NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Старая Станица (Константиновский район)

Ста́рая Стани́ца — хутор в Константиновском районе Ростовской области России. Входит в Николаевское сельское поселение. География Хутор расположен на реке Дон. Население В хуторе проживают 40 семей, причём каждая вторая из них многодетная. Одни из старейших жителей хутора — Василий и Надежда Гончары. У них 15 детей и 44 внука. Еще одна большая семья это Владимир и Анна Окара. У них 12 детей и более 30 внуков. Улицы Донская ул Западная ул Заречная ул Новая ул Ростовская ул Степная ул Школьная ул Примечания Ссылки РОССИЯ ПРИРАСТАЕТ ГЛУБИНКОЙ. О демографическом взрыве в дальнем донском хуторе. Старая Станица (хутор)
Старая Станица (Красновское сельское поселение)

Старая Станица — хутор в Каменском районе Ростовской области. Входит в состав Красновского сельского поселения. География Хутор располагается на приграничной зоне с Украиной, поэтому местным жителям регулярно приходится ловить оператора мобильной связи "Киев Стар", что приносит неудобства российским абонентам. На хуторе располагается озеро Большое, где местные жители ловят рыбу и активно используют водоем для жизнеобеспечения. Улицы ул. Народная, ул. Станичная, ул. Цветочная. Население Согласно переписи населения 2017 года, общее число жителей составляет 86 человек. Из них 3 школьника, 3 студента, 17 женщин пенсионного возраста, 10 мужчин пенсионного возраста, 15 не работающих женщин, 11 не работающих мужчин. Инфраструктура Местные жители работают в лесничестве (6 км от Старой Станицы до хутора Михайловка, где располагается лесничество), так же работают на гребном канале в самой Старой Станице. Большинство из них живут подсобных хозяйством, содержат скот. В хуторе отсутствуют магазины, аптеки, пункты скорой помощи, почты и т.д. Поселок на привозном обеспечении, почтальон раз в неделю привозит почту, пенсию. Так же функционирует привозной магазин с минимальным набором продовольствия, школьный автобус до деревни Вишневецкая, где располагается школа. До Старой Станицы два раза в неделю ходит рейсовый автобус. Поселок обслуживает станция скорой помощи, где всего два автомобиля на большое количество поселков разной удаленности друг от друга. Иногда от вызова до вызова машина скорой помощи может преодолевать более 30 км. Примечания Ссылки Старая Станица (хутор)
Старая Станица (Миллеровский район)

Старая Станица — станица в Миллеровском районе Ростовской области. Входит в состав Верхнеталовского сельского поселения. География В станице имеются две улицы: Вокзальная и Свердлова. Население Достопримечательности В станице имеются памятники участникам Великой Отечественной войны. Примечания Ссылки Старая Станица (станица)
Старая Станица (Старостаничное сельское поселение)

Ста́рая Стани́ца — станица в Каменском районе Ростовской области. Административный центр Старостаничного сельского поселения. История Здесь, на левом низменном берегу Северского Донца с 1671 года располагалось поселение, впоследствии ставшее станицей Каменской, а затем городом Каменском-Шахтинским (с 1817 года жители станицы Каменской стали постепенно перебираться на высокий правый берег, где город существует и поныне). В ноябре 1993 года в состав Старой Станицы вошёл бывший хутор Скородумовка. География Хутор расположен на левом берегу реки Северский Донец, рядом с железной дорогой (на западе), в близи автомобильной трассы М-4 «Дон» (на востоке). С городом Каменск-Шахтинский, расположенным на противоположном берегу Северского Донца, соединён автомобильным и железнодорожным мостами, а также понтонной переправой. Уличная сеть Население Экономика В хуторе находится компания «Престиж-Холдинг», производящая лакокрасочные материалы, в том числе краски, выпускаемые под брендом «Престиж» и «Казачка». Достопримечательности Действуют храмы Николая Чудотворца и Преподобного Сергия Радонежского. Ландшафтный парк «Лога». Известные уроженцы и жители Блинов, Никита Павлович (1914—1942) — гвардии старший лейтенант, командир танковой роты, Герой Советского Союза (5.11.1942 — посмертно), похоронен в пгт Белый Колодезь Харьковской области Украины. Овчаркин, Владимир Прокофьевич (1910—1995) — гвардии старшина, командир артиллерийского орудия, Герой Советского Союза (10.4.1945), похоронен в городе Волгодонске Ростовской области. Буравков, Юрий Александрович (род. 1931) — Герой Социалистического Труда. Кузнецов, Иван Филиппович (1928—1989) — участник Великой Отечественной войны, полный кавалер ордена Славы (самый молодой из полных кавалеров этого ордена в СССР — 17 лет). Примечания
Стара Станиця (Старостаничне сільське поселення)

Стара Станиця — хутір, адміністративний центр Старостаничного сільського поселення Кам'янського району Ростовської області. Населення — 8508 осіб (2010 рік). Історія Козацький Кам'янський городок було засновано з 1671 року на Сіверському Дінці при впливі Малої Кам'янки. Низинна місцевість теперішньої Старої Станиці для Кам'янської станиці було третім переміщенням. Після повені 1805 року мешканці Кам'янської станиці звернулися до уряду про дозвіл на четверте переселення на високий правий берег Дінця. Після російсько-французької війни 1812 року у 1817 році мешканцям Кам'янської станиці дозволили облаштуватися на високому правому березі Дінця. Стару Кам'янську станицю було перейменовано на Стару станицю. Кам'янська станиця у 1927 перейменована більшовиками на місто Каменское, а у 1929 на місто Каменськ-Шахтинський. У листопаді 1993 року до складу Старої Станиці увійшов колишній хутір Скородумовка. Географія Стара Станиця розташована на лівому березі Сіверського Дінця при впадінні у нього його притоки річки Глибокої; на північ від міста Каменськ-Шахтинський. Вулиці Господарство В хуторі розташована компанія «Престиж-Холдинг», що виробляє лакофарбові матеріали, в тому числі фарби, що випускаються під брендом «Престиж» й «Козачка». Пам'ятки Діє храм Миколи Чудотворця. У 2015 році поруч з парком «Лога» споруджено православний храм Преподобного Сергія Радонезького. Ландшафтний парк «Лога». Відомі уродженці і жителі Блінов, Микита Павлович (1914—1942) — радянський офіцер, учасник Великої Вітчизняної війни, майстер танкового бою, Герой Радянського Союзу. Примітки Посилання Стара Станиця (хутір) — поштові індекси Офіційний сайт адміністрації хутора Стара станиця
Starobjegokai

Starobjegokai - Старобжегокай (rus) - és un aül, un poble, de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a 15 km al nord-oest de Takhtamukai i a 107 km al nord-oest de Maikop, la capital de la república. Pertanyen a aquest municipi els pobles de Nóvaia Adigueia i Khomuti.
Starobzhegokay

Starobzhegokay (Russian: Старобжегокай; Adyghe: Бжыхьэкъоежъ) is a rural locality (an aul) and the administrative center of Starobzhegokayskoye Rural Settlement of Takhtamukaysky District, the Republic of Adygea, Russia. The population was 2509 as of 2018. There are 79 streets. Geography The aul is located on the bank of the Kuban River, 25 km north of Takhtamukay (the district's administrative centre) by road. Novaya Adygeya is the nearest rural locality. Ethnicity The aul is inhabited by Circassians. References
Starobzhegokái

Starobzhegokái (del ruso: Старобжегокай) es un aúl del raión de Tajtamukái en la república de Adiguesia de Rusia. Está situado 15 km al noroeste de Tajtamukái y 107 km al noroeste de Maikop, la capital de la república. Tenía 1 993 habitantes en 2010​ Es centro administrativo del municipio homónimo, al que pertenecen asimismo Nóvaya Adygueya y Jomuty. Historia La localidad fue fundada en 1826​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Estructura de los distritos electorales del raión de Tajtamukái (en ruso) (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).
Старобжегокай

Старобжегокай (адыг. Бжыхьэкъоежъ) — аул в Тахтамукайском районе Республики Адыгея России. Административный центр Старобжегокайского сельского поселения. Расположен на берегу реки Кубани, в 4 км западнее (ниже по течению) поселка Яблоновского. На противоположной стороне реки расположен микрорайон Юбилейный города Краснодара. Основан в 1826 году. Прежнее название аула: Алеуар.. Население Численность населенияГод1200150018002100240027003000200020052010201520202025СтаробжегокайСтатистика населения.mw-chart-71e2b651be5326888d7ce324d15642a6a9bb9b1b9ae1e2a40e37de1b5c31baf37c8137c2664cf58b62a7d0248462a1f6c6b31af74e843b9b5f79db563d65f8f5__zr110318-cls-568477:hover{pointer-events:none}.mw-chart-71e2b651be5326888d7ce324d15642a6a9bb9b1b9ae1e2a40e37de1b5c31baf37c8137c2664cf58b62a7d0248462a1f6c6b31af74e843b9b5f79db563d65f8f5__zr110318-cls-568478:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-71e2b651be5326888d7ce324d15642a6a9bb9b1b9ae1e2a40e37de1b5c31baf37c8137c2664cf58b62a7d0248462a1f6c6b31af74e843b9b5f79db563d65f8f5__zr110318-cls-568479:hover{cursor:pointer}.mw-chart-71e2b651be5326888d7ce324d15642a6a9bb9b1b9ae1e2a40e37de1b5c31baf37c8137c2664cf58b62a7d0248462a1f6c6b31af74e843b9b5f79db563d65f8f5__zr110318-cls-568480:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-71e2b651be5326888d7ce324d15642a6a9bb9b1b9ae1e2a40e37de1b5c31baf37c8137c2664cf58b62a7d0248462a1f6c6b31af74e843b9b5f79db563d65f8f5__zr110318-cls-568481:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} По данным Всероссийской переписи 2021 года: Известные уроженцы Барчо, Аскер Исмаилович (род. 1946) — заслуженный тренер России. Инфраструктура Есть спортивный комплекс, в котором ежегодно проводится открытый республиканский турнир по греко-римской борьбе. В ауле имеются мечеть, школа, памятники, посвящённые Великой Отечественной войне. Примечания Ссылки Старобжегокай (аул) (недоступная ссылка — история).
Старобжегокай

Старобжегокай (рос. Старобжегокай, адиг. Бжыхьэкъоежъ, до 1864 — Алеуар, 1864–1991 — Старо-Бжегокай) — аул у республіці Адигеї, піпорядкований Старобжегокайському сільському поселенню Тахтамукайського району. Географія Аул розташований на березі річки Кубані, за 4 км на захід нижче за течією річки селища Яблоновський. На протилежному боці річки розташований мікрорайон Ювілейний міста Краснодара. На території Старобжегокайського сільського поселення розташовано кілька озер. Історія Аул заснований у 1826 році. Населення Населення аулу за останні роки: 2002 — 1491; 2010 — 1993: 2013 — 2104. Примітки
Starovelitxkovskaia

Starovelitxkovskaia és una stanitsa del territori de Kalíninskaia del krai de Krasnodar de Rússia. Està situada a la vora del riu Ponura, un afluent del delta del riu Kirpili, 1 km al sud-est de Kalíninskaia i 51 km al nord-oest de Krasnodar, la capital del territori. Tenia 13 459 habitants en 2010 És cap del municipi homònim. Referències Enllaços externs Aquest article conté dades geogràfiques extretes de Google Earth i el mapa de Rússia de Yandex.ru, accessible des d'aquest enllaç. Aquest article és una traducció del seu corresponent en l'edició en rus de Wikipedia, Старовеличковская.
Starowelitschkowskaja

Starowelitschkowskaja (russisch Старовеличковская) ist eine Staniza in der Region Krasnodar in Russland mit 13.459 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt etwa 50 km Luftlinie nordnordwestlich des Regionsverwaltungszentrums Krasnodar an der Ponura, die etwa 30 km nordwestlich in einen Mündungsarm des Kuban mündet. Starowelitschkowskaja gehört zum Rajon Kalininski und befindet sich gut 5 km südöstlich von dessen Verwaltungszentrum Kalininskaja. Die Siedlung ist Sitz und einzige Ortschaft der Landgemeinde Starowelitschkowskoje selskoje posselenije. Geschichte Der Ort entstand 1794 als kosakische Kurinsiedlung unter dem Namen Welitschkowskoje. Ab der Gründung der Siedlung Nowowelitschkowskoje („Neu-Welitschkowskoje“, heute Staniza Nowowelitschkowskaja) etwa 20 km südsüdöstlich 1823 wurde die Siedlung als Starowelitschkowskoje („Alt-Welitschkowskoje“) bezeichnet, ab der Verleihung des Status einer Staniza 1842 unter der heutigen Namensform. Sie gehörte zunächst zur Abteilung (otdel) Temrjuk der Oblast Kuban. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Verkehr Bei Starowelitschkowskaja, in Richtung des Rajonzentrums Kalininskaja, befindet sich bei Streckenkilometer 94 die Bahnstation Welitschkowka der auf diesem Abschnitt 1915 eröffneten und seit 1987 elektrifizierten Eisenbahnstrecke Krymskaja – Timaschewskaja, Teil der weiträumigen westlichen Umfahrung von Krasnodar. Der Bahnstrecke folgt die Regionalstraße 03K-015 Timaschewsk – Poltawskaja. Von dieser zweigt zwischen Kalininskaja und Starowelitschkowskaja die durch die Staniza und weiter über Nowowelitschkowskaja nach Nowotitarowskaja führende 03K-023 ab. Weblinks Offizielle Website der Gemeindeverwaltung (russisch) Einzelnachweise
Starovelichkovskaya

Starovelichkovskaya (del ruso: Старовеличковская) es una stanitsa del raión de Kalíninskaya del krai de Krasnodar de Rusia. Está situada a orillas del río Ponura, un afluente del delta del río Kirpili, 1 km al sudeste de Kalíninskaya y 51 km al noroeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 13 459 habitantes en 2010​​ Es cabeza del municipio homónimo. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Calle de la localidad (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio El Ponura en Starovelichkovskaya (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio Memorial de las Fuerzas Aéreas Soviéticas en Panoramio
Старовеличковскаја

Старовеличковскаја (рус. Старовеличковская) насељено је место руралног типа (станица) на југозападу европског дела Руске Федерације. Налази се у централном делу Краснодарске покрајине и административно припада њеном Калињинском рејону. Према подацима националне статистичке службе РФ за 2010, станица је имала 13.459 становника. Географија Станица Старовеличковскаја се налази у централном делу Краснодарске покрајине на неких 51 километр северозападно од покрајинског центра Краснодара, односно на свега 2 км југоисточно од рејонског центра, станице Калињинскаје. Село лежи у западном делу Кубањско-приазовске степе, на десној обали реке Понуре, на надморској висини од око 11 метара. На западној периферији села налази се железничка станица Величковска на прузи Кримск−Тимашјовск−Славјанск на Кубану. Историја Савремено насеље под именом Величковско основали су 1794. потомци Запорошких Козака досељених на подручје Кубања два века раније. Статус козачке станице носи од 1842. године. Садашње име ноци од 1823. и од оснивања станице Нововеличковскаја која се налази неких двадесетак километара јужније. Демографија Према подацима са пописа становништва 2010. у селу је живело 13.459 становника. Види још Краснодарски крај Калињински рејон (Краснодарски крај) Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Званичан сајт Калињинског рејона
Старовязовский

Старовя́зовский — посёлок в Константиновском районе Ростовской области России. Входит в состав Стычновского сельского поселения. Население Улицы В посёлке имеется одна улица: Забалочная. Примечания Ссылки Старовязовский (поселок сельского типа)
Starodzherelíyevskaya

Starodzherelíyevskaya (del ruso: Староджерелиевская) es una stanitsa del raión de Krasnoarméiskaya, en el sur de Rusia. Está situada en el delta del Kubán, entre los canales y arrozales que se cosntruyeron en él en la década de 1970, en la orilla derecha del ese río, 13 km al sudeste de Poltávskaya y 74 al noroeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 2 937 habitantes en 2010​ Es cabeza del municipio Starodzherelíyevskoye. Historia El asentamiento fue fundado en 1807 con el nombre de Dzherelíyevski por los cosacos del Mar Negro desplazados desde un primer lugar de colonización, creado en 1794 cerca del emplazamiento del actual Slaviansk-na-Kubani, por entonces bajo los ataques adigueses. En 1811 fue rebautizado Starodzherelíyevski tras la fundación de Novodzherelíyevski a orillas del río Kirpili. En 1843 recibe el estatus de stanitsa y su nombre actual. En 1891 la población contaba con 4 417 habitantes y enviaba emigrantes para poblar otros asentamientos como Anápskaya, Gostagáyevskaya, Sarátovskaya, Slaviánskaya o Chelbaskaya.​ En 1913 la población de la localidad y sus jútor aledaños (Anguélinski, Velikaya Griada, Zheltye Kopani, Protoka) alcanzaba los 10 563 habitantes. Hasta 1920 formaba parte del otdel de Temriuk del óblast de Kubán. Durante la Gran Guerra Patria fue ocupada por las tropas de la Wehrmacht de la Alemania Nazi en agosto de 1942 y fue liberada por el Ejército Rojo de la Unión Soviética en febrero de 1943. Demografía Composición étnica De los 3 066 habitantes que tenía en 2002, el 92.3 % era de etnia rusa, el 4 % era de etnia ucraniana, el 0.6 % era de etnia bielorrusa, 0.5 % era de etnia gitana, el 0.4 % era de etnia armenia, el 0.3 % era de etnia tártara, el 0.1 % era de etnia georgiana y el 0.1 % era de etnia alemana​ Servicios sociales En la localidad funcionan una escuela, un jardín de infancia, una Casa de Cultura, un ambulatorio y una biblioteca, entre ostor establecimientos. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. El municipio en el sitio web del raión (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). (en ruso) Historia de la población (en ruso). Mapa topográfico soviético en maps.vlasenko.net
Староджереліївська

Староджереліївська — станиця в Красноармійському районі Краснодарського краю, утворює Староджереліївське сільське поселення. Населення (2002) — 3,1 тис. осіб. Розташування Розташована в дельті Кубані, за 14 км східніше районного центру — станиці Полтавської, де знаходиться найближча залізнична станція. Станиця оточена рисовими чеками і численними каналами, спорудженими в 1970-ті роках. Історія На початку XIX ст. козаки Чорноморського козацького Війська були разом із родинами переселені на Кубань. За допомогою жеребкування між куренями Війська був проведений розподіл землі, за результатами якого Джереліївський курінь отримав прикордонні землі і заснував курінне селище на тому місці, де зараз знаходиться сучасне місто Слов'янськ. У 1807 році, у зв'язку з постійними нападами адигів курінне селище Джереліївське було перенесене на нове місце. У 1811 курінне селище було перейменовано в Староджереліївське, після того, як в низов'ях Кірпілі було утворено курінне селище Новоджереліївське. З 1843 — станиця Староджереліївська. Населення 3096 мешканців. З 1891, козаки станиці брали участь у заселення станиць Анапської, Гостагаївської, Саратовської, Слов'янської і Челбаської. У 1891, в станиці мешкало 4417 мешканців. На землях станиці розташовувалось 12 хуторів. У 1913, населення станиці з хуторами Ангелінський, Велика Гряда, Жовті Копані, Протока становило 10 563 жителів. Посилання Сайт, присвячений історії станиці(рос.)
Starozolotovski

Starozolotovski (del ruso: Старозолотовский) es un jútor del raión de Konstantínovsk del óblast de Rostov del suroeste de Rusia. Se halla en la orilla derecha del río Don, próximo a la desembocadura en él del Séverski Donets. Su población en 2010 era de 44 habitantes.​ Pertenece al municipio urbano de Konstantínovsk. Historia En los mapas del Ejército Rojo de Obreros y Campesinos (RKKA) de 1941 aparece como Starozolotovskaya.​ Lugares de interés En la localidad se hall la Iglesia del Icono de la Santa Madre de Dios "Ostrobrámskaya", construida inicialmente en 1763.​ En 2017 se creó un museo etnográfico al aire libre sobre la vida de los cosacos, tras el rodaje de la película El Don Apacible.​ Nacidos en la localidad Yelena Blinova (1902-1990), Heroína del Trabajo Socialista. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene información de Google Earth y de los mapas de Yandex. Este artículo es una traducción de su correspondiente en la Wikipedia en ruso, Старозолотовский. Información catastral de la localidad (en ruso) Museo etnográfico "El Don Apacible" (en ruso) Casa de Starozolotovski. Vista de la localidad.
Староковыльный

Староковыльный — посёлок в Октябрьском районе Ростовской области. Входит в состав Коммунарского сельского поселения. География Улицы ул. Делегатская, ул. Новая, ул. Полярная, ул. Садовая. История В 1987 году указом ПВС РСФСР поселку участка № 4 совхоза № 10 присвоено наименование Староковыльный. Население Примечания
Starokórsunskaia

Starokórsunskaia - Старокорсунская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la riba septentrional de l'embassament de Krasnodar del riu Kuban, a 23 km a l'est de Krasnodar, la capital. Pertanyen a aquest municipi les poblacions de Dorojni i Raziezd. Història La vila fou fundada el 1794 com un dels primers assentaments dels cosacs de la mar Negra al Kuban. La tropa que establí l'assentament estava sota el comandament de l'ataman Zakhari Txepiga. S'hi fundà la primera escola el 1867, i el 1916 tenia ja 13.478 habitants. Fins al 1920 pertanyé a l'otdel de Iekaterinodar de la província del Kuban. El 1927 s'establí el kolkhoz Krasni Voin. El 1932 fou inclosa a les llistes negres de sabotatge. Durant la Segona Guerra Mundial fou ocupada per la Wehrmacht de l'Alemanya Nazi el 10 d'agost del 1942 i alliberada per l'Exèrcit Roig l'11 de febrer del 1943.
Starokorsunskaja

Starokorsunskaja (russisch Староко́рсунская) ist eine Staniza in der Region Krasnodar in Russland mit 12.238 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt im Kaukasusvorland knapp 30 km Luftlinie östlich des Regionsverwaltungszentrums Krasnodar am hohen rechten Ufer des dort zum Krasnodarer Stausee aufgestauten Kuban. Die Wasserfläche gehört bereits zur Republik Adygeja. Starokorsunskaja gehört zum Stadtkreis Krasnodar und ist innerhalb des Stadtkreises Verwaltungssitz des „Landkreises“ Starokorsunski selski okrug, zu dem außer der Staniza noch die Siedlungen (possjolok) Doroschny (8 km nordnordöstlich) und Rasjesd (5 km nordwestlich) gehören. Der Landkreis ist verwaltungstechnisch dem Stadtbezirk (wnutrigorodskoi okrug) Karassunski unterstellt. Geschichte Starokorsunskaja ist eine der ersten 40 1794 im Kuban-Gebiet gegründeten Stanizen. Sie trug zunächst als Kurinsiedlung dem Namen Korsunskoje, mit Bezug zum ursprünglichen Herkunftsort der Kosaken, dem heutigen Korsun-Schewtschenkiwskyj in der Ukraine. Ab der Gründung der Siedlung Nowokorsunskoje („Neu-Korsunskoje“, heute Staniza Nowokorsunskaja) knapp 70 km nördlich, etwas östlich der heutigen Stadt Timaschewsk, im Jahre 1809 wurde die Siedlung als Starokorsunskoje („Alt-Korsunskoje“) bezeichnet, ab der Verleihung des Status einer Staniza 1842 unter der heutigen Namensform. Sie gehörte zunächst zur Abteilung (otdel) Jekaterinodar (heute Krasnodar) der Oblast Kuban. Im Zweiten Weltkrieg war Starokorsunskaja vom 10. August 1942 bis 11. Februar 1943 von der deutschen Wehrmacht besetzt. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Verkehr Am Nordrand der Staniza führt die Regionalstraße 03K-002 (ehemals R251) Temrjuk – Krasnodar – Kropotkin – Grenze zur Region Stawropol (dort weiter Richtung Stawropol) vorbei. Bei Starokorsunskaja zweigt von dieser in nördlicher Richtung eine Straße ins benachbarte Rajonzentrum Dinskaja ab. Etwa 5 km nordwestlich des Zentrums der Staniza, bei der Siedlung Rasjesd befindet sich bei Kilometer 114 der 1901 eröffneten und auf diesem Abschnitt seit 1990 elektrifizierten Bahnstrecke Kawkasskaja (Kropotkin) – Krasnodar der Haltepunkt Stopjaty mit Vorortverkehr zwischen Krasnodar und Ust-Labinsk. Einzelnachweise