NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Мирный (Майкопский район)

Мирный (адыг. Мамыр) — посёлок в Майкопском муниципальном районе Республики Адыгея России. Входит в состав Краснооктябрьского сельского поселения. Население Численность населенияГод152025303540200020052010201520202025Мирный (Майкопский район)Статистика населения.mw-chart-b150f98a9822acf295ff58160904be3fc944ed622eb6627cf2ff7c6c03cf5d26cb41e7cc5e520f03085d5132384915181d8fc484f450f5fc23448f32c58a3d3c__zr232303-cls-1195978:hover{pointer-events:none}.mw-chart-b150f98a9822acf295ff58160904be3fc944ed622eb6627cf2ff7c6c03cf5d26cb41e7cc5e520f03085d5132384915181d8fc484f450f5fc23448f32c58a3d3c__zr232303-cls-1195979:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-b150f98a9822acf295ff58160904be3fc944ed622eb6627cf2ff7c6c03cf5d26cb41e7cc5e520f03085d5132384915181d8fc484f450f5fc23448f32c58a3d3c__zr232303-cls-1195980:hover{cursor:pointer}.mw-chart-b150f98a9822acf295ff58160904be3fc944ed622eb6627cf2ff7c6c03cf5d26cb41e7cc5e520f03085d5132384915181d8fc484f450f5fc23448f32c58a3d3c__zr232303-cls-1195981:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-b150f98a9822acf295ff58160904be3fc944ed622eb6627cf2ff7c6c03cf5d26cb41e7cc5e520f03085d5132384915181d8fc484f450f5fc23448f32c58a3d3c__zr232303-cls-1195982:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Улицы Лесная. Примечания Ссылки Мирный (поселок сельского типа)
Mirni (Novopokróvskaya, Krasnodar)

Mirni (del ruso: Мирный) es un posiólok del raión de Novopokróvskaya del krai de Krasnodar, en Rusia. Está situado 15 km al sur de Novopokróvskaya y 160 km al nordeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 297 habitantes en 2010.​ Pertenece al municipio Pokróvskoye. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace.
Мирный (Новопокровский район)

Мирный — посёлок в Новопокровском районе Краснодарского края. Входит в состав Покровского сельского поселения. География Улицы ул. Северная, ул. Южная. Население Численность населенияГод28030032034036038020022004200620082010Мирный (Новопокровский район)Статистика населения.mw-chart-328c648d7e8a535d03341f006fd69a160a1a118bb6e85c84aa9e0d6a0abb99a622b68036167ca0a8eefb8e5f0a5c01d211a08b8820500bf1d1fbc05c2554cf8b__zr241881-cls-1246471:hover{pointer-events:none}.mw-chart-328c648d7e8a535d03341f006fd69a160a1a118bb6e85c84aa9e0d6a0abb99a622b68036167ca0a8eefb8e5f0a5c01d211a08b8820500bf1d1fbc05c2554cf8b__zr241881-cls-1246472:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-328c648d7e8a535d03341f006fd69a160a1a118bb6e85c84aa9e0d6a0abb99a622b68036167ca0a8eefb8e5f0a5c01d211a08b8820500bf1d1fbc05c2554cf8b__zr241881-cls-1246473:hover{cursor:pointer}.mw-chart-328c648d7e8a535d03341f006fd69a160a1a118bb6e85c84aa9e0d6a0abb99a622b68036167ca0a8eefb8e5f0a5c01d211a08b8820500bf1d1fbc05c2554cf8b__zr241881-cls-1246474:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-328c648d7e8a535d03341f006fd69a160a1a118bb6e85c84aa9e0d6a0abb99a622b68036167ca0a8eefb8e5f0a5c01d211a08b8820500bf1d1fbc05c2554cf8b__zr241881-cls-1246475:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примечания
Mirni (Tijoretsk, Krasnodar)

Mirni (en ruso: Мирный) es un posiólok del raión de Tijoretsk del krai de Krasnodar, en Rusia. Está situado 15 km al noroeste de Tijoretsk y 135 km al nordeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 536 habitantes en 2010​ Pertenece al municipio Brátskoye. Transporte Al oeste de la localidad pasa la carretera federal M29 Cáucaso. Enlaces externos y referencias Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio web del municipio en la página del raión Archivado el 4 de marzo de 2016 en Wayback Machine. (en ruso). Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso)
Mirni Pajar

Mirni Pajar (del ruso: Мирный Пахарь) es un jútor del raión de Gulkévichi del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado 18 km al sureste de Gulkévichi y 146 km al este de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 53 habitantes en 2010.​ Pertenece al municipio Otrado-Kubánskoye. Transporte Por la localidad pasa la carretera federal M29 Cáucaso. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso)
Miroshniki

Miroshniki (Russian: Мирошники) is a rural locality (a selo) and the administrative center of Miroshnikovskoye Rural Settlement, Kotovsky District, Volgograd Oblast, Russia. The population was 402 as of 2010. There are 8 streets. Geography Miroshniki is located 40 km northwest of Kotovo (the district's administrative centre) by road. Burluk is the nearest rural locality. References
Мирошники (Котовский район)

Мирошники — село Котовского района Волгоградской области, административный центр Мирошниковского сельского поселения. Этимология Название происходит от слова «мирошник», которым в южных губерниях России и на Украине, называли мельника, работника на мельнице. Улицы Заречная Улица Зелёный Переулок Мира Улица Молодёжная Улица Сиреневый Переулок Солнечная Улица Степная Улица Широкая Улица Школьная Улица Образование История Мирошниковской школы Первая церковно-приходская школа в селе Мирошники была открыта в октябре 1888 года, а в октябре 1899 года, она была заменена земско-общественной школой. Земско-общественная школа в 4 класса просуществовала до коллективизации. В 1934 году в селе Мирошники возникла неполная средняя школа-семилетка. 1 сентября 1986г. восьмилетняя школа была преобразована в среднюю школу. Примечания Ссылки Сайт администрации поселения
Мірошники (Котовський район)

Мірошники (рос. Мирошники) — село у Котовському районі Волгоградської області Російської Федерації. Населення становить 402 особи. Входить до складу муніципального утворення Мірошниковське сільське поселення. Історія Село розташоване у межах українського історичного та культурного регіону Жовтий Клин. Згідно із законом від 22 грудня 2004 року № 974-ОД органом місцевого самоврядування є Мірошниковське сільське поселення. Населення Примітки
Mirskoi (Kovalévskoie)

Mirskoi - Мирской (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a les planes que hi ha als vessants septentrionals del Caucas Nord, a la vora occidental del riu Kuban. És a 14 km al nord de Novokubansk i a 148 km a l'est de Krasnodar. Pertany al poble de Kovalévskoie.
Mirskói (Novokubansk, Krasnodar)

Mirskói (del ruso: Мирской) es un posiólok del raión de Novokubansk, en el krai de Krasnodar de Rusia. Está situado en las llanuras enmarcadas entre las vertientes septentrionales del Cáucaso Norte y la orilla occidental del río Kubán, 14 km al norte de Novokubansk y 148 km al este de Krasnodar. Tenía 235 habitantes en 2010.​ Pertenece al municipio Kovalévskoye. Transporte Al este de la localidad pasa la carretera federal M29 Cáucaso. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso)
Мирской (Новокубанский район)

Мирской — посёлок в Новокубанском районе Краснодарского края. Входит в состав Ковалевского сельского поселения. География Посёлок Мирской расположен примерно в 13 км к северо-западу от Новокубанска, административного центра района. Население Половой состав По данным Всероссийской переписи населения 2010 года, в посёлке проживало 235 человек (111 мужчин и 124 женщины). Улицы ул. Зелёная, ул. Мира, ул. Садовая. Примечания
Michail Kutusow (Schiff)

Die Michail Kutusow (russisch Михаил Кутузов) ist ein Leichter Kreuzer der Swerdlow-Klasse, der bei der Schwarzmeerflotte der sowjetischen Marine eingesetzt wurde. Benannt ist das Schiff nach dem russischen Generalfeldmarschall Michail Kutusow. Es ist das letzte verbliebene Schiff seiner Schiffsklasse und liegt seit dem Jahr 2002 als Museumsschiff am Ostufer des Schwarzen Meeres in Noworossijsk. Technik Für ausführliche Angaben siehe den Artikel zur Schiffsklasse: → Swerdlow-Klasse Geschichte Bau Die Bauwerft der Michail Kutusow war die Werft 444 (Schwarzmeerwerft) in Mykolajiw im Süden der heutigen Ukraine. Die Kiellegung fand am 23. Februar 1951 und der Stapellauf am 29. November 1952 statt. Einsatz Nach ihrer Indienststellung im Januar 1955 wurde sie Teil der Schwarzmeerflotte und wurde unter anderem im Mittelmeer eingesetzt. Bei der Explosion des Schlachtschiffes Noworossijsk am 29. Oktober 1955 auf der Reede von Sewastopol, bei der 608 Matrosen umkamen, war die Michail Kutusow das der Noworossijsk nächstgelegene Schiff und schickte ein 35 Mann starkes Rettungsteam auf das Schlachtschiff, um dessen Besatzung zu unterstützen, was 27 von ihnen das Leben kostete. Das Schiff besuchte im Jahr 1955 Rumänien, 1956 und 1964 Split im damaligen Jugoslawien, im Jahr 1956 und 1957 war es in Durrës (Albanien), im Jahr 1964 in Warna (Bulgarien) und im Jahr 1968 in Algerien. Im Juni 1967 war das Schiff im östlichen Mittelmeer und führte Kampfeinsätze zur Unterstützung der Ägyptischen Streitkräfte im Sechstagekrieg durch und in der Zeit vom 1. August bis 31. Dezember 1968 unterstützte die Michail Kutusow die Syrischen Streitkräfte. Umbau zum Projekt 68A In Sewastopol wurde das Schiff von 1986 bis 1989 zum Projekt 68A modernisiert. Dazu verstärkte man die manuellen W-11-Lafetten mit ihren 37-mm-Geschützen durch acht 30-mm-Maschinenkanonen AK-230. Dazu verlängerte man den Brückenaufbau nach achtern, so dass er den vorderen Schornstein umschloss, um hier vier der Waffen aufzustellen. Die übrigen vier standen auf einem neuen Aufbau am Vormars oberhalb der Gefechtsbrücke. Das Gewicht der zusätzlichen Einbauten erhöhte die maximale Wasserverdrängung von 16.340 Tonnen auf nun 17.790 Tonnen. Museumsschiff 1987 wurde das Schiff der Reserveflotte überstellt, die Außerdienststellung von der Marine erfolgte am 3. Juli 1992. Vom 23. – 25. August 2001 wurde der Kreuzer zur Marinebasis nach Noworossijsk verlegt und zum Museumsschiff umgebaut. Am 28. Juli 2002 fand die Eröffnung der Michail Kutusow als Museumsschiff statt. Weblinks Kreuzer "Michail Kutusow" (russisch) Einzelnachweise Anmerkungen
Mikhaïl Koutouzov (croiseur)

Le Mikhaïl Koutouzov (en russe : Михаил Кутузов) est un croiseur léger du Project no. 68-bis (désignée classe Sverdlov par l'OTAN) de la Marine soviétique et plus tard de la Marine russe de la flotte de la mer Noire. Mis hors service en 2000, il est devenu en 2002 un navire musée à Novorossiïsk. Il porte le nom de Mikhaïl Koutouzov, Generalfeldmarschall de l'armée impériale russe (1745-1813). Historique Le croiseur a été posé au chantier naval de la mer Noire à Mykolaïv (République socialiste soviétique d'Ukraine) le 23 février 1951 et mis en service le 30 décembre 1954. Il a rejoint la flotte de la mer Noire après sa mise en service et les essais en mer, le 31 janvier 1955. Il est aussi employé en Méditerranée. Le navire a visité la Roumanie en 1955, Split en 1956 et 1964 dans ce qui était alors la Yougoslavie, en 1956 et 1957 le croiseur était à Durrës(Albanie), en 1964 à Varna (Bulgarie) et en 1968 en Algérie. En juin 1967, le navire était en Méditerranée orientale et a effectué des missions de combat en soutien aux forces armées égyptiennes pendant la guerre des Six jours et du 1er août au 31 décembre 1968, il a soutenu les forces armées syriennes. Lors de l'explosion du cuirassé Novorossiysk en rade de Sébastopol, dans laquelle 608 marins ont péri, le Mikhaïl Koutouzov était le navire le plus proche de Novorossiysk et a envoyé une équipe de sauvetage de 35 hommes sur le cuirassé pour soutenir son équipage, qui leur a coûté 27 de leurs vies. À Sébastopol, le navire a été modernisé de 1986 à 1989 au project 68A. À cet effet, les montures manuelles avec leurs canons de calibre 37 mm ont été renforcées par huit canons automatiques de calibre 30 mm AK-230. Pour ce faire, la structure du pont a été allongée à l'arrière de manière à enfermer la cheminée avant afin que quatre des armes puissent y être installées. Les quatre autres se tenaient sur une nouvelle superstructure sur l'avant du pont. Le poids des structures supplémentaires a augmenté le déplacement d'eau maximal de 16 340 tonnes à maintenant 17 790 tonnes. Préservation En 1987, le navire a été transféré à la flotte de réserve puis a été désarmé le 3 juillet 1992. Du 23 au 25 août 2001, le croiseur a été transféré à la base navale de Novorossiysk et converti en navire-musée. Le 28 juillet 2002, le Mikhaïl Koutouzov, appartenant au Musée central de la Marine de Guerre de Saint-Pétersbourg, a été inauguré en tant que navire musée à Novorossiïsk. Galerie Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Michail Kutusow (Schiff) » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Bibliographie Croiseurs Zablotsky V. Guerre froide - (ISBN 978-5-699-26175-8) . Articles connexes Marine russe Croiseur navire-musée Aurore à Saint-Pétersbourg Destroyer navire-musée Bespokoyny à Kronstadt Bateau-phare Irbensky Liens externes Light Cruisers Project 68bis - Site RussianShips.info Mikhail Kuruzov - Site krkutuzov.narod.ru Portail du monde maritime Portail de l'Union soviétique Portail de la Russie Portail des musées
Mihail Kutuzov (hajó)

A Mihail Kutuzov (oroszul: Михаил Кутузов) a Szovjet Haditengerészet, majd az Orosz Haditengerészet 68bisz típusú (Szverdlov osztályú) könnyűcirkálója volt. A Szovjetunión belül az Ukrán Szovjet Szocialista Köztársasághoz tartozó Nyikolajevben építették. 1952-ben bocsátották vízre, majd 1954-ben állították szolgálatba a Fekete-tengeri Flottánál. Napjainkban múzeumhajó Novorosszijszkban. Története Építését 1951. február 22-én kezdték el a nyikolajevi (ma: Mikolajiv) Noszenko hajógyárban. 1951. november 29-én bocsátották vízre, majd 1954. augusztus 9-én vonták fel rá a Szovjet Haditengerészet lobogóját. 1955. január 31-én állították szolgálatba a Fekete-tengeri Flottánál. Források A Mihail Kutuzov cirkáló az orosz Központi Haditengerészeti Múzeum honlapján (oroszul)
Mikhàilov

Mikhàilov - Михайлов (rus) - és un khútor, un poble, de la República d'Adiguèsia, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Ulka, a 7 km al sud-est de Khakurinokhabl i a 41 km al nord de Maikop, la capital de la república. Pertany al municipi de Zariovo.
Mikhaylov, Republic of Adygea

Mikhaylov (Russian: Михайлов) is a rural locality (a khutor) in Zarevskoye Rural Settlement of Shovgenovsky District, the Republic of Adygea, Russia. The population reported was 76 as of 2018. There are three streets. Geography Mikhaylov is located 11 km (6.8 mi) southwest of Khakurinokhabl (the district's administrative centre) by road. Zadunayevsky is the nearest rural locality. References
Mijáilov (Adiguesia)

Mijáilov (del ruso: Михайлов) es un jútor del raión de Shovgenovski en la república de Adiguesia de Rusia. Está situado en la orilla izquierda del río Ulka, 7 km al sureste de Jakurinojabl y 41 km al norte de Maikop, la capital de la república. Tenía 92 habitantes en 2010​ Pertenece al municipio Zarióvskoye. Enlaces externos y referencias Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Estructura de los distritos electorales del raión de Shovgenovski (en ruso) (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).
Михайлов (Адыгея)

Миха́йлов — хутор в Шовгеновском муниципальном районе Республики Адыгея России. Входит в состав Заревского сельского поселения. Население Численность населенияГод707580859095200020052010201520202025Михайлов (Адыгея)Статистика населения.mw-chart-7808a3a8c82d79abeb284f40a6c43b78e04547928f8f7e7c6839a174b92d4f1b431a06cd8b5d077f13b59cc02abcf5c0aec87d84e705e5fb0a797a7c3d1476a4__zr241910-cls-1246618:hover{pointer-events:none}.mw-chart-7808a3a8c82d79abeb284f40a6c43b78e04547928f8f7e7c6839a174b92d4f1b431a06cd8b5d077f13b59cc02abcf5c0aec87d84e705e5fb0a797a7c3d1476a4__zr241910-cls-1246619:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-7808a3a8c82d79abeb284f40a6c43b78e04547928f8f7e7c6839a174b92d4f1b431a06cd8b5d077f13b59cc02abcf5c0aec87d84e705e5fb0a797a7c3d1476a4__zr241910-cls-1246620:hover{cursor:pointer}.mw-chart-7808a3a8c82d79abeb284f40a6c43b78e04547928f8f7e7c6839a174b92d4f1b431a06cd8b5d077f13b59cc02abcf5c0aec87d84e705e5fb0a797a7c3d1476a4__zr241910-cls-1246621:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-7808a3a8c82d79abeb284f40a6c43b78e04547928f8f7e7c6839a174b92d4f1b431a06cd8b5d077f13b59cc02abcf5c0aec87d84e705e5fb0a797a7c3d1476a4__zr241910-cls-1246622:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Улицы На хуторе имеются две улицы: Заречная и Красноармейская. Примечания Ссылки Михайлов (хутор)
Михайлов (Ростовская область)

Михайлов — хутор в Тацинском районе Ростовской области. Входит в состав Михайловского сельского поселения. География Улицы История Посёлок городского типа с 1975 года. Преобразован в сельский населённый пункт в 1996 году. Население Примечания
Михайловка (Верхнесвечниковское сельское поселение)

Михайловка — хутор в Кашарском районе Ростовской области. Входит в состав Верхнесвечниковского сельского поселения. География На хуторе имеются две улицы: Заречная и Степная. Население Примечания Ссылки Михайловка (хутор)
Михайловка (Индустриальное сельское поселение)

Михайловка — хутор в Кашарском районе Ростовской области. Входит в состав Индустриального сельского поселения. География На хуторе имеются две улицы: Береговая и Юбилейная. Население Примечания Ссылки Михайловка (хутор)
Михайловка (Каменский район, Ростовская область)

Миха́йловка — хутор в Каменском районе Ростовской области. Входит в состав Красновского сельского поселения. География Хутор находится на левом берегу реки Северский Донец, недалеко от границы с Украиной, на расстоянии 33 км к юго-западу от посёлка городского типа Глубокий, административного центра района. Население Улицы Примечания Ссылки Михайловка (хутор)
Михайловка (Красносулинский район)

Миха́йловка — хутор в Красносулинском районе Ростовской области. Административный центр Михайловского сельского поселения. Население Улицы Достопримечательности Памятник на братской могиле. В могиле похоронено 8 человек, погибших в боях с немцами в 1942 году при отступлении Советской Армии. В 1956 году на могиле установлен однофигурный памятник высотой около двух метров. Памятник стоит на каменном оцементированном пьедестале высотой около трёх метров. Надпись на памятнике: «Воинам-артиллеристам, погибшим при защите хутора Михайловка М. В. Дрянных, Ф. П. Доброхотских, Я. Н. Пахомову». Надзор за состоянием могилу проводит Краснопартизанский сельский Совет. Рядом с памятником установлена пушка. Примечания Ссылки Официальный сайт Михайловского сельского поселения
Михайловка (Красносулинський район)

Михайловка — хутір, адміністративний центр Михайлівського сільського поселення Красносулинського району Ростовської області. Населення - 796 осіб (2010 рік). Історія На мапі 19 сторіччя балка над якою розташована сучасна Михайловка називається Розсошинською. Тут проходив тракт Володимировська станиця - Лиха - Кам’янське, на якій північніше Михайлівки був розташований трактир, за яким інша назва балки - Трактирна. 1924 року ці, частково цілинні землі були передані від великих землевласників на заселення. Переселенцями були українські селяни з Таврійської губернії, незаможні з округи та чорноземельні переселенці. Як вважається, що серед переселенців з Таврійської губернії була велика сім’я Михайлових з 20 осіб, за якою найменовано хутір. Першими селянами були Мицук, Толстенко, Макаренко, Солених та інші. 1929 року тут організовано колгосп "Червоний партизан". 2005 року створене Михайлівське сільське поселення. Географія Хутір Михайловка положено у верхів’ях Розсошинської (Трактирна) балки, що є лівою притокою Осинової балки, що є лівою притокою річки Кундрюча. Вулиці вул. Виноградна, вул. Доброхотських, вул. Зелена, вул. Леніна, вул. Мала, вул. Садова, вул. Ювілейна, пров. Леніна. Пам'ятки Пам'ятник на братській могилі. В могилі поховано 8 осіб, загиблих у боях з німцями в червні 1942 року під час відступу Червоної Армії. У 1956 році на могилі встановлено єдинофігурний пам'ятник висотою близько 2 метрів. Пам'ятник стоїть на кам'яному оцементованному п'єдесталі заввишки біля 3 метрів. Напис на пам'ятнику: "Воїнам-артилеристам, що загинули при захисті хутора Михайлівка М. В Дрянних, Ф. П. Доброхотських, Я. М. Пахомову". Поруч з пам'ятником встановлена гармата. Посилання Михайловка (хутор)[недоступне посилання з червня 2019] Офіційний сайт Михайлівського сільського поселення [Архівовано 2 квітня 2022 у Wayback Machine.] Примітки
Михайловка (Неклиновский район)

Миха́йловка — хутор в Неклиновском районе Ростовской области. Входит в состав Фёдоровского сельского поселения. Население Улицы ул. Заречная, ул. Нагорная, ул. Садовая. Примечания Ссылки Михайловка (хутор) (недоступная ссылка — история).
Михайловка (Тацинский район)

Михайловка — хутор в Тацинском районе Ростовской области. Входит в состав Скосырского сельского поселения. Население 161 человек. География На хуторе имеется одна улица — Луговая. Население Примечания Ссылки Путешествия по России: Михайловка Погода в Михайловке Спутниковая карта Михайловка (хутор)
Mijáilovskaya (Krasnodar)

Mijáilovskaya (del ruso: Михайловская), es una stanitsa del raión de Kurgáninsk del krai de Krasnodar, en Rusia. Está situada en la confluencia del río Chamlyk (afluente del río Labá, tributario del Kubán), con su afluente el Siniuja, 11 km al norte de Kurgáninsk y 122 km al este de Krasnodar. Tenía 8 245 habitantes en 2010​ Es cabeza del municipio Mijáilovskoye, al que pertenecen asimismo Krasni, Seyatel, Krásnoye Znamia, Yuzhni, Vesioli y Luchezarni. Historia La localidad fue fundada en 1845. A finales del siglo XIX tenía ya 10 245 habitantes, y contaba con una iglesia, una escuela y varios establecimientos comerciales. Hasta 1920 pertenecía al otdel de Labinsk del óblast de Kubán. Demografía Composición étnica De los 7 947 habitantes que había en 2002, el 93.2 % era de etnia rusa, el 1.8 % era de etnia armenia, el 1.6 % era de etnia ucraniana, el 1.4 % era de etnia gitana, el 0.3 % era de etnia tártara, el 0.3 % era de etnia bielorrusa, el 0.2 % era de etnia alemana, el 0.2 % era de etnia georgiana, el 0.2 % era de etnia griega, el 0.1 % era de etnia azerí, el 0.1 % era de etnia turca y el 0.1 % era de etnia adigué.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. El municipio en el sitio web del raión (en ruso). Mijáilovskaya en el Diccionario Enciclopédico Brockhaus y Efron. Mapa topográfico soviético en maps.vlasenko.net (en ruso)