NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Jánskaya

Jánskaya (del ruso: Ха́нская) es una stanitsa del ókrug urbano de Maikop, en la república de Adigueya, en Rusia. Está situada en la orilla derecha del río Bélaya, 12 km al noroeste de Maikop y 12 km al sureste de Beloréchensk. Contaba con 11 245 habitantes en 2010.​ Economía y transporte Cuenta con una fábrica de conservas. Está conectada mediante la estación Jánskaya a la línea Beloréchensk-Jadzhoj de ferrocarril. Transporte en autobús regular a Maikop y Beloréchensk. Referencias Enlaces externos
Ханська

Ха́нська (рос. Ха́нская; адиг. Хъанхьабл) — станиця в Адигеї. Адміністративно підпорядкована адміністрації міста Майкоп. Населення — 11 245 осіб (2010). Станиця розташована на правом березі річки Біла, за 12 км на північний захід від центру міста Майкоп, за 12 км на південний схід від міста Бєлорєченськ. Залізнична станція Ханська на залізниці Бєлорєченськ — Хаджох. Консервний завод. Зі східної сторони станиці знаходиться авіабаза Ханська.
Khanskaya (air base)

Khanskaya (ICAO: URKH) is a Russian Aerospace Forces air base located on the north-west of Maykop, Russia in the Adygea Republic. The airport was used also for civil aviation up to 2009. The base is home to the 761st Training Aviation Regiment which flies the Aero L-39C Albatros under the 783rd Aviation Training Centre for the Training of Flight Personnel. The regiment moved here during 1991. In 2010, the authorities of Adygea proposed the reconstruction of the airfield using funds from the Russian federal budget. As of October 2024 Khanskaya air base was reportedly home to the 272nd Training Aviation Regiment. On 10 October 2024, a Ukrainian drone attack targeted the Khanskaya airbase causing a fire detected by NASA's FIRMS. See also List of military airbases in Russia References
Ханская (аэродром)

Ханская — военный аэродром в Республике Адыгея. Расположен в 3 км восточнее станицы Ханской, в 6 км северо-западнее города Майкопа. Дислоцируется 272-я учебная авиационная Полоцкая орденов Суворова и Кутузова авиационная база 2-го разряда Краснодарского высшего военного авиационного училища лётчиков имени Героя Советского Союза А.К. Серова. На вооружении стоят учебные самолёты L-39. Аэродром Ханская 2 класса, способен принимать самолёты Ту-134, Ан-12, Ил-18 и все более лёгкие, а также вертолёты всех типов. До 2009 года являлся аэродромом совместного базирования и использовался также как аэропорт гражданской авиации. Данные аэродрома Наименование — Ханская (eng Khanskaya) Индекс ЬРКХ / XRKH, гражданский индекс URKH / УРКХ. КТА — N44.67953° E040.03607° Превышение 183 м (22 гПа) Позывной — Вышка 124.0 МГц «Сократ» Нкр.= 600 м ВПП 1 — 04L/22R 2500х40 бетон Круг полётов RR Освещение — постоянное ВПП 2 — 04R/22L 2500х40 грунт Круг полётов RR Освещение — нет Примечание. Грунтовая ВПП 04R/22L не поддерживается. История В послевоенное время на аэродроме дислоцировалось две эскадрильи 709-го учебного авиационного полка (в/ч 55661). 709-й УАП обеспечивал учебный процесс Армавирского высшего военного авиационного Краснознаменного училища летчиков. В 1961 году аэродром подвергся реконструкции. 20 августа 1991 года, в связи с реформированием Вооружённых сил, 761-й Полоцкий орденов Суворова и Кутузова учебный авиационный полк, базировавшийся на аэродроме Аджикабул (Азербайджанская ССР), был объединён с 709-м учебным авиационным полком Армавирского ВВАУЛ и выведен в ноябре того же года в Майкоп на аэродром «Ханский». При этом действительное наименование и регалии полка перешли к расформированному 709-му УАП. Постановлением Правительства Российской Федерации от 10 мая 2001 года и приказом Министра обороны России № 278 от 23 июня 2001 года к Краснодарскому военному авиационному институту присоединены Армавирский и Балашовский военный институт. Полк переподчинён Краснодарскому военному авиационному институту. Также аэродром Ханская периодически использовался гражданской авиацией. В связи с нарушением требований по обеспечению безопасности, полёты воздушных судов гражданской авиации на аэродромах Майкоп и Ханская прекращены в сентябре 2009 года, свидетельства о государственной регистрации и годности этих аэродромов к эксплуатации аннулированы Росавиацией. В 2009 году 761-й Полоцкий орденов Суворова и Кутузова учебный авиационный полк расформирован. На аэродроме сформирована 272-я учебная авиационная Полоцкая орденов Суворова и Кутузова авиационная база 2-го разряда. В 2010 году власти Адыгеи выступали с инициативой проведения реконструкции аэродрома за счёт средств федерального бюджета России. 10 октября 2024 года в ходе российского вторжения в Украину аэродром был атакован украинскими дронами, в результате которого начался пожар. Жители близлежащего посёлка Родниковый были эвакуированы. Примечания
Ханська (авіабаза)

Ханська — авіабаза в Республіці Адигея. Розташована за 3 км на схід від станиці Ханська, за 6 км на північний захід від міста Майкоп. Аеродром «Ханська» 2 класу, здатний приймати літаки Ту-134, Ан-12, Іл-18 і всі легші, а також вертольоти всіх типів. До 2009 був аеродромом спільного базування, зараз тут базується військова авіація — 272-а навчальна авіаційна Полоцька орденів Суворова та Кутузова авіаційна база, на оснащенні якої є літаки Л-39 і МіГ-23. Поблизу Майкопу діяв ще один аеропорт — «Майкоп». Історія В січні 1942 року було створено 761-й нічний винищувальний полк з авіаційною базою в Майкопі. У повоєнний час на аеродромі дислокувалося дві ескадрильї 709-го навчального авіаційного полку, який забезпечував навчальний процес Армавірського вищого військового авіаційного училища льотчиків. У 1961 році аеродром реконструювали. 20 серпня 1991 року, у зв'язку з реформуванням ЗС ЗФ, 761-й Полоцький орденів Суворова і Кутузова навчальний авіаційний полк, що базувався на аеродромі Аджикабул (Азербайджанська РСР), був об'єднаний з 709-м навчальним авіаційним полком на аеродром «Ханський». При цьому дійсне найменування та регалії полку перейшли до розформованого 709 УАП. 2001 року до Краснодарського військового авіаційного інституту приєднано Армавірський та Балашівський військовий інститути. Полк був перепідпорядкований Краснодарському військовому авіаційному інституту (нині це Краснодарське вище військове авіаційне училище льотчиків. Аеродром Ханська використовувався цивільною авіацією до заборони Росавіацією у вересні 2009 року. У 2009 році 761-й Полоцький орденів Суворова та Кутузова навчальний авіаційний полк розформовано. На аеродромі сформовано 272-у навчальну авіаційну Полоцьку орденів Суворова та Кутузова авіаційну базу 2-го розряду. Командиром навчальної авіаційної бази до серпня 2023 був полковник Вадим Гуров. Катастрофи та інциденти 9 серпня 2007 року полковник Олександр Жуков, виконуючи польоти з курсантом третього курсу Прокоф'євим, доповів по рації на аеродром про самовимкнення двигуна. Екіпаж отримав наказ катапультуватись. Перед катапультуванням полковник відвернув літак від газокомпресорної станції Майкопа, що перебував за курсом польоту. Переконавшись, що катапультування курсанта пройшло штатно, командир залишив літак. Полковника нагороджено орденом мужності. 14 серпня 2023 року під час проведення навчальних польотів при заході на посадку розбився літак L-39. Під час посадки літак не потрапив на смугу, зачепив ґрунт, зіткнувся з вежею радіозв’язку ближньої навігації. Командир авіаційної бази полковник Гуров, який знаходився у літаку, загинув. Із ним на борту знаходився старший льотний інструктор головного льотно-випробувального центру Ахтубінська. Він отримав травми та був госпіталізований. 10 жовтня 2024 року аеродром було атаковано українськими ударними безпілотниками, було знищено склад із паливом. Див. також Список військових аеродромів Росії Примітки
Udóbnaia

Udóbnaia - Удобная (rus) és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Urup, afluent del Kuban, a 21 km al sud d'Otràdnaia i a 221 al sud-est de Krasnodar. Pertanyen a aquesta stanitsa els khútors de Zeléntxuk Mostovoi, Udobno-Zelentxukski, Txekhrak, Stoliarov, Kràsnie Gori, Stukànov, Romantxúkov, Lazartxuk i el possiólok de Penkozavod. Història Udóbnaia fou fundada el 1858 pels cosacs d'acord amb un ukaz imperial amb la fi de protegir els confins meridionals de l'Imperi Rus. El lloc, envoltat de conreus i banyat per diversos rius, era molt propici per a l'agricultura. El 1859 hi havia 267 famílies que havien vingut d'altres parts de Rússia per colonitzar les terres. Els camperols conreaven camps de cereals (blat, civada, blat sarraí, ordi...). S'hi establí el 19è regiment de cosacs del Kuban. El 1863 tenia ja 1.794 habitants. Va ser centre administratiu del raion d'Udóbnaia del 1935 al 1953, any en què el raion fou fusionat amb el d'Otràdnaia. Fou ocupada per la Wehrmacht de l'Alemanya nazi l'11 d'agost del 1942 i alliberada per l'Exèrcit Roig el 22 de gener del 1943.
Udóbnaya

Udóbnaya (del ruso: Удобная) es una stanitsa del raión de Otrádnaya en el krai de Krasnodar del sur de Rusia. Está situada a orillas del río Urup, afluente del Kubán, 21 km al sur de Otrádnaya y 221 al sureste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía una población de 5 314 habitantes en 2010​ El asentamiento rural de la stanitsa comprende los jútores de Zelenchuk Mostovói, Udobno-Zelenchukski, Chojrak, Stoliarov, Krasnye Gory, Stukanov, Romanchukov, Lazarchuk, y el asentamiento de la central eléctrica Penkozavod. La localidad cuenta con varias fábricas agroalimentarias, tres escuelas secundarias y dos clínicas. Historia Udóbnaya fue fundada en 1858 por los cosacos de acuerdo a un ukaz imperial con el fin de proteger los confines meridionales del Imperio ruso. El lugar, rodeado de pastos en tierra de chernozem y surcado por varios ríos, era propicio para la agricultura. En 1859 había 267 familias venidas de otras partes de Rusia para colonizar las tierras. Los campesinos cultivaron campos de cereal (trigo, cebada, trigo sarraceno, avena, etc.). Se estableció el 19 regimiento de cosacos del Kubán en la localidad. En 1863 tenía 1 794 habitantes. Fue centro administrativo del raión homónimo de 1935 a 1953, año en que el raión fue fusionado con el de Otrádnaya. Fue ocupada por la Wehrmacht de la Alemania nazi el 11 de agosto de 1942 y liberada por el Ejército Rojo de la Unión Soviética el 22 de enero de 1943. Demografía Composición étnica De los 5 449 habitantes que tenía en 2002, el 96.1 % era de etnia rusa, el 1.1 % era de etnia ucraniana, el 0.8 % era de etnia armenia, el 0.2 % era de etnia bielorrusa, el 0.2 % era de etnia tártara, el 0.2 % era de etnia georgiana, el 0.1 % era de etnia azerí, el 0.6 % era de etnia alemana, el 0.1 % era de etnia adigué, el 0.1 % era de etnia gitana y el 0.1 % era de etnia griega.​ Lugares de interés Cabe destacar la Parroquia de la Asunción de la Madre de Dios y la iglesia de la Asunción de la Virgen María. Enlaces externos y referencias Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio web del municipio rural (en ruso) Sitio web del raión de Otrádnaya (en ruso). Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso) Iglesia ortodoxa en Panoramio Panorama en Panoramio
Oudobnaïa

Oudobnaïa (en russe : Удобная, littéralement : « confortable ») est une stanitsa (village fondé par les cosaques) située dans le raïon d'Otradnaïa, faisant partie du kraï de Krasnodar en Russie méridionale. Sa population était de 7 434 habitants au recensement de 2010, dont 5 256 dans le bourg même d'Oudobnaïa. Géographie La stanitsa est baignée par l'Ouroup. Elle se trouve à 25km au sud d'Otradnaïa, le chef-lieu du raïon. La municipalité comprend la stanitsa elle-même et les khoutors de Zelentchouk-Mostovoï, Oubobno-Zelentchoukski, Tchekhrak, Stoliarov, Krassnye Gory, Stoukanov, Romantchoukov, Lazartchouk, et le site de l'usine électrique Penkozavod. Histoire Oubodnaïa a été fondée en 1858 selon un oukaze impérial par les cosaques, afin de protéger la frontière sud de l'Empire. L'endroit entouré de pâturages, sur une terre de tchernoziom, traversée par de nombreux cours d'eau, était et demeure un lieu propice à l'agriculture. Il y avait 267 familles en 1859 venues d'autres régions de Russie pour coloniser ces terres. Les paysans semèrent des champs de céréales (blé, orge, sarrasin, avoine, etc.). La 5e brigade du 19e régiment de cavalerie des cosaques du Kouban y stationnait, avec 33 officiers. La population monta à 1 794 habitants en 1863. Elle a été chef-lieu du raïon éponyme de 1935 à 1953, date à laquelle celui-ci a été fusionné avec celui d'Otradnaïa. Oudobnaïa a été occupée par l'armée allemande du 11 août 1942 au 22 janvier 1943. Plus de la moitié des appelés (850 sur 1 587) sont morts au front. C'est toujours aujourd'hui une commune rurale, avec plusieurs usines agroalimentaires, trois écoles secondaires et deux cliniques. Lien externe (ru) Site officiel de la commune d'Oudobnaïa Portail de la Russie Portail du Caucase
Удобная

Удобная — станица в Отрадненском районе Краснодарского края. Административный центр Удобненского сельского поселения. Такое название станице дано из-за её удобного физико-географического положения. География Станица расположена на правом берегу реки Уруп (приток Кубани), в 25 км на юг от райцентра станицы Отрадная. Является самой восточной станицей Краснодарского края. История Станица Удобная была основана в 1858 году. Входила в Баталпашинский отдел Кубанской области. С 1934 по 1953 годы была административным центром Удобненского района, который был выделен из, а затем опять присоединён к Отрадненскому району. Во время Великой Отечественной войны станица была оккупирована с 11 августа 1942 года по 22 января 1943 года. Население Численность населенияГод5000600070008000900010 00011 00012 0001900192019401960198020002020УдобнаяСтатистика населения.mw-chart-e902df4cd15558e146038d7eefe7e2f54d905858dd4f9a4e4575fa0229ff2173ba195a8daab018118ca9f10e5b6406abb5155988f3d41fc1ffb7f0bec6cb7094__zr239253-cls-1232705:hover{pointer-events:none}.mw-chart-e902df4cd15558e146038d7eefe7e2f54d905858dd4f9a4e4575fa0229ff2173ba195a8daab018118ca9f10e5b6406abb5155988f3d41fc1ffb7f0bec6cb7094__zr239253-cls-1232706:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-e902df4cd15558e146038d7eefe7e2f54d905858dd4f9a4e4575fa0229ff2173ba195a8daab018118ca9f10e5b6406abb5155988f3d41fc1ffb7f0bec6cb7094__zr239253-cls-1232707:hover{cursor:pointer}.mw-chart-e902df4cd15558e146038d7eefe7e2f54d905858dd4f9a4e4575fa0229ff2173ba195a8daab018118ca9f10e5b6406abb5155988f3d41fc1ffb7f0bec6cb7094__zr239253-cls-1232708:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-e902df4cd15558e146038d7eefe7e2f54d905858dd4f9a4e4575fa0229ff2173ba195a8daab018118ca9f10e5b6406abb5155988f3d41fc1ffb7f0bec6cb7094__zr239253-cls-1232709:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Национальный состав По переписи 2002 года бо́льшая часть населения станицы русские (96,1 %). Ещё по 1 проценту станицу заселяли украинцы и армяне. Религия Русская Православная Церковь Приход Успения Божией Матери. Примечания Ссылки ст. Удобная. Официальный сайт администрации Удобненского сельского поселения. На сайте Отрадненского района.
Atxúievo

Atxúievo - Ачу́ево (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Protoka, juntament a la desembocadura a la mar d'Azov, a 58 km al nord-oest de Slàviansk-na-Kubani i a 120 km al nord-oest de Krasnodar, la capital. Pertany a aquest municipi la població de Slobodka.
Achúyevo

Achúyevo (del ruso: Ачу́ево) es un seló del raión de Slaviansk del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado en la orilla izquierda del río Protoka, uno de los distributarios del delta del Kubán, junto a su desembocadura en el mar de Azov, 58 km al noroeste de Slaviansk-na-Kubani y 120 al noroeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 456 habitantes en 2010.​​ Es cabeza del municipio Achúyevskoye, al que pertenece asimismo Slobodka. Forma parte del zakaznik Priazovski. Historia El origen de Achúyevo se halla en una fortaleza construida en 1697 por la alianza entre los nogayos y los otomanos, que llamaron Kara-Giul, para atajar el avance de los ejércitos de Pedro I hacia el sur. Más tarde fue rebautizada como Achu o Achuk. En las demarcaciones de límites efectuadas en 1700 entre el gobernador turco Hasan Paşa con el gobierno ruso, la fortaleza figura como Aguski. Parece que el nombre Achuyev no se comenzó a utilizar hasta la década de 1740. En otoño de 1739, durante la guerra ruso-turca de 1735-1739 fue asaltada y bombardeada por mar, pero los rusos no tuvieron éxito en su conquista. Finalmente pasó a manos rusas en 1777. La nueva inmigración de cosacos del Mar Negro construyó aquí una fábrica de conservas pesqueras dirigida por el gobierno, de la que hay registro desde 1793. El asentamiento de Achúyevo es registrado como unidad administrativa en 1807. Con el establecimiento de la fábrica de conservas de pescado se forma una colonia fija de pescadores. En 1842 se construye la iglesia de Sviato Grigori Bogoslova. En esta década la fábrica pasa a manos privadas, con lo que se produce una sobrexplotación de los recursos pesqueros que hace disminuir las capturas. La población creció de manera constante con durante la primera mitad del siglo XIX, de modo que en 1874 la población cuenta con 535 habitantes. En 1910 la población era de 190 habitantes y fijos y unos 500 temporales. El poder soviético llegó a Achúyevo y a la fábrica en marzo de 1918. Sufrió graves daños en 1920 con el desembarco del general Ulagái. Durante la década de 1930 se mejoraron los accesos del pueblo, contruyéndose asimismo la escuela, el jardín de infancia y las instalaciones sanitarias. En 1948 se le concede el estatus de asentamiento de trabajo y en 2004 recibió el estatus de seló. En 1969 una fuerte tormenta en el mar de Azov produjos graves daños en la localidad. Economía La principal industria de la localidad es la pesquería (OOO Achuyevorybpromsersis y FGU Achuyevski osetrovi rybovodni zavod). Servicios sociales En la localidad hay una escuela, un jardín de infancia, una Casa de Cultura, una biblioteca y un punto de enfermería, entre otros establecimeintos. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio web sobre la localidad (en ruso) Achuyev en el Diccionario Enciclopédico Brockhaus y Efron (en ruso) Artículo de los 310 años de Achúyevo (en ruso) Pesca en Achúyevo (en ruso) Mapa en vlasenko.net (en ruso).
Ачуево

Ачу́ево — село в Славянском районе Краснодарского края. Административный центр Ачуевского сельского поселения. Социальная сфера Детский оздоровительный лагерь Лебяжий берег Пляж Оазис Школа 52 Дом культуры Библиотека Почтовое отделение Фельдшерско-акушерский пункт Филиал Сбербанка 2 магазина География Село расположено на рукаве Протока дельты Кубани, при впадении его в Азовское море, в 57 км северо-западнее Славянска-на-Кубани, в 30 км западнее станицы Гривенская. История Весной 1697 года, после взятия русскими войсками Азова, турками было начато возведение укреплённого городка Ачуев. Турецкая крепость существовала до 1777 года. Впоследствии это название было использовано для современного поселения, возникшего в 1807 году. В конце XIX — начале XX веков на страницах Энциклопедического словаря Брокгауза и Ефрона этот населённый пункт описывался следующими словами: «…знаменит своими богатыми рыбными ловлями, которые принадлежат кубанскому войску и отдаются в аренду. Ловится преимушествено красная рыба, а из белой шамая и тарань. В А. — каменная церковь, население — рыбаки, нанятые рыбопромышленниками». Статус рабочего посёлка с октября 1948 года. Село с 2004 года. Население Численность населенияГод4006008001000120014001950196019701980199020002010АчуевоСтатистика населения.mw-chart-f19a21c5e62450a22ae43afcde492f1a7ee2930c99fd80bf582c7b890b77de5db4e4879087cf87a49bc32beb83b12aa34ac29f4def38419ef8d2c5d69d9c0a52__zr229778-cls-1182689:hover{pointer-events:none}.mw-chart-f19a21c5e62450a22ae43afcde492f1a7ee2930c99fd80bf582c7b890b77de5db4e4879087cf87a49bc32beb83b12aa34ac29f4def38419ef8d2c5d69d9c0a52__zr229778-cls-1182690:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-f19a21c5e62450a22ae43afcde492f1a7ee2930c99fd80bf582c7b890b77de5db4e4879087cf87a49bc32beb83b12aa34ac29f4def38419ef8d2c5d69d9c0a52__zr229778-cls-1182691:hover{cursor:pointer}.mw-chart-f19a21c5e62450a22ae43afcde492f1a7ee2930c99fd80bf582c7b890b77de5db4e4879087cf87a49bc32beb83b12aa34ac29f4def38419ef8d2c5d69d9c0a52__zr229778-cls-1182692:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-f19a21c5e62450a22ae43afcde492f1a7ee2930c99fd80bf582c7b890b77de5db4e4879087cf87a49bc32beb83b12aa34ac29f4def38419ef8d2c5d69d9c0a52__zr229778-cls-1182693:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Национальный состав По данным переписи 1926 года по Северо-Кавказскому краю, в населённом пункте числилось 212 хозяйств и 336 жителей (221 мужчина и 115 женщин), из которых черноморские казаки — 62,5 % или 210 чел., иногородние — 36,9 % или 124 чел. Экономика Рыбный завод, рыболовство, центр «рыболовного» туризма. Примечания Ссылки Поселок Ачуево Славянского района отмечает свой 310-й день рождения Топографическая карта
Ачуїво

Ачуїво — село (раніше селище міського типу) в Слов'янському районі Краснодарського краю. Центр Ачуївського сільського поселення. Населення — 479 мешканців (2002). Ачуїво розташовано на гирлі Протока дельти Кубані, при впадінні її в Азовське море, за 57 км північно-західніше Слов'янська-на-Кубані. Рибний завод, рибальство, центр «рибальського» туризму. До складу Ачуївського сільського поселення крім села Ачуїво входить хутір Слободка (137 чол.). Населення всього 663 осіб (2007). Посилання Селище Ачуїво Слов'янського району визначає свій 310-й день народження Ачуїво: риболовля, полювання [Архівовано 20 лютого 2009 у Wayback Machine.] Топографічна карта [Архівовано 1 вересня 2007 у Wayback Machine.]
Anastassijewskaja

Anastassijewskaja (russisch Анастаси́евская) ist eine Staniza in der Region Krasnodar in Russland mit 10.569 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt knapp 90 km Luftlinie westnordwestlich des Regionsverwaltungszentrums Krasnodar im Mündungsdelta des Kuban, zwischen dem etwa 8 km südlich fließenden Hauptarm und dem großen rechten Mündungsarm Protoka, knapp 20 km nordöstlich. Anastassijewskaja gehört zum Rajon Slawjanski und befindet sich knapp 20 km westsüdwestlich von dessen Verwaltungszentrum Slawjansk-na-Kubani (Slawjansk am Kuban). Die Staniza ist Sitz der Landgemeinde Anastassijewskoje selskoje posselenije, zu der außerdem die Weiler (chutor) Chankow (6 km südsüdwestlich), Prikubanski (9 km südwestlich) und Urma (8 km südlich, unmittelbar am Kuban) gehören. Geschichte Der Ort wurde 1865 von Umsiedlern aus dem Gouvernement Woronesch gegründet und nach der Großfürstin Anastassija Michailowna (später Großherzogin von Mecklenburg; 1860–1922) benannt. Die Staniza gehörte zunächst zur Abteilung (otdel) Temrjuk der Oblast Kuban, ab 1924 zum Slawjanski rajon. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: ab 1959 Volkszählungsdaten Verkehr Nördlich wird Anastassijewskaja von der Regionalstraße 03K-002 (ehemals R251) Temrjuk – Slawjansk-na-Kubani – Krasnodar – Kropotkin – Grenze zur Region Stawropol (dort weiter Richtung Stawropol) umgangen. Die nächstgelegene Bahnstation befindet sich im Rajonzentrum Slawjansk an der Strecke Timaschewskaja – Krymskaja. Weblinks Offizielle Website der Gemeindeverwaltung (russisch) Einzelnachweise