Новоросійська військово-морська база

Новоросійська військово-морська база (військова частина 99608) — оперативно-тактичне територіальне об'єднання Збройних сил Росії у складі Чорноморського флоту в Цемеській затоці у порту Новоросійська. Основні завдання НВМБ — сприяння силам Південного військового округу на приморському напрямку, охорона державного кордону Росії у взаємодії з силами прикордонних військ, забезпечення розгортання сил флоту, а також забезпечення військових морських перевезень. Зона відповідальності Новоросійської ВМБ простягається від кордонів із Грузією на Чорному морі до кордонів з Україною на Азовському морі. У Новоросійську дислокуються з'єднання, що мають у своєму складі протичовнові та протимінні кораблі, пошуково-рятувальні та гідрографічні судна, частини тилу та судноремонту. Берегову оборону забезпечують частини берегових військ та морської піхоти, інженерні підрозділи. Історія Новоросійська військово-морська база це наймолодше об'єднання Військово-Морського Флоту Росії на кавказькому узбережжі Чорного моря. Історія бази пов'язана з виникненням Новоросійського торгового порту на північно-східному узбережжі Чорного моря біля Цемеської затоки, що не замерзає. Попередником цієї бази був Новоросійський військовий порт під командуванням капітана 2-го рангу З. Я. Якушева, сформований наказом командувача Чорноморським флотом у другій половині 1916 року. Саме на його базу було евакуйовано Чорноморський флот при наступі німців на Крим у квітні 1918 року і тут він був частково затоплений за наказом Леніна в червні 1918 через загрозу захоплення. У період Російської громадянської війни Новоросійський військовий порт також існував у 1918—1920 роках як формування флоту «білих» на Чорному морі, тоді їм командували капітан 2 рангу Потьомкін Володимир Миколайович, контр-адмірали Кликов Олександр Михайлович і Вяткін Федір Олексійович. На його основі здійснювалася погано організована Новоросійська евакуація ЗСПР. У Радянській Росії перша база була сформована у липні 1920 року. До її складу увійшли: військовий порт, 36 кораблів і суден, ланка гідроавіації, Новоросійський укріплений район, флотський напівекіпаж, судно-підйомна партія та різні берегові установи. Кораблі та частини бази брали участь у розгромі білогвардійської армії Врангеля у Криму та звільненні Радянською Армією Закавказзя. Після завершення Громадянської війни база була значно скорочена. Наприкінці 1930-х років у зв'язку з загостренням міжнародної обстановки склад бази поступово збільшувався. У 1940 році вона включала: з'єднання кораблів охорони водного району, частини берегової артилерії та різноманітні служби забезпечення. На Новоросійську військово-морську базу базувався дивізіон підводного човна, загін торпедних катерів. Перед початком Німецько-радянської війни, у грудні 1940, Новоросійській ВМБ надається повний статус. Наказом Командувача ЧФ від 29 січня 1941 року була визначена штатна структура з управлінням і штабом бази. Було розгорнуто: дивізіони кораблів охорони водного району, навчальний дивізіон підводних човнів, загін торпедних катерів, частини берегової артилерії та тилу, які становлять основні сили об'єднання. З початком Німецько-радянської війни 1941—1945 років, кораблі та підрозділи Новоросійської військово-морської бази розпочали бій, ставши опорним пунктом підтримки обложених гарнізонів Одеси та Севастополя. Кораблі та частини Новоросійської ВМБ у грудні 1941 року брали найактивнішу участь у Керченсько-Феодосійській десантній операції. У першій половині 1942 ріка вони забезпечували морські перевезення та евакуацію військ з обложеного Севастополя та з Керченського півострова. В результаті запеклих боїв у вересні 1942 року радянські війська залишили більшу частину Новоросійська. Штаб бази та її основні сили були передислоковані в Геленджик. Звідти у вересні 1943 а були здійснені висадки морських десантів на Малу землю і в Південну Озерейку при звільненні міста. Героїзм виявили морські піхотинці, що зайняли в лютому 1943 року під командуванням майора Цезаря Кунікова плацдарм у районі Станички, названий згодом Малою Землею. Моряки на чолі з командиром бази капітаном 1 рангу Г. М. Холостяковим відстояли місто і були одними з перших його визволителів. З вересня 1943 року, коли Новоросійськ було звільнено від німецьких частин, почалася багаторічна боротьба з мінною небезпекою. Внаслідок тралення в акваторії порту було знищено понад 40 неконтактних мін. У квітні 1947 року Новоросійська ВМБ була розформована і перетворена в Управління охорони водного району Новоросійська (у літературі зустрічаються твердження, що вона була розформована у вересні 1944 року), або «незабаром після війни»). Потім з 1950 по 1960 роки з'єднання іменувалося 109-ї бригадою охорони водного району, а після її розформування в ході хрущовського скорочення Збройних сил Новоросійськ на тривалий час став Військово-морським районом тилового базування Чорноморського флоту. Після 1991 року В 1991 році, внаслідок розпаду СРСР утворилися дві нові незалежні держави в Азово-Чорноморському басейні — Україна та Грузія. До 1991 року основні сили Чорноморського флоту базувалися саме в Україні та Грузії. Громадянська війна в Грузії, проблеми з поділом та розміщенням російської частини флоту в Криму змусили командування серйозно замислитись про використання Новоросійська як пункту базування флоту. Постановою № 1011-47 «Про формування Новоросійського військово-морського району (НВМР) та створення системи базування сил Військово-Морського Флоту на території Краснодарського краю» 8 вересня 1994 року Уряд Російської Федерації визначив статус відродженого Новоросійського військово-морського з'єднання. У листопаді 1994 року Головнокомандувач ВМФ РФ затвердив склад сил Новоросійського військово-морського району, а в березні 1995 року був затверджений штат управління НВМР. Першим командиром НВМР став контр-адмірал Орлов Євген Васильович, згодом віце-адмірал, заступник командувача Чорноморського флоту. Наказом Головнокомандувача ВМФ № 253 від 15 липня 1996 року встановлено щорічне свято Новоросійського ВМР — 8 вересня. Директивою начальника ГШ ЗС РФ від серпня 1997 року Новоросійський військово-морський район було перетворено на Новоросійську військово-морську базу Чорноморського флоту. Відтворення Новоросійської військово-морської бази відбулося через 50 років після її останнього розформування. Російське вторгнення в Україну (2022) 4 серпня 2023 року надводні дрони Військово-морських сил України атакували великий десантний корабель «Оленегорский горняк», що перебував на базі. Факт ураження заперечувався Міноборони Росії, але в мережі з'явилося декілька відео буксирування пошкодженого човна зі значним креном на лівий борт. 14 грудня 2025 року, під час російсько-української війни, український дрон Sub Sea Baby атакував російський підводний човен класу «Варшавянка» на військово-морській базі в Новоросійську. За даними розвідки Британії, удар завдав морському судну значної шкоди. До цього корабель застосовувався російськими військами для ударів ракетами «Калібр» по цивільній інфраструктурі України. Перед підривом підводного човна СБУ також уразила протичовновий літак Іл-38Н, морський літак-розвідник, який міг зірвати операцію. Командири Новоросійської військово-морської бази Під час Німецько-радянської війни (1941—1945 років) базою командували: капітан 1 рангу Александров Олександр Петрович (червень 1940 — липень 1941) капітан 1 рангу Фролов Олександр Сергійович (липень — вересень 1941); контр-адмірал Холостяков Георгій Микитович (вересень 1941 — березень 1944); контр-адмірал Александров Олександр Петрович (березень 1944 — грудень 1944); капітан рангу Зубков Олександр Іларіонович (грудень 1944 — серпень 1945). Командири бази часів РФ: віце-адмірал Орлов Євген Васильович (1997—2001), віце-адмірал Рогатін Володимир Іванович (2001—2004), віце-адмірал Мєняйло Сергій Іванович (2004—2009), контр-адмірал Липинський Анатолій Іванович (2009—2010), контр-адмірал Турилін Олександр Васильович (2010—2011), контр-адмірал Пінчук Сергій Михайлович (2011—2014), контр-адмірал Шастов Олег Миколайович (2014—2019), контр-адмірал Кочемазов Віктор Миколайович (з 2019). Начальники штабу Новоросійської військово-морської бази капітан 2 рангу Грозний B.C. (1941), капітан 1 рангу Холостяков Георгій Микитович (1941), Віце-адмірал Григор'єв Віссаріон Віссаріонович (1941—1942), капітан 1 рангу Свердлов Аркадій Володимирович (1943), контр-адмірал Санько Іван Федорович (1997—1998), контр-адмірал Халайчев Євген Георгійович (1998—2001), контр-адмірал Безмельцев Олександр Вікторович (2001—2004), контр-адмірал Мєняйло Сергій Іванович (2004—2005), контр-адмірал Суров Олексій Борисович (2005—2007), капітан 1 рангу Крилов Євген Георгійович (2007—2011), капітан 1 рангу Шастов Олег Миколайович (2011—2014), Капітан 1 рангу Смирнов В. А. (2014—2017), Капітан 1 рангу Пєшкуров Олег Іванович (2017—2021), капітан 1 рангу Єфремов Дмитро Леонідович (з 2021). Примітки Посилання Новороссийская военно-морская база (рос.). Министерство обороны РФ. Архів оригіналу за 19 квітня 2012. Процитовано 25 квітня 2011. : Cite має пустий невідомий параметр: |description= (довідка) Новороссийская военно-морская база. Историческая справка (рос.). Министерство обороны РФ. Архів оригіналу за 19 квітня 2012. Процитовано 25 квітня 2011. : Cite має пустий невідомий параметр: |description= (довідка)