tioumen), en Russie. Sa population s'élevait à 118 033 habitants en 2020. Géographie Novy Ourengoï est située dans le nord de la plaine de Sibérie occidentale, au bord de la rivière Ievo-Iakha, un affluent du Pour, à 452 km à l'est de Salekhard et à 2 350 km au nord-est de Moscou. Histoire Novy Ourengoï a été fondée en 1973, à la suite de l'ouverture du riche gisement gazier d'Ourengoï et a obtenu le statut de ville en 1980. Après le rattachement des faubourgs de Korottchaïevo (Коротчаево) et Limbïaïakha (Лимбяяха) à Novy Ourengoï en 2004, la population passa à 109 108 habitants en 2005 et 112 500 en 2006. Économie La principale activité économique de la ville est l'extraction de pétrole et de gaz naturel. L'un des plus riches gisements de gaz naturel au monde, le gisement d'Ourengoï, est situé dans les alentours et il existe plusieurs autres gisements en prospection (Arctic GNL 2). Une grande partie des habitants travaille pour les filiales locales de Gazprom Ourengoïgazprom, Iambourggazdoytcha et Tioumenbourggaz. Novy Ourengoï est reliée par une ligne de chemin de fer à Tioumen, la capitale de l'oblast et Noïabrsk. Il y a aussi un aéroport près de la ville. La ville a deux heures de décalage horaire avec Moscou. Population Recensements ou estimations de la population Notes et références Liens externes (ru) Portail de la ville Source (ru) Informations sur Novy Ourengoï Portail de la Russie Portail de la Sibérie Portail de l’Arctique
Novyj Urengoj

Novyj Urengoj (in russo Новый Уренгой) è una città situata nella Russia siberiana occidentale, nel circondario autonomo Jamalo-Nenec, una sessantina di chilometri a sud del Circolo polare artico. Il territorio del circondario urbano confina a ovest con il distretto Nadymskij e a est con il distretto Purovskij. Storia Fondata nel 1973, si sviluppò rapidamente e ottenne lo status di città nel 1980. La storia della città è legata a doppio filo con l'estrazione del gas naturale e del petrolio; negli immediati dintorni della città si trova lo sterminato e ricchissimo giacimento di gas naturale di Urengoj, la zona di estrazione più importante della Russia. Infrastrutture e trasporti Treno Novyj Urengoj è il terminale settentrionale della linea ferroviaria da Tjumen', esistono inoltre collegamenti ferroviari con Jamburg e con Nadym. Aereo La città di Novyj Urengoj è servita dall'Aeroporto di Novyj Urengoj (IATA: NUX, ICAO: USMU) situato a 5 km a sud-ovest dalla città. All'Aeroporto di Novyj Urengoj si basa la compagnia aerea russa il Distaccamento Aereo di Novyj Urengoj. All'Aeroporto di Novyj Urengoj effettuano i voli di linea le compagnie aeree russe Donavia, Gazpromavia, Jamal Airlines, UTair, S7 Airlines, Ural Airlines, Rossija Airlines, e la compagnia aerea azera Azal. Le destinazioni principali sono gli aeroporti russi: Mosca-Domodedovo, Mosca-Vnukovo, Ekaterinburg-Kol'covo, Krasnodar-Paškovskij, Novosibirsk-Severnyj, Salechard, San Pietroburgo-Pulkovo, Samara-Kurumoč, Tjumen', Ufa. Società Evoluzione demografica Fonte: mojgorod.ru Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Novyj Urengoj Collegamenti esterni (RU) Sito ufficiale, su nur.yanao.ru. (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 19 aprile 2007 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru. (RU) Il sito ufficiale del Distaccamento Aereo di Novyj Urengoj e dell'Aeroporto di Novyj Urengoj, su nuoao.ru. URL consultato il 25 luglio 2008 (archiviato dall'url originale il 9 settembre 2011).
Nowy Urengoj

Nowy Urengoj (ros. Но́вый Уренго́й) – miasto w Rosji, w Jamalsko-Nienieckim Okręgu Autonomicznym, nad rzeką Jawo-Jacha (dopływ rzeki Pur). Administracyjnie Nowy Urengoj nie wchodzi w skład żadnego rejonu, stanowiąc, tak jak wszystkie duże miasta, miasto wydzielone Jamalsko-Nienieckiego Okręgu Autonomicznego. Istnieje także miejscowość Urengoj. Ludność Nowy Urengoj liczy 118 033 mieszkańców (2020) i jest największym miastem Jamalsko-Nienieckiego Okręgu Autonomicznego. Tabela poniżej przedstawia skład narodowościowy w 2010 roku według rosyjskiego spisu powszechnego. Historia Historia samego miasta Nowy Urengoj jest ściśle związana z historią wydobycia gazu i ropy z miejscowych złóż, aczkolwiek teren ten zaludniony został na długo przed ich odkryciem. W 1949 z woli Stalina rozpoczęto budowę linii kolejowej Igarka–Salechard. W przedsięwzięciu tym brały udział dziesiątki tysięcy robotników, głównie więźniów Gułagów. Założona wtedy osada Urengoj miała służyć im przez długi czas, jednak po śmierci Stalina zaniechano budowy kolei, jako niepotrzebnej, a osada opustoszała. Jakkolwiek budowa ta wówczas nie była potrzebna, to jej ubocznym skutkiem, jaki ujawnił się w trakcie badań geologicznych było odkrycie wielkich złóż surowców energetycznych: gazu ziemnego i ropy naftowej. W styczniu 1966 na terenie dawnego Gułagu, w miejscu obecnego miasta otwarto stację badawczą mającą dokonać szczegółowych badań związanych z zasobnością i lokalizacją złóż. 6 czerwca tego roku rozpoczęto eksploatację złoża gazu nazwanego złożem urengojskim. 22 września 1973 w miejscu przyszłego miasta postawiono tabliczkę z napisem Nowy Urengoj, zaś 23 grudnia tego roku przybyły ekipy budowlane mające zbudować miasto. Wraz ze zwiększaniem wydobycia gazu rozmiary osady rosły i 16 czerwca 1980 Nowy Urengoj otrzymał prawa miejskie. W 1983 zbudowano gazociąg Urengoj–Pomary–Użhorod i od następnego roku gaz z okolic miasta popłynął do Europy Środkowej. Gospodarka Gospodarka Nowego Urengoja jest ściśle związana z wydobyciem ropy naftowej, a zwłaszcza gazu ziemnego. W mieście działają 3 wielkie przedsiębiorstwa z branży gazowej, wchodzące w skład koncernu Gazprom. Owe 3 firmy wydobywają łącznie 74% całego rosyjskiego wydobycia gazu. W 2004 zostało uruchomione wydobycie gazu ze złoża Piescowoje, około 160 km na północ od miasta, gdzie przez 40 lat planuje się wydobycie ponad 600 miliardów m³ gazu. Oświata Nowy Urengoj, największe miasto Jamalsko-Nienieckiego Okręgu Autonomicznego, jest lokalnym centrum edukacyjnym. Poza szkołami podstawowymi i średnimi w mieście działa kilka filii wyższych uczelni, głównie z Tiumeni. Sport Fakieł Nowy Urengoj – klub piłki siatkowej mężczyzn Fakieł Nowy Urengoj – klub piłki siatkowej kobiet Zobacz też Port lotniczy Nowy Urengoj Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona miasta (ros.)
Нови Уренгој

Нови Уренгој (рус. Новый Уренгой) град је у Русији, у Јамалсконенечком аутономном округу. Према попису становништва из 2010. у граду је живело 104.144 становника. Становништво Према прелиминарним подацима са пописа, у граду је 2010. живело 104.144 становника, 9.688 (10,26%) више него 2002. Види још Списак градова у Русији Нови Уренгој (аеродром) Референце Спољашње везе
Novyj Urengoj

Novyj Urengoj (ryska Но́вый Уренго́й) är den största staden i det autonoma okruget Jamalo-Nentsien, som tillhör Tiumen oblast i Ryssland. Folkmängden uppgick till 115 092 invånare i början av 2015. Administrativt område Novyj Urengoj administrerade tidigare områden utanför själva centralorten. Korottjajevo och Limbjajacha är sedan 2004 sammanslagna med centrala Novyj Urengoj. Källor
Новий Уренгой

Но́вий Уренго́й (рос. Новый Уренгой) — місто у складі Ямало-Ненецького автономного округу, Росія. Адміністративний центр та єдиний населений пункт Новоуренгойського міського округу. Географія Найбільше за величиною місто округу, одне з небагатьох російських регіональних міст, що перевершує адміністративний центр свого суб'єкта федерації (Салехард) як за чисельністю населення, так і за промисловим розвитком. Місто розташоване на березі річки Єво-Яха, притоки Пура. Річки Тамчара-Яха і Седі-Яха протікають через місто і поділяють його на дві частини — Північну і Південну. Територію міського округу з усіх боків оточує Пурівський район. Населення Населення — 114837 осіб (2018, 104107 у 2010, 94456 у 2002). Міста-побратими Анапа, Росія (2007) Кассель, Німеччина Сан-Донато-Міланезе, Італія Примітки Джерела Аркуш карти Q-43-70. Посилання На Вікімапії Адміністрація міста Новий Уренгой «Новий Уренгой у мережі» інформаційно-розважальний портал міста Незалежний інформаційний сайт міста
Petukhovo

Petukhovo (rus: Петухово) és una ciutat de l'óblast de Kurgan, a Rússia. Es troba al vessant est dels Urals, a 180 km al sud-est de Kurgan, la capital provincial. Fou fundada el 1892 al voltant d'una estació del Transsiberià. El 1899 es fusionà amb un llogaret proper, Iudino, i el 1944 li foren concedits drets municipals. Referències
Petuchovo

Petuchovo (rusky Петухово) je město v Kurganské oblasti v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 mělo přes jedenáct tisíc obyvatel. Poloha a doprava Petuchovo leží východně od Uralu na jihozápadě Západosibiřské roviny. V rámci Kurganské oblasti leží na jihovýchodě. Od Kurganu, správního střediska oblasti, je vzdáleno přibližně 180 kilometrů východně. Od kazachstánsko-ruské hranice je vzdáleno jen zhruba deset kilometrů severně. Přes město prochází železniční trať z Čeljabinsku do Omsku zprovozněná v roce 1896 jako západosibiřský úsek Transsibiřské magistrály. Ze severu míjí město dálnice R254 „Irtyš“ vedoucí z Čeljabinsku do Novosibirsku. Po ní je zde také vedena Asijská dálnice AH6. Dějiny Petuchovo vzniklo v roce 1892 při stavbě Transsibiřské magistrály zprovozněné na tomto úseku o čtyři roky později. Jméno města je odvozeno od příjmení Petuchov, které má svůj původ v ruském slově petuch (пету́х) znamenajícím kohout. Městem je Petuchovo od roku 1944. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Petuchowo na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Petuchovo na Wikimedia Commons
Petuchowo

Petuchowo (russisch Петухово) ist eine Stadt in der Oblast Kurgan (Russland) mit 11.292 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Die Stadt liegt östlich des Ural, im Südwesten des Westsibirischen Tieflandes, etwa 180 km östlich der Oblasthauptstadt Kurgan und nur 10 km von der Grenze zu Kasachstan entfernt. Das Klima ist kontinental. Die Stadt Petuchowo ist Verwaltungszentrum des Rajons Petuchowski. Petuchowo liegt am im Oktober 1896 eröffneten ursprünglichen westsibirischen Streckenabschnitt der Transsibirischen Eisenbahn (Tscheljabinsk–Omsk) sowie an der Fernstraße M51, Teil der transkontinentalen Straßenverbindung Moskau–Wladiwostok, die den Ort nördlich umgeht. Geschichte Petuchowo entstand 1892 als Eisenbahnbauarbeitersiedlung bei der Errichtung des vier Jahre später eröffneten Abschnitts der Transsibirischen Eisenbahn. Die Bezeichnung bezieht sich auf den Familiennamen Petuchow (vom russischen Wort петух/petuch für Hahn). 1899 wurde Petuchowo mit dem bereits seit 1779 bekannten Dorf Judino (Юдино) vereinigt. 1944 erhielt der Ort Stadtrecht. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft Größtes Unternehmen ist ein Maschinenbaubetrieb für Eisenbahnausrüstungen. Außerdem gibt es Lebensmittelindustrie, basierend auf Getreideanbau und Viehhaltung in der Umgebung. Persönlichkeiten Oleg Bogomolow (* 1950), ehemaliger Politiker und Gouverneur der Oblast Kurgan Einzelnachweise Weblinks Petuchowo auf mojgorod.ru (russisch)