NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Варениковскаја

Варениковскаја (рус. Варениковская) насељено је место руралног типа (станица) на југу европског дела Руске Федерације. Налази се у западном делу Краснодарске покрајине и административно припада њеном Кримском рејону. Према подацима националне статистичке службе РФ за 2010, станица је имала 14.881 становника и била је друго по величини насеље у припадајућем рејону. Географија Станица варениковскаја се налази у западном делу Краснодарске покрајине на самом северу Закубањске наплавне равнице. Лежи на левој обали реке Кубањ, јужно од ушћа реке Адагум (односно Варнавинског канала). Станица лежи на око 35 км северозападно од рејонског центра, града Кримска, односно на око стотињак километара западно од покрајинске престонице Краснодара. Историја Савремено насеље основано је 1862. године и развило се на месту на ком је две деценије раније било подигнуто војнчко утврђење. У периоду 1940−1953. станица Варениковскаја је била средиште истоименог Варениковског рејона. Демографија Према подацима са пописа становништва 2010. у селу је живело 14.881 становника. Види још Краснодарски крај Кримски рејон Кримск Референце Спољашње везе Званични веб-сајт Званичан сајт Кримског рејона
Варениківська

Варениківська — станиця в Кримському районі Краснодарського краю. Центр Варениківського сільського поселення. Населення — 14,2 тис. мешканців (2002). Розташована на лівому березі Кубані, за 35 км північно-західніше міста Кримськ. Залізнична станція. Виноградники, сади, рисові чеки. Елеватор. Туристичний комплекс «Козаче село», розташовано біля грязьовий вулкана Шуго. [1] [Архівовано 27 вересня 2007 у Wayback Machine.] Станиця заснована у 1862. Входила в Таманський відділ Кубанської області. Посилання Офіційний сайт Варениківської [Архівовано 6 серпня 2019 у Wayback Machine.]
Vixesteblíievskaia

Vixesteblíievskaia - Вышестеблиевская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la península de Taman, a la vora septentrional del liman Tsokur, a 31 km a l'oest de Temriük i a 156 km a l'oest de Krasnodar, la capital. Pertany a aquest municipi la població de Vinogradni.
Vyshestebliyevskaya

Vyshestebliyevskaya (del ruso: Вышестеблиевская) es una stanitsa del raión de Temriuk del krai de Krasnodar del sur de Rusia. Está situada en la península de Tamán, en la orilla septentrional del limán Tsokur, 31 km al oeste de Temriuk y 156 km al oeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 3 779 habitantes en 2010​​ Es cabeza del municipio Vyshestebliyevskoye, al que pertenece asimismo Vinogradni. Historia La localidad fue fundada en 1794 como uno de los primeros cuarenta asentamientos de los cosacos del Mar Negro en el Kubán. Pertenecía al otdel de Tamán del óblast de Kubán. En 1966 se construyó un monumento memorial a los caídos en la Gran Guerra Patria. Economía y transporte La actividad económica más destacable es la agricultura, en concreto la viticultura (existen dos bodegas). Es de destacar el cultivo de melocotones.​ Cuenta con una estación de ferrocarril en la línea Krymsk-Port Kavkaz. Al norte de la localidad tiene su inicio un ramal de 22 km que acaba en el cabo Zhelezni Rog, al sur de Tamán, donde a comienzos del siglo XXI se construyó una terminal portuaria para el embarque de amoníaco. Galería Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio web de la localidad (en ruso) Mapa topográfico soviético en maps.vlasenko.net Основные административно-территориальные преобразования на Кубани (1793—1985 гг.) / Autores: A. S. Azarenova, I. Y. Bondar, N. S. Vertysheva — Krasnodar: Краснодарское кн. изд-во, 1986. — 394 p. Limán Tsokur (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio
Vychesteblievskaïa

Vychesteblievskaïa (russe : Вышестеблиевская) est une stanitsa qui se trouve dans le sud de la Russie, dans la péninsule de Taman, sur le rivage du liman de Kiziltach. Elle dépend du raïon de Temriouk et du kraï de Krasnodar. Sa population était de 3 779 habitants en 2010. C'est le siège de la commune rurale du même nom (qui comprend également le village de Vinogradny de 1 776 habitants). Histoire Elle a été fondée en 1794 par des cosaques du Kouban venus majoritairement des hauteurs du village de Steblov (actuelle Ukraine), d'où son nom. Il y plantent des vignobles. La culture de la vigne y est toujours importante aujourd'hui. Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative à la géographie : OKATO Portail de la Russie
Вишестеблієвська (станиця)

Вишестеблієвська — станиця в Темрюцькому районі Краснодарського краю. Центр Вишестеблієвського сільського округу. Географія Населення — 4,2 тис. осіб. Розташована в центральній частині Таманського півострова, на березі лиману Цокур, за 30 км на південний захід від міста Темрюк. Станція Вишестеблієвськая на залізниці Кримськ — Кавказ, початок ділянки завдовжки 22 км до мису Залізний Ріг, де на початку XXI століття був побудований термінал по перевалюванню аміаку. Виноградарство. Дві винарні. Вишестеблієвське поселення було засноване у 1794 році, як одне з перших 40 поселень Чорноморських козаків на Кубані. Посилання Сайт Вишестеблієвської сільської ради[недоступне посилання з червня 2019] Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Вишестеблієвська (станиця)
Brínkovskaya

Brínkovskaya (del ruso: Бриньковская) es una stanitsa del raión de Primorsko-Ajtarsk del krai de Krasnodar en el sur de Rusia. Está situada en la desembocadura del río Beisug a través del limán Beisugski en el mar de Azov, 32 km al este de Primorsko-Ajtarsk y 113 km al norte de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 5 109 habitantes en 2010​​ Es cabeza del municipio Brinkovskoye, al que pertenece asimismo Imeni Tamarovskogo. Historia La localidad fue fundada en 1815​ por pescadores cosacos con el nombre de jútor Brinkov en homenaje al general Iván Fiódorovich Brink, que según la leyenda había sido enterrado en ese lugar, emplazamiento del fuerte Beisugski en la época de las campañas de Aleksandr Suvórov. Recibió el estatus de stanitsa en 1866. En época soviética destacó por su producción hortícola y vinícola. Transporte La estación de ferrocarril más cercana se halla en Olginskaya, 12 km al sudoeste. Personalidades Grigori Bajchivandzhi (1909-1943), piloto soviético. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Mapa en maps.vlasenko.net (en ruso). El municipio en el sitio web del raión (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). (en ruso). Calle de Brinkovskaya en Panoramio Monumento a Grigori Bajchivandzhi en Panoramio El mar de Azov junto al limán en Brinkovskaya en Panoramio
Brińkowskaja

Brińkowskaja (ros. Бриньковская) – stanica w Rosji, w Kraju Krasnodarskim, w rejonie primorsko-achtarskim. W 2010 liczyła 5109 mieszkańców. Urodzeni Grigorij Bachcziwandży – radziecki pilot. Mykoła Siusiura – ukraiński piłkarz. Przypisy
Бриньковская

Бриньковская — станица в Приморско-Ахтарском районе Краснодарского края. Административный центр Бриньковского сельского поселения. География Расположена между юго-восточным берегом солёного Бейсугского лимана Азовского моря и западным берегом Бейсугского водохранилища, в болотистых низовьях Бейсуга, 30 км восточнее Приморско-Ахтарска, в степной зоне. Ближайшая железнодорожная станция расположена в станице Ольгинская, в 12 км юго-западнее. Нерестовая станция. История Казачий рыболовный хутор (посёлок) Брынков появился в 1815 году. Назван в память генерала Бринка, который по легенде был похоронен здесь на месте Бейсугского редута в 1783 году во время суворовских походов. Населённый пункт преобразован в станицу в 1855 году. Во времена Советской власти была знаменита огромными фруктовыми садами, виноградниками и бахчой. С 1 сентября 2016 Приморско-Ахтарский казачий кадетский корпус был переименован в Бриньковский казачий кадетский корпус имени сотника М. Я. Чайки. Построен и освящён православный храм. В документах встречаются варианты написания названия станицы: Бринковская, Брыньковская, Брынковская, Брыноковская, Брынькив. Население Национальный состав (2002 г.): русские — 94,8 %. Известные уроженцы Бахчиванджи, Григорий Яковлевич — советский лётчик-испытатель, Герой Советского Союза. Примечания Карты [web.archive.org/web/20060824071239/mapl37.narod.ru/map2/index15.html Топографическая карта L-37-XV. Приморско-Ахтарск — 1 : 200 000]
Брињковскаја

Брињковскаја (рус. Бриньковская) насељено је место руралног типа (станица) на југозападу европског дела Руске Федерације. Налази се у северозападном делу Краснодарске покрајине и административно припада њеном Приморско-ахтарском рејону. Према подацима националне статистичке службе РФ за 2010, станица је имала 5.109 становника и била је друго по величини насеље у припадајућем рејону, одмах после Приморско-Ахтарска. Географија Станица Брињковскаја се налази у северозападном делу Краснодарске покрајине на неких 115 километара северозападно од покрајинског центра Краснодара, односно на око 30 км источно од рејонског центра Приморско-Ахтарска. Село лежи у западном делу Кубањско-приазовске степе, на месту где се река Бејсуг улива у Бејсушки лиман. Надморска висина насеља је око 4 метра. Историја Хутор Бринков основан је 1815. као козачко насеље, а име је добило у знак сећања на генерала Ивана Бринка који је страдао и сахрањен на том подручју 1783. године. Насеље је 1855. преобразовано у козачку станицу. У совјетско доба станица Брињковскаја је била позната по бројним воћњацима и виноградима. Демографија Према подацима са пописа становништва 2010. у селу је живело 5.109 становника. Познати становници У брињковској је рођен Херој Совјетског Савеза Григориј Бахчиванџи (1909−1943). Види још Краснодарски крај Приморско-ахтарски рејон Бејсушки лиман Референце Спољашње везе Званичан сајт Приморско-ахтарског рејона
Бриньковська (станиця)

Бриньковська — станиця в Приморсько-Ахтарському районі Краснодарського краю. Центр Бриньковського сільського поселення. Населення — 4,8 тис. мешканців (2002). Географія Розташована на східному березі солоного Бейсузького лиману Азовського моря, у болотистих низов'ях Бейсуга, за 30 км на схід від Приморсько-Ахтарська, у степовій зоні. Найближча залізнична станція розташована в станиці Ольгинська, за 12 км південно-західніше. Нерестова станція. Історія Козачий рибальський хутір (селище) Бриньковський з'явився в 1840-х роках , названо на честь генерала Бринька, померлого у цьому районі під час суворовських походів. Станиця з 1855.. За часів Радянської влади була відома величезними фруктовими садами, виноградниками, і бахчою. Адміністративний устрій Станиця Бриньковська з селом Лиманним і хутором Тамаровським утворюють Бриньковське сільське поселення. Примітки
Kaladzhinskaya

Kaladzhinskaya (del ruso: Каладжинская) es una stanitsa del raión de Labinsk del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situada en el borde septentrional del Gran Cáucaso, en la orilla derecha del río Labá (1 km al norte de la confluencia entre el Málaya Labá y el Bolshaya Labá, afluente del Kubán, 39 km al sur de Labinsk y 170 km al sureste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 2 184 habitantes en 2010​ Es cabeza del municipio Kaladzhinskoye, al que pertenece asimismo Novi Mir. Historia Fue fundada en 1861 en la orilla derecha del Labá, cerca del fuerte Kaladzhinski. Fue poblada por cosacos y campesinos emigrantes de la Rusia central, y constituía una de las stanitsas de las líneas de contención de los pueblos circasianos. Estaba rodeada por una empalizada de 5-6 m, con dos puertas que se cerraban por la noche, guardadas por centinelas. Economía y transporte La principal actividad económica de la localidad es la transformación de productos agrícolas (OOO Suvorova, OOO Sorbona). Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. El municipio en un sitio web no oficial del raión (en ruso). Mapa topográfico soviético en maps.vlasenko.net
Kaladjinskaïa

Kaladjinskaïa (en russe : Каладжинская) est une stanitsa du kraï de Krasnodar dans le sud de la fédération de Russie. Elle fait partie du raïon de Labinsk. Sa population s'élevait à 2 211 habitants en 2013. Géographie Kaladjinskaïa se trouve du côté nord du Grand Caucase sur la rive droite de la Laba et au bord du torrent Kaladjinka. Elle est située à 38 km au sud de Labinsk et à 170 km au sud-est de Krasnodar. Histoire Kaladjinskaïa a été fondée par les Cosaques du Kouban en 1861 autour du fort Kaladjinski construit en 1853. Des paysans russes viennent également s'y installer dans la seconde partie du XIXe siècle. Elle était entourée d'une palissade de 5 à 6 mètres de hauteur qui ouvrait par deux portes (fermées pendant la nuit pour se défendre des populations circassiennes) gardées de sentinelles. Quelques maisons commerçantes du XIXe siècle témoignent aujourd'hui de son patrimoine historique. Économie L'activité économique principale est la transformation de produits agricoles (entreprises Souvarova et Sorbona). Lien externe (ru) Cartes topographiques Portail du Caucase Portail de la Russie
Каладжинская

Каладжинская (Каладжинка) — станица в Лабинском районе Краснодарского края. Административный центр Каладжинского сельского поселения. География Станица расположена на правом берегу Лабы́, при слиянии её составляющих — Большой и Малой Лабы, в 38 км южнее города Лабинск. История В 1853 году на правом берегу Лабы было заложено Каладжинское военное укрепление. Станица Каладжинская была основана в 1861 году. С конца 1860-х по конец 1870-х числилась как посёлок Каладжинский. Население Достопримечательности Памятники архитектуры конца XIX века: здание торговой лавки, амбар. В окрестностях въезда в станицу с левой стороны расположена цветочная долина, основанная в начале 2019 года. Данное место пользуются большой популярностью среди туристов, летом 2019 года здесь прошёл первый экотур, собравший большое количество людей из Лабинского района и из других мест. Примечания
Каладжинська

Каладжинська — станиця в Лабінському районі Краснодарського краю. Центр Каладжинського сільського поселення. Населення близько двох тисяч мешканців. Станиця лежить на правому березі Лаби;, при злитті її складових — Великої і Малої Лаби, за 38 км південніше міста Лабінськ.
Gúbskaia

Gúbskaia - Губская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Gubs, afluent del Khodz, entre les planes de Kuban-Priazov i el Caucas Occidental, a 17 km al sud-oest de Mostovskoi i a 150 km al sud-est de Krasnodar, la capital. Pertanyen a aquest municipi les stanitses de Khamketinskaia i Barakaiévskaia.
Gúbskaya

Gúbskaya (del ruso: Гу́бская) es una stanitsa del raión de Mostovskói del krai de Krasnodar, en Rusia. Está situada a orillas del río Gubs, afluente del Jodz, que lo es del Labá, tributario del Kubán, entre las llanuras de Kubán-Priazov y el Cáucaso occidental, 17 km al suroeste de Mostovskói y 150 km al sudeste de Krasnodar, capital del krai. Tenía 3 221 habitantes en 2010.​ Es cabeza del municipio Gúbskoye, al que pertenecen asimismo Jamketinskaya y Barakayevskaya. Historia La localidad fue fundada en 1861 en el emplazamiento de un asentamiento besleneyevtsy. Hasta 1920 pertenecía al otdel de Maikop del óblast de Kubán. Demografía Composición étnica De los 3 221 habitantes que había en 2002, el 95.3 % era de etnia rusa, el 2 % era de etnia ucraniana, el 0.5 % era de etnia adigué, el 0.4 % era de etnia bielorrusa, el 0.4 % era de etnia armenia, el 0.3 % era de etnia georgiana, el 0.3 % era de etnia tártara, el 0.1 % era de etnia gitana, el 0.1 % era de etnia azerí, el 0.1 % era de etnia griega y el 0.1 % era de etnia alemana​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Mapa topográfico soviético en maps.vlasenko.net
Губская

Гу́бская — станица в Мостовском районе Краснодарского края. Административный центр Губского сельского поселения. География Станица расположена на берегу реки Губс (приток Ходзя), от которой получила название; в предгорьях, в 17 км юго-западнее посёлка городского типа Мостовской. История Основана в 1861 году на бывших землях бесленеевцев. По дороге (на р. Ржавая) к станице Хамкетинской в середине прошлого века располагался хутор Новопавловский, ныне урочище; ещё раньше (также в стороне) — хутора Назаренко и Романцев. Население Примечания Ссылки
Губська

Гу́бська — станиця в Мостовському районі Краснодарського краю. Центр Губського сільського поселення. Населення — 3,1 тис. мешканців (2002). Станиця розташована на березі річки Губс (притока Ходзя), у передгір'ях, за 17 км південно-західніше селища міського типу Мостовський.
Dvubratski

Dvubratski (del ruso: Двубратский) es un posiólok del raión de Ust-Labinsk del krai de Krasnodar de Rusia. Está situada al norte de la orilla derecha del río Kubán, 11 km al nordeste de Ust-Labinsk y 68 km al nordeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 8 541 habitantes en 2010.​ Es cabeza del municipio Dvubrátskoye.​ Demografía Composición étnica De los 10 141 habitantes que tenía en 2002, el 86 % era de etnia rusa, el 3.5 % era de etnia armenia, el 2.5% era de etnia ucraniana, el 1.3 % era de etnia gitana, el 1.2 % era de etnia georgiana, el 0.7 % era de etnia adigué, el 0.6 % era de etnia tártara, el 0.5 % era de etnia bielorrusa, el 0.4 % era de etnia azerí, el 0.4 % era de etnia alemana, el 0.4 % era de etnia griega y el 0.1 % era de etnia turca​ Economía y transporte En la localidad se halla un centro del Servicio Penitenciario Federal Ruso. Cuenta con una estación en el ferrocarril Krasnodar-Kavkázskaya (Kropotkin).​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio del municipio en la web del raión (en ruso) Artículo sobre la localidad (en ruso) Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso) Entrada desde el suroeste a Dvubratski en Panoramio
Двубратский

Двубра́тский — посёлок в Усть-Лабинском районе Краснодарского края России, образует Двубратское сельское поселение, являясь его административным центром. С 2015 года посёлок, находившийся в подчинении Администрации города Усть-Лабинска, образовал самостоятельный сельский округ. География Посёлок находится между городом Усть-Лабинском и станицей Ладожской. Железнодорожная станция Двубратский на линии Краснодар — Кавказская. Население Численность населенияГод5000600070008000900010 00011 000200020052010201520202025ДвубратскийСтатистика населения.mw-chart-aff372d99ff3a0c69da8a0b9979012cde39c8721574f18139a97b21f0c51bc65f071416e5c0ac4373cce71d229496cc71dfde023820cae72b6eda45da38637dd__zr239285-cls-1232868:hover{pointer-events:none}.mw-chart-aff372d99ff3a0c69da8a0b9979012cde39c8721574f18139a97b21f0c51bc65f071416e5c0ac4373cce71d229496cc71dfde023820cae72b6eda45da38637dd__zr239285-cls-1232869:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-aff372d99ff3a0c69da8a0b9979012cde39c8721574f18139a97b21f0c51bc65f071416e5c0ac4373cce71d229496cc71dfde023820cae72b6eda45da38637dd__zr239285-cls-1232870:hover{cursor:pointer}.mw-chart-aff372d99ff3a0c69da8a0b9979012cde39c8721574f18139a97b21f0c51bc65f071416e5c0ac4373cce71d229496cc71dfde023820cae72b6eda45da38637dd__zr239285-cls-1232871:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-aff372d99ff3a0c69da8a0b9979012cde39c8721574f18139a97b21f0c51bc65f071416e5c0ac4373cce71d229496cc71dfde023820cae72b6eda45da38637dd__zr239285-cls-1232872:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Существенную часть населения посёлка составляют заключённые четырёх учреждений УФСИН России, расположенных на его территории: ЛИУ-1, ЛИУ-8, ИК-2, ИК-3. Примечания Ссылки Радио Свобода: «Тюрьмоград — посёлок Двубратский Краснодарского края. Жизнь в мужских колониях строгого режима и в женских колониях — изнутри»
Двубратски

Двубратски (рус. Двубратский) насељено је место руралног типа (село) на југозападу европског дела Руске Федерације. Налази се у централном делу Краснодарске покрајине и административно припада њеном Устлабинском рејону. Према статистичким подацима Националне статистичке службе Русије за 2010. у селу је живело 8.541 становника. Географија Село Двубратски се налази у централном делу Краснодарског краја, односно у централном делу припадајућег му Устлабинског рејона. Лежи у ниској степи Кубањско-приазовске низије, на надморској висини од 94 метра, нешто северније од десне обале реке Кубањ. Село се налази на око 11 km североисточно од рејонског центра Уст Лабинска, односно на неких 68 км североисточно од града Краснодара. Кроз село пролази железничка пруга на релацији Краснодар—Кавкаскаја. Демографија Према подацима са пописа становништва 2010. у селу је живело 8.541 становника. Види још Краснодарска Покрајина Устлабински рејон Референце Спољашње везе Званичан веб сајт Устлабинског рејона
Двубратський

Двубра́тський — селище сільського типу в Усть-Лабинському районі Краснодарського краю, утворює Двубратське сільське поселення. Населення — 10,1 тис. мешканців (2002). Більшість з них — ув'язнені чотирьох виправних установ, розташованих в селищі. Селище розташоване між містом Усть-Лабинськ і станицею Ладозька. Залізнична станція Двубратський на лінії Краснодар — Кавказька. Посилання
Djiguinka

Djiguinka - Джигинка (rus) és un poble del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora del riu Djiga, a la plana que hi ha entre la costa de la mar Negra i els vessants del Caucas occidental. És a 23 km al nord d'Anapa i a 129 km a l'oest de Krasnodar. Pertany a aquest poble una part del possiólok d'Utaix.
Dschiginka

Dschiginka (russisch Джигинка; ehemals deutsch Michaelsfeld, auch Michelsfeld) ist ein Dorf in Russland. Es gehört zum Stadtkreis Kurstadt Anapa in der Region Krasnodar und hat knapp 4400 Einwohner. Geschichte Michaelsfeld wurde im Jahre 1868 vom deutschen Kolonisten unter Anführung von Johann Schelske am Flüsschen Dschiga gegründet. Kolonisten erwarben von Michail Babitsch insgesamt 4473 Dessjatinen (4886,75 Hektar) Land. Die Kolonisten stammten aus deutschen Mutterkolonien in Bessarabien und Taurien. Michaelsfeld war ein evangelisch-lutherisches Dorf. 1893 wurde das Dorf offiziell in Dschiginskoje umbenannt. Die Dorfkirche wurde im Jahre 1898 erbaut und in der Sowjetzeit in einen Klub umgewandelt. 1941 wurden alle Deutschen aus dem Ort deportiert. Einzelnachweise