NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Маріїнська гімназія (Таганрог)

Маріїнська гімназія — найстаріший навчальний заклад Півдня Росії[джерело?], заснована у м.Таганрог у 1861 р. Історія У серпні 1861 р. у Таганрозі було відкрито жіноче училище, згодом перейменоване в Маріїнську жіночу гімназію. Ця гімназія у такому вигляді пропрацювала до 1920 року. 1 вересня 1896 р. з ініціативи групи залізничних робітників і службовців, яку очолив начальник дистанції колії Е. І. Трик, було відкрито училище з чотирирічним навчанням. Після встановлення у Таганрозі радянської влади залізничне училище отримало назву трудової семирічної школи № 6, якій в 1920 р. було передано будівлю колишньої Маріїнської гімназії. Сучасна Маріїнська гімназія перетворена на початку 1990-х років із залізничної школи-гімназії № 15 станції Таганрог. Розташована на розі Комсомольського провулку і вулиці Чехова. Керівники гімназії З 2013 по цей час — Г. О. Кисліцина З 1989 по 2013 — О. К. Дроздова З 1979 по 1986 — Е. Й. Леметюйнена З 1968 по 1979 — А. Н. Карпов З 1937 по 1968 — К. І. Баликів Галерея Відомі співробітники та учні гімназії Барановський Василь Миколайович (1917—1995) — радянський державний і партійний діяч, 1-й секретар Таганрозького міськкому КПРС (1964—1966). Блонська Серафима Іасоновна (1870—1947) — учениця, закінчила гімназію в 1887 із золотою медаллю, художниця, педагог. Карева Наталя Сергіївна (1947—2011) — учениця, художник. Морозов Семен Григорович (1914—1943) — учень, комісар Таганрозької підпільної антифашистської організації, Герой Радянського Союзу (посмертно). Нагорний Володимир Вікторович (1908—1982) — музикант, знаменитий віртуоз-балалаєчник. Парнок Софія Яківна (1885—1933) — учениця, закінчила гімназію в 1903 р. із золотою медаллю, поетеса, перекладачка. Раневська Фаїна Георгіївна (1896—1984) — учениця, радянська актриса театру і кіно, народна артистка СРСР. Малаксіано-Сигида Надія Костянтинівна (1862—1889) — учениця, російська революціонерка-народниця. Тараховська Єлизавета Яківна (1891—1968) — учениця, закінчила гімназію із золотою медаллю, поетеса, перекладач. Філевський Павло Петрович (1856—1951) — викладач гімназії, історик, педагог, перший історик міста Таганрога. Чехова Марія Павлівна (1863—1957) — учениця, педагог, художниця, створила Будинок-музей Чехова в Ялті. Сестра А. П. Чехова. Чумаченко Ада Артемівна (1887–1954) — учениця, закінчила гімназію із золотою медаллю, поетеса, письменниця. Примітки
Marinovka air base

Marinovka is an air base of the Russian Aerospace Forces as part of the 4th Air and Air Defence Forces Army, Southern Military District. As of 2022, the base is home to the 11th Composite Aviation Regiment (11th SAP) which had two squadrons of Sukhoi Su-24M/MR (NATO: Fencer-D/E) History The base was home to the 168th Guards Bomber Aviation Regiment between 1991 and 1992, and the 296th Fighter-Bomber Aviation Regiment 1993-98. Some Su-34 and Su-24s were redeployed to the air base after a Ukrainian drone strike on Morozovsk air base. A satellite image from 19 August 2024, appeared to show some 15 Su-34s and 14 Su-24s at the air base. On 22 August 2024, during the Russo-Ukrainian War, the air base was attacked by Ukrainian military drones, resulting in explosions and a fire at the air base. The governor of Volgograd Oblast, Andrey Bocharov, claimed that most of the drones had been intercepted, and that the debris from an intercepted drone fell causing a fire. The fires were detected by NASA's FIRMS. On 27 June 2025, the air base was again targeted by Ukrainian military drones, destroying and damaging four Su-34 fighter bombers. The attack also hit the airfield's technical support section, a facility used for maintenance and repair of combat aircraft. See also List of military airbases in Russia References
Base aérienne de Marinovka

La base aérienne de Marinovka, (en russe : аэродром Мариновка), est une base de l'armée de l'air russe située à Marinovka, district de Kalatchyovsky dans l'oblast de Volgograd en Russie. Historique Elle fait partie de la 4e armée de l'air et des forces de défense aérienne et accueille le 11e régiment d'aviation équipé de deux escadrons : Su-24 M/M2/MR.Après l'attaque sur la base aérienne de Morozovsk du 3 août 2024 des Soukhoï Su-34 sont redéployés sur la base. Des drones ukrainiens ont attaqué la base aérienne le 22 août 2024 mettant le feu à des installations de stockage de carburant et de bombes. Le 27 juin 2025, une attaque de drones des forces d'opérations spéciales ukrainiennes détruit 2 Su-34 et en endommage deux autres Notes et références Portail de la Russie Portail de l’aéronautique Portail de l’histoire militaire
Мариновка (аэродром)

Мариновка — действующий военный аэродром в Волгоградской области, расположенный в 47 км к западу от Волгограда. Официальное название: «Волгоград (Мариновка)». История аэродрома На аэродроме дислоцированы фронтовые самолёты-разведчики Су-24МР 2-й отдельной разведывательной авиационной эскадрильи (войсковая часть 77978) 4-го командования ВВС и ПВО, сформированной 1 января 2014 года из авиационной эскадрильи 6970-й авиабазы, входящей в состав 7-й бригады ВКО. Ранее эти самолёты принадлежали 11-му отдельному разведывательному авиационному Витебскому полку (в/ч 12852), входившему в состав 4-й армии ВВС и ПВО, расформированному в ноябре 2009 года. С 1 декабря 2015 года 2-я отдельная авиационная эскадрилья переформирована в 11-й смешанный авиационный полк. В состав полка вошли разведывательная авиационная эскадрилья на самолётах Су-24МР и бомбардировочная авиационная эскадрилья на самолётах Су-24М, передислоцированная с аэродрома Морозовск. До апреля 1998 года на аэродроме базировался 168-й гвардейский авиационный бомбардировочный Краснознамённый полк (войсковая часть 11229) на самолётах Су-24 и Су-24М, передислоцированный в 1993 году из п. Диди-Шираки, Грузия (расформирован). 22 августа 2024 года во время вторжения России на Украину аэродром был атакован БПЛА ВСУ, в результате которой на нем наблюдалась сильная детонация. 27 июня 2025 года на аэродроме два Су-34 были уничтожены и два повреждены в результате атаки беспилотников. Авиационные происшествия 29 декабря 2011 года около 20:00 мск при выполнении посадки на аэродроме Мариновка произошло возгорание самолёта Су-24. По команде руководителя полетов экипаж катапультировался. Самолёт взорвался и сгорел практически полностью. 11 февраля 2015 года на расстоянии 7 км от взлётно-посадочной полосы аэродрома Мариновка потерпел катастрофу фронтовой бомбардировщик Су-24МР. По предварительным данным, крушение произошло при заходе на посадку самолёта, вылетавшего на разведку погоды. Экипаж — командир эскадрильи подполковник Кукарцев И. Ю. и старший летчик майор Волосков А. Ф. погибли. Примечания Ссылки Аэродромы СССР (недоступная ссылка) Мариновка34.рф
Мариновка (аеродром)

Мариновка — військовий аеродром, розташований неподалік від села Мариновка в Волгоградській області Росії. На аеродромі базуються літаки розвідники Су-24МР і бомбардувальники Су-24М 11-го змішаного авіаційного полку (ЗАП) 4-ї змішаної авіадивізії 4-ї армії ВПС та ППО. Історія До квітня 1998 року на аеродромі базувався 168-й гвардійський авіаційний бомбардувальний Червонопрапорний авіаційний полк (військова частина 11229) на літаках Су-24 і Су-24М, передислокований 1993 року з с. Діді-Шіракі, Грузія (розформований). 1 січня 2014 року з авіаційної ескадрильї 6970-ї авіабази, що входила до складу 7-ї бригади ВКО було сформовано 2-гу окрему авіаційну ескадрилью. Раніше ці літаки належали 11-му окремому розвідувальному авіаційному Вітебському розвідувальному полку (в/ч 12852), розформованому в листопаді 2009 року, він входив до складу 4-ї армії ВПС і ППО. 11-й змішаний авіаційний полк З 1 грудня 2015 року 2-а окрема авіаційна ескадрилья переформована в 11-й змішаний авіаційний полк. До складу полку увійшли розвідувальна авіаційна ескадрилья на літаках Су-24МР і бомбардувальна авіаційна ескадрилья на літаках Су-24М, передислокована з аеродрому Морозовськ. 11 лютого 2015 року на відстані 7 км від злітно-посадкової смуги аеродрому Маринівка зазнав катастрофи фронтовий бомбардувальник Су-24МР. За попередніми даними, аварія сталася під час заходу на посадку літака, що вилітав на розвідку погоди . Екіпаж - командир ескадрильї підполковник Кукарцев І. Ю. та старший льотчик майор Волосков А. Ф. загинули. Катастрофи та інциденти 29 грудня 2011 року близько 20:00 мск під час виконання посадки на аеродромі Мариновка сталося загоряння літака Су-24. За командою керівника польотів екіпаж катапультувався. Літак вибухнув і згорів практично повністю. 11 лютого 2015 року на відстані 7 км від ЗПС аеродрому Мариновка зазнав катастрофи фронтовий бомбардувальник Су-24МР. За попередніми даними, аварія сталася під час заходу на посадку літака, що вилітав на розвідку погоди. Екіпаж — командир ескадрильї підполковник Кукарцев І. Ю. та старший льотчик майор Волосков А. Ф. загинули. 12 вересня 2023 при виконанні навчального польоту за 5 кілометрів від хутора Ложки зазнав аварії літак Су-24 11-го ЗАП. Обидва пілоти загинули. Російсько-українська війна Під час повномасштабного вторгнення РФ з 2022 аеродром використовується для атак на Україну. В ніч на 22 серпня 2024 аеродром був атакований кількома десятками БПЛА. Під час атаки вводилось обмеження на використання місцевого повітряного простору, частина авіарейсів була перенаправлена чи затримана. Кілька БПЛА дісталась аеродрому і спричинили маштабну пожежу та вибухи. Див. також Список військових аеродромів Росії Виноски Примітки
Mariupol Cemetery

Mariupol Cemetery is a cemetery in Taganrog, Rostov Oblast, Russia. It is noted for housing the Chapel of Alexander Nevsky. Chapel of Alexander Nevsky In 2008 in commemoration of the 65th anniversary of the liberation of Rostov region, under an initiative of Abbot Svyato-Troytskovo parish (archpriest Timofey Fetisov), a memorial chapel was built on the Mariupol Cemetery, and dedicated to Alexander Nevsky. The Chapel of Saint Warrior-Prince Alexander Nevsky is 15 metres high and is located near the graves of Soviet soldiers and officers on the Walk of Fame. There is a memorial wall with a list of the divisions that liberated Taganrog. Every day, funeral services and requiems for deceased are offered in the chapel, as well as readings from the Psalter. References
Мариупольское кладбище (Таганрог)

Мариупольское кладбище — городское кладбище в г. Таганроге Ростовской области. Находится по адресу Мариупольское шоссе, № 50. История Кладбище было открыто в октябре 2002 года. Со времени основания и до настоящего времени, данное кладбище является основным кладбищем города Таганрога, на котором производится подавляющее большинство захоронений умерших жителей города. С 2017 года в СМИ неоднократно упоминалось о скором исчерпании свободных мест для захоронений на Мариупольском кладбище и о необходимости создания нового кладбища. По состоянию на 2019 год на кладбище захоронено 43 877 человек. Часовня Александра Невского В 2008 году, в ознаменование 65-летия освобождения Ростовской области и Таганрога, по инициативе настоятеля Свято-Троицкого прихода протоиерея Тимофея Фетисова на Мариупольском кладбище Таганрога была воздвигнута мемориальная часовня. Освящена часовня была в августе 2008 года, к 65-летию освобождения Таганрога от немецко-фашистских захватчиков. Часовня святого воина-князя Александра Невского высотой 15 метров находится рядом с могилами советских солдат и офицеров, на аллее Славы. Внутри храма находится мемориальная стена с указанием названий дивизий, освобождавших Таганрог от фашистских захватчиков. Ежедневно в часовне совершаются отпевания усопших и панихиды, принимаются записки с просьбами помолиться об усопших, ежедневно совершается древняя молитвенная традиция чтения Псалтири по усопшим. Известные люди, похороненные на кладбище Барановский, Владимир Анатольевич (1959—2021) — российский художник. Гаврюшкин, Олег Павлович (1927—2008) — российский историк, краевед, дважды лауреат премии им. И. Д. Василенко. Орехов, Борис Иванович (1943—2021) — российский математик, педагог, основатель и первый директор Таганрогского лицея. Орлов, Виктор Васильевич (1940—2012) — российский художник-мозаичист, Заслуженный работник культуры РФ Пневский, Ариан Петрович (1924—2015) — настоятель Свято-Георгиевского храма в Таганроге. Рябоштанов, Сергей Юрьевич (1963—2009) — российский архитектор, главный архитектор Таганрога. Примечания
Маріупольський цвинтар (Таганрог)

Маріупольський цвинтар, відомий також як Новий (рос. Мариупольское кладбище) — один з дев'яти міських некрополів Таганрога. Історія Маріупольський цвинтар був заснований у 2000 році. Цвинтар розташований в західній частині міста, на Маріупольському шосе, звідси і назва. Маріупольський цвинтар є діючим, тут є вільні ділянки для нових поховань, також є можливість поховання в сімейні та родинні могили. Загальна площа цвинтаря зараз становить близько 20 га. Каплиця Олександра Невського У 2008 році, в ознаменування 65-ї річниці визволення Таганрога, з ініціативи настоятеля Свято-Троїцького приходу протоієрея Тимофія Фетісова на Маріупольському цвинтарі Таганрога була споруджена меморіальна каплиця. Освячена каплиця була в серпні 2008 року, до 65-ї річниці визволення Таганрога від німецьких загарбників. Каплиця князя Олександра Невського висотою 15 метрів знаходиться поруч з могилами радянських солдатів та офіцерів, на алеї Слави. Усередині храму знаходиться меморіальна стіна з зазначенням назв дивізій, які звільняли Таганрог від німецьких загарбників. Щодня в каплиці відбуваються відспівування покійних і панахиди, приймаються записки з проханнями помолитися за померлих, щодня відбувається древня молитовна традиція читання Псалтиря за покійними. Відомі люди, поховані на цвинтарі Гаврюшкін Олег Павлович (1927 — 2008) — російський історик, краєзнавець, двічі лауреат премії ім. І.Д. Василенко. Пнівський Аріан Петрович (1924 — 2015) — настоятель Свято-Георгіївського храму в Таганрозі. Рябоштанов Сергій Юрійович (1963 — 2009) — російський архітектор, головний архітектор Таганрога. Час роботи понеділок — неділя: 8:00 - 20:00 (з травня по вересень); понеділок — неділя: 9:00 - 17:00 (з жовтня по квітень). Примітки Посилання Маріупольський цвинтар [Архівовано 18 лютого 2017 у Wayback Machine.] на Wikimapia
Маркін (хутір)

Маркін — хутір в Октябрському районі Ростовської області Росія. Входить до складу Мокролозького сільського поселення. Населення - 1236 осіб (2010 рік). Географія Хутір розташований над річкою Кадамовка. Нижче хутору з правої сторони у Кадамовку впадає Погоріла балка. Вулиці Примітки Посилання Маркін (хутір)
Марков (хутор)

Марков — хутор в Азовском районе Ростовской области. Входит в состав Отрадовского сельского поселения. География Расположен в 55 км (по дорогам) южнее районного центра — города Азова. Хутор находится на левом берегу реки Мокрая Чубурка. На хуторе имеются улица Лесная и переулок Заветный. Население Примечания
Марс (Ростовская область)

Марс — хутор в Красносулинском районе Ростовской области. Входит в Гуково-Гнилушевское сельское поселение. География Расположен в черте города Гуково (в 123 километрах к северу от Ростова-на-Дону), в состав которого и входил до недавнего времени. Хутор получил такое название по одной из версий из-за отдалённости от крупных насёленных пунктов. Хутор находится около города Гуково. В хуторе начальная школа, клуб. История Хутор Марс Гуково — Гнилушевского поселения был основан в 1921 году жителями села Ореховка Луганской области Ф. И. Бочаровым, А. И. Новиковым, И. К. Токаревым и другими, переселившимися сюда на проживание. Обследуя пустыри, переселенцы нашли на месте нынешнего села качественный чернозем, жирную глину и воду. Местами на поверхность земли выходил уголь. Около этого места проходила железная дорога. После Великой Отечественной войны хутор входил в колхоз «Победа», а позжее стал центральной усадьбой колхоза «Красный партизан». Население Численность населенияГод3004005006007008009001000100015002000250030003500Марс (Ростовская область)Статистика населения.mw-chart-c98188cd54056d0135b84929b47e2f68c099aba217672229fd7431eaebdd8df0210ec4d5017ce73356900fad721c0e1df7bdf3f2aad7fcc5e81a3104022dcdac__zr241867-cls-1246358:hover{pointer-events:none}.mw-chart-c98188cd54056d0135b84929b47e2f68c099aba217672229fd7431eaebdd8df0210ec4d5017ce73356900fad721c0e1df7bdf3f2aad7fcc5e81a3104022dcdac__zr241867-cls-1246359:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-c98188cd54056d0135b84929b47e2f68c099aba217672229fd7431eaebdd8df0210ec4d5017ce73356900fad721c0e1df7bdf3f2aad7fcc5e81a3104022dcdac__zr241867-cls-1246360:hover{cursor:pointer}.mw-chart-c98188cd54056d0135b84929b47e2f68c099aba217672229fd7431eaebdd8df0210ec4d5017ce73356900fad721c0e1df7bdf3f2aad7fcc5e81a3104022dcdac__zr241867-cls-1246361:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-c98188cd54056d0135b84929b47e2f68c099aba217672229fd7431eaebdd8df0210ec4d5017ce73356900fad721c0e1df7bdf3f2aad7fcc5e81a3104022dcdac__zr241867-cls-1246362:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} По данным переписи 1926 года по Северо-Кавказскому краю, в населённом пункте числилось 12 хозяйств и 82 жителя (38 мужчин и 44 женщины), из которых украинцы — 82,9 % или 68 чел., русские — 17,1 % или 14 чел. Примечания Литература Литвиненко А. Контакты с марсианами / А. Литвиненко // Теле — все. — 2003. — 16 окт. — С.2. Литвиненко А. А на Марсе жизнь есть … но какая? / А. Литвиненко // Криница. — 2003. — 23 янв. — С.5. Мякинченко В. Марс / В. А. Мякинченко // Сулин и сулинцы: слов. — справ. — Красный Сулин, 2002. — С.22. Рейн С. Выездная редакция в хуторе Марс / С. Рейн // Красносулинский вестник. — 2004. — 29 июля. — С.2. Огромная благодарность // Наше время. — 2006. — 3 мая. — С.2. Ссылки Марс (ростовский) . Архивировано из оригинала 3 ноября 2007 года. Чернобров В. А. Энциклопедия загадочных мест России. — М.: Вече, 2007. — 528 c. — ISBN 978-5-9533-2525-7 Жителям Марса проведут газ (недоступная ссылка — история). Границы хутора Марс Марсианский поворот Гуково — Марс Марс (хутор) . Архивировано из оригинала 4 марта 2016 года.
Мартыновка (Ростовская область)

Марты́новка — хутор в Тарасовском районе Ростовской области России. Административный центр Курно-Липовского сельского поселения. История Хутор Мартыновка раньше назывался посёлком Ушаков-Ивановским. Его территория располагается вблизи реки Калитвенец. Территорию бывшего посёлка и окружной станицы разделяло расстояние в 43 версты. По состоянию на 1763 год у Черкасской станицы был хутор Верхний Калитвинец, в котором проживало 36 мужчин. По другим данным это цифра была равна 40. В ноябре 1764 года численность населения составила 47 душ. Клировые ведомости, датированные 1801 годом, свидетельствуют о том, что на расстоянии 15 верст от слободы Степановки на реке Большой Калитвенец находился хутор, принадлежавший майору Никите Мартынову. В составе хутора было 24 двора, 113 мужчин и 89 женщин. Также на территории хутора проживало ещё 28 человек. В 1859 году в составе хутора находилось 13 дворов. Население Улицы ул. Мира, ул. Молодёжная, ул. Садовая, пер. Советский, ул. Солнечная, ул. Степная, ул. Центральная. Примечания Ссылки Мартыновка (хутор)
Марфинка (Матвієво-Курганський район)

Ма́рфинка (рос. Марфинка) — село в Матвієво-Курганському районі Ростовської області Росії. Входить до складу Анастасієвського сільського поселення. Географія Географічні координати: 47°35' пн. ш. 38°31' сх. д. Часовий пояс — UTC+4. Марфинка розташована на південному схилі Донецького кряжу. Відстань до районного центру, селища Матвієв Курган, становить 43 км. Через село протікає річка Мокрий Яланчик. Урбаноніми вулиці — Будьоного, Виробнича, Колгоспна, Молодіжна, Польова, Прохолодна, Садова, Синявська, Спеціалістів, Центральна, Чапаївка, Чкалова, Шкільна; провулки — Поштовий, Східний, Тихий. Населення За даними перепису населення 2010 року на території села проживало 1104 особи. Частка чоловіків у населенні складала 47,4% або 523 особи, жінок — 52,6% або 581 особа. Соціальна сфера У населеному пункті діють будинок культури, бібліотека, фельдшерсько-акушерський пункт, загальноосвітня школа та дошкільний навчальний заклад. Пам'ятки На території села знаходиться братська могила з 209 радянськими воїнами, які загинули під час Другої світової війни. Примітки Посилання Прогноз погоди в селі(рос.) Марфинка [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite] на wikimapia.org [Архівовано 25 серпня 2011 у WebCite]
Марьевка (Матвеево-Курганский район)

Ма́рьевка — село в Матвеево-Курганском районе Ростовской области. Входит в состав Матвеево-Курганского сельского поселения. Население Улицы Известные уроженцы Дианов, Родион Георгиевич (1907—?) — советский хозяйственный деятель. Парамонов, Павел Денисович (1925—1970) — советский военнослужащий, рядовой, Герой Советского Союза. Кучеров, Александр Александрович (1967—2019) — воин-интернационалист афганской компании. Примечания Ссылки Марьевка (село)
Марьевка (Неклиновский район)

Ма́рьевка — село в Неклиновском районе Ростовской области. Входит в состав Андреево-Мелентьевского сельского поселения. География Село находится на расстоянии 27 км к юго-западу от села Покровское, административного центра района, и 74 км к западу от города Ростов-на-Дону, административного центра области. История Деревня с прилегающими землями принадлежала премьер-майору Маргариту Мануиловичу Блазо, греко-албанскому переселенцу, осевшему в Таганроге и получившему эти земли в 1783 году. После его смерти Марьевка с окрестностями отошла к его дочери Марии Маргаритовне. Население Улицы ул. Ленина, ул. Мирная, ул. Молодёжная, ул. Октябрьская, ул. Первомайская. Примечания Топографические карты Лист карты L-37-18 Матвеев Курган. Масштаб: 1 : 100 000. Состояние местности на 1983 год. Издание 1999 г. Ссылки Марьевка (село) Генеральный план Андреево-Мелентьевского сельского поселения Архивная копия от 4 марта 2016 на Wayback Machine
Марьево-Камышенский

Ма́рьево-Камы́шенский — хутор в Чертковском районе Ростовской области. Входит в состав Кутейниковского сельского поселения. Население Улицы ул. Заречная, ул. Зелёная, ул. Красный Яр, ул. Прудовая. Примечания Ссылки Марьево-Камышенский (хутор)
Màrino (Vólnoie)

Màrino - Марьино (rus) - és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Kuban, davant d'Ubéjenskaia. És a 11 km al nord-oest d'Uspénskoie i a 181 km a l'est de Krasnodar. Pertany al poble de Vólnoie.
Márino (Uspénskoye, Krasnodar)

Márino (del ruso: Марьино) es un seló del raión de Uspénskoye del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado en la orilla izquierda del Kubán, frente a Ubézhenskaya, 11 km al noroeste de Uspénskoye y 181 km al este de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 2 171 habitantes en 2010​​ Pertenece al municipio Vólnenskoye. Historia La localidad fue fundada en 1881, con el nombre de Márienfeld. Transporte Al sur de la localidad se halla una plataforma ferroviaria del ferrocarril del Cáucaso Norte. Más al sur pasa la carretera federal M29 Pávlovskaya-frontera azerí. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Información sobre el municipio en el sitio web del raión Archivado el 24 de mayo de 2015 en Wayback Machine. (en ruso). Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso)