NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Krýlovskaya

Krylovskaya (del ruso: Крыловская) es una stanitsa, centro administrativo del raión de Krylovskaya del krai de Krasnodar de Rusia. Está situada en la confluencia del río Yeya y su afluente el Vesiolaya, 160 km al nordeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 13 621 habitantes en 2010​ Es cabeza del municipio Krylovskoye, la que asimismo pertenecen Yeya y Kazachi. Historia La localidad, de fundación cosaca (1794), fue rebautizada en 1961 con el nombre actual. Hasta ese año era conocida como Yekaterínovskaya. Demografía Composición étnica De los 14 419 habitantes que tenía en 2002, el 93 % era de etnia rusa, el 2.3 % era de etnia armenia, el 2.1 % era de etnia ucraniana, el 0.6 % era de etnia bielorrusa, el 0.3 % era de etnia alemana, el 0.2 % era de etnia azerí, el 0.2 % era de etnia tártara, el 0.2 % era de etnia georgiana, el 0.1 % era de etnia adigué, el 0.1 % era de etnia gitana, el 0.1 % era de etnia griega​ Economía y transporte La localidad es centro de una región marcadamente agrícola. Cuenta con una fábrica de la empresa Velomotors.​ La estación de ferrocarril más cercana es Oktiabrskaya, en la línea entre Tijoretsk y Bataisk, 12 km al sudoeste de la stanitsa. Enlaces externos y referencias Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Portal de información de la ciudad (en ruso) Sitio web de información sobre la localidad (en ruso) Sitio web oficial del raión (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). (en ruso) Puente sobre el Yeya (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio Calle Stajanov (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio Memorial a los caídos en la Gran Guerra Patria (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio
Krylovskaja

Krylovskaja (in russo Крыловская?) è un centro abitato (stanica) della Russia, situato nel Territorio di Krasnodar. È il centro amministrativo del distretto Krylovskij. Il villaggio si trova lungo il fiume Eja. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Krylovskaja Collegamenti esterni Sito ufficiale, su krylovskaya.ru.
Криловскаја

Криловскаја (рус. Крыловская) насељено је место руралног типа (станица) на југозападу европског дела Руске Федерације. Налази се на североистоку Краснодарске Покрајине и административно припада њеном Криловском рејону чији је уједно и административни центар. Према статистичким подацима Националне статистичке службе Русије за 2010. у насељу је живело 13.621 становника. Географија Станица Криловскаја се налази у североисточном делу Краснодарског краја, односно на југу припадајућег Криловског рејона. Лежи у ниској степи Кубањско-приазовске низије, на обали реке Јеје. Историја На месту савременог насеља основано је 1794. године село Јекатериновскаја, као једно од првих 40 козачких насеља на Кубану. Садашње име насеље носи од 1961. године. Демографија Према подацима са пописа становништва 2010. у селу је живело 13.621 становника. Види још Краснодарска Покрајина Криловски рејон Станица Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Криловська (станиця)

46°18′ пн. ш. 39°57′ сх. д. Криловська (до 1961 року Єкатериновська) — станиця на північному сході Краснодарського краю. Адміністративний центр Криловського району, найбільший його населений пункт, центр Криловського сільського округу. Населення — 14,4 тис. осіб (2002). Розташована на річці Єя, при впаданні в неї притоки Весела, у степовій зоні, за 160 км північно-східніше Краснодара. Найближча станція — Криловська на залізниці Тихорєцьк — Батайськ розташована за 12 км західніше в станиці Октябрська. Люди В станиці народився Мірошниченко Микола Іванович (нар. 1934) — російський радянський прозаїк, драматург. Посилання Інформаційний портал станиці Криловська [Архівовано 10 липня 2007 у Wayback Machine.] (рос.) Інформаційний сайт Криловського района (рос.)
Làdojskaia

Làdojskaia - Ладожская (rus) - és una stanitsa del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora dreta del riu Kuban, a 21 km al nord-est d'Ust-Labinsk i a 77 km al nord-est de Krasnodar, la capital. Pertany a aquest municipi el khútor de Potaienni. Referències
Ladoschskaja

Ladoschskaja (russisch Ла́дожская) ist eine Staniza in der Region Krasnodar in Russland mit 14.828 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt im Kaukasusvorland gut 80 km Luftlinie ostnordöstlich des Regionsverwaltungszentrums Krasnodar, am rechten Ufer des Kuban. Ladoschskaja gehört zum Rajon Ust-Labinski und befindet sich gut 20 km nordöstlich von dessen Verwaltungszentrum Ust-Labinsk. Die Siedlung ist Sitz der Landgemeinde Ladoschskoje selskoje posselenije, zu der außerdem der Weiler (chutor) Potajonny (10 km nordöstlich) gehört. Geschichte Die Staniza wurde 1802 durch Kosaken von Dnepr gegründet. 1804 wurden weitere Donkosaken umgesiedelt. Ihren Namen erhielt die Staniza nach dem Ladoga-Infanterieregiment (Ladoschski pechotny polk), das aus Sankt Petersburg dorthin, in die Nähe der damaligen Südgrenze des Russischen Reiches verlegt worden war. Von 1934 bis 1953 war Ladoschskaja Verwaltungssitz eines nach ihr benannten Rajons. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Verkehr Ladoschskaja besitzt eine Bahnstation bei Kilometer 54 der 1901 eröffneten und seit 1999 elektrifizierten Bahnstrecke Kawkasskaja (Kropotkin) – Krasnodar. Am nördlichen Ortsrand führt die Regionalstraße 03K-002 Temrjuk – Krasnodar – Kropotkin – Grenze zur Region Stawropol (dort weiter Richtung Stawropol) vorbei. Weblinks Offizielle Website der Gemeindeverwaltung (russisch) Einzelnachweise
Ládozhskaya

Ládozhskaya (del ruso: Ла́дожская) es una stanitsa del raión de Ust-Labinsk del krai de Krasnodar, en Rusia. Está situada en la orilla derecha del río Kubán, 21 km al nordeste de Ust-Labinsk y 77 km al nordeste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 14 828 habitantes en 2010.​​ Es cabeza del municipio Ládozhskoye, al que pertenece asimismo Potayenni. Historia La localidad fue fundada en 1802 por cosacos de Yekaterinoslav que fueron integrados en los cosacos de la línea del Cáucaso. En 1804 se establecieron también cosacos del Don. El nombre de la localidad proviene del nombre del regimiento Ládoga de estos últimos, trasladado de San Petersburgo a proteger los límites meridionales del Imperio ruso. Cultura y lugares de interés En los alrededores de la localidad se han hallado yacuimientos arqueológicos de dos ciudadelas que se remontan al periodo entre los siglos siglo III y los primeros de nuestra era, varios conjuntos de kurganes y sepulcros (en arqueología son conocidos como el grupo de Ládozhskaya). En la localidad se halla uno de los mejores museos etnográficos del krai, la iglesia Sviato Uspenskoye (2005). En la región se práctica el parapente. Economía y transporte La principal actividad económica es el sector agrícola. En la localidad se halla el mayor criadero de visones del krai. Existe asimismo una fábrica de licores así como una fábrica de instrumentos calibrados y elevadores. La stanitsa cuenta con una estación (Ládozhskaya) en la línea de ferrocarril entre Krasnodar y Kropotkin. Se encuentra asimismo en la carretera Ust-Labinsk-Kropotkin. Personalidades Georgi Ansimov (n. 1922), director de teatro musical ruso y soviético. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio del municipio en la web del raión (en ruso) Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso) Alrededores de la localidad (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio El Kubán a su paso por Ladózhaskaya en Panoramio Escuela nº25 (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última). en Panoramio
Ładożskaja

Ładożskaja (ros. Ладожская) – stanica w Rosji, w Kraju Krasnodarskim, w rejonie ust-łabińskim. W 2010 liczyła 14 828 mieszkańców. Urodzeni Nikołaj Gołoszczapow – rosyjski wojskowy. Wiktor Zborowski – rosyjski wojskowy. Przypisy
Ладошкаја

Ладошкаја (рус. Ладожская; адиг. Алмэлы) насељено је место руралног типа (станица) на југозападу европског дела Руске Федерације. Налази се у централном делу Краснодарске покрајине и административно припада њеном Устлабинском рејону. Према статистичким подацима Националне статистичке службе Русије за 2010. у насељу је живело 14.828 становника и друго је по величини насеље у рејону. Географија Станица Ладошкаја се налази у централном делу Краснодарског краја, односно у централном делу припадајућег му Устлабинског рејона. Лежи у ниској степи Кубањско-приазовске низије, на надморској висини од 93 метра, на десној обали реке Кубањ. Село се налази на око 18 километара североисточно од рејонског центра Уст Лабинска, односно на неких 77 км североисточно од града Краснодара. Значајна је железничка станица на линији Краснодар−Кавкаскаја, а кроз село пролази и друмски правац Темрјук−Кропоткин. Историја Станицу Ладошкају основали су 1802. Козаци некадашњег Јекатеринославског козачког одреда који су на ово подручје премештени са подручја око Дњепра. Основана је као једна од одбрамбених тачака на тзв. „Козачкој одбрамбеној линији” на југу тадашње Руске Империје. Станица је име добила по Ладошком гвардијском пуку који је из Санкт Петербурга премештен на ово подручје. У периоду 1934−1953. станица Ладошкаја је била административни центар истоименог, Ладошког, рејона. Демографија Према подацима са пописа становништва 2010. у селу је живело 14.828 становника. Види још Краснодарска Покрајина Устлабински рејон Станица Референце Спољашње везе Званичан веб сајт Устлабинског рејона
Ладозька

Ладозька — станиця в Усть-Лабинському районі Краснодарського краю. Центр Ладозького сільського поселення. Населення — 14,7 тис. мешканців (2002). Географія Станиця розташована на правому березі Кубані за 18 км східніше міста Усть-Лабинськ. Залізнична станція Ладозька на гілці Краснодар — Кропоткин. Автомобільна дорога Усть-Лабинськ — Кропоткин. Історична довідка У 1802 станиця Ладозька була заснована чорноморськими козаками. Станицю було включено в Кавказьке лінійне козаче військо. У 1804, на додаток до перших поселенців, у станицю були переселені Донські козаки. Отримала назву від імені Ладозького Донського козачого полку, переправленого з-під Санкт-Петербурга на охорону південних кордонів країни. Ладозька була однією з 13 кубанських станиць, які наприкінці 1932 — початку 1933 Північно-Кавказьким крайкомом ВКП(б) були включені в «Чорні дошки ганьби» за невиконання плану хлібоздачі. Сотні станичників померли з голоду. Адміністративний поділ До складу Ладозького сільського поселення крім станиці Ладозька входить також роз'їзд Потаєнний. Економіка Підприємства сільського господарства. Тваринництво.[коли?] Туристичні об'єкти У околицях розташовані два городища (III століття до Р. Х. — перші століття від Р. Х.), численні кургани і могильники (в археології група пам'яток відома як ладозька група). Варварські розграбовані «чорними археологами», об'єкти були виключені з реєстру пам'яток історії культури федерального значення [1]. Один з найкращих у краї шкільний етнографічний музей. Свято-Успенський храм, освячений 18 вересня 2005 року. Храм має недільну школу, бібліотеку. Видатні уродженці Усков Іраклій Олександрович (1810—1882) — російський військовик українського походження, полковник, комендант Новопетровського укріплення (1853—1865) Кутафін Семен Васильович — Герої Соціалістичної Праці. Примітки
Uspenskoje (Krasnodar)

Uspenskoje (russisch Успе́нское) ist ein Dorf (selo) in der Region Krasnodar in Russland mit 12.409 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt etwa 190 km Luftlinie ostsüdöstlich des Regionsverwaltungszentrums Krasnodar und knapp 30 km südöstlich der Großstadt Armawir, unweit der Grenze zur benachbarten Region Stawropol. Er befindet sich im Kaukasusvorland am linken Ufer des Kuban. Uspenskoje ist Verwaltungszentrum des Rajons Uspenski sowie Sitz der Landgemeinde Uspenskoje selskoje posselenije, zu der außerdem die Siedlung Mitschurinski (10 km südöstlich) sowie die Weiler (chutor) Belezki (7 km südöstlich), Lok (14 km südöstlich), Podkowski (13 km südsüdöstlich), Ukrainski (5 km südwestlich) und Uspenski (12 km südsüdöstlich) gehören. Geschichte Das Dorf wurde 1864 gegen Ende des Kaukasuskrieges von zunächst 17 Umsiedlerfamilien aus dem Gouvernement Jekaterinoslaw gegründet und erhielt seinen Namen nach dem christlichen Feiertag Mariä Aufnahme in den Himmel, russisch Uspenije Boschjei Materi. Ab 2. Juni 1924 war das Dorf erstmals Verwaltungssitz eines Rajons, dann nach zwischenzeitlicher Auflösung des Rajons am 6. November 1929 erneut vom 31. Dezember 1934 bis 28. April 1962. Am 21. Februar 1975 wurde der Uspenski rajon in seinen heutigen Grenzen erneut aus dem Territorium des Nowokubanski rajon ausgegliedert. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Verkehr Uspenskoje wird südlich von der föderalen Fernstraße R217 Kawkas (ehemals M29) umgangen, die entlang dem Kaukasusnordrand zur aserbaidschanischen Grenze führt. Beim Ort befindet sich der Haltepunkt 1680 km der auf diesem Abschnitt 1875 eröffneten und seit 1962 elektrifizierten Eisenbahnstrecke Rostow am Don – Wladikawkas/– Machatschkala – Baku. Bei Streckenkilometer 1676 (ab Moskau) liegt der Bahnhof Konokowo näher zum westlich anschließenden gleichnamigen Dorf. Persönlichkeiten Kirill Anatoljewitsch Saika (* 1992), Fußballspieler Weblinks Offizielle Website der Rajonverwaltung (russisch) Einzelnachweise
Uspenskoye, Krasnodar Krai

Uspenskoye (Russian: Успенское) is a rural locality (a selo) and the administrative center of Uspensky District in Krasnodar Krai, Russia, located on the Kuban River. Population: 12,409 (2010 census); 11,692 (2002 census); 9,945 (1989 Soviet census). References
Uspénskoye (Krasnodar)

Uspénskoye (del ruso: Успенское) es un seló, centro administrativo del raión de Uspénskoye del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado en la orilla izquierda del río Kubán, 190 km al este de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 12 409 habitantes en 2010.​ Es cabeza del municipio Uspénskoye, al que pertenecen asimismo Beletski, Lok, Michurinski, Podkovski, Ukrainski y Uspenski. Historia La localidad fue fundada en 1864 por 17 familias procedentes de Pogorievka, en la gubernia de Yekaterinoslav. El 21 de octubre de 1867 era registrada como localidad, que fue nombrada Uspénskoye en homenaje de la festividad de la Asunción de la Madre de Dios. El 2 de junio de 1924 la población fue designada centro de raión. Entre 1928 y 1934, el raión fue disuelto y su territorio unido al ókrug de Armavir. Los koljoses que se crearon en este periodo en el contexto de la colectivización de la tierra en la Unión Soviética, se agruparon en dos. Desde principios de la década de 1960 a 1975 el raión formó parte del raión de Novokubansk. Demografía Composición étnica De los 11 692 habitantes que tenía en 2002, el 86.8 % era de etnia rusa, el 5.1 % era de etnia armenia, el 2.6 % era de etnia adigué, el 2.1 % era de etnia ucraniana, el 0.7 % era de etnia bielorrusa, el 0.5 % era de etnia alemana, el 0.3 % era de etnia tártara, el 0.2 % era de etnia georgiana, el 0.2 % era de etnia griega, el 0.2 % era de etnia gitana y el 0.1 % era de etnia turca​ Economía y transporte Las principales empresas de la localidad son las azucareras ZAO Uspenski sajarnik, la OOO Agrofirma Agrosajar, una fábrica de ladrillos, una panificadora y algunas empresas de transporte. En la localidad se halla la empresa energética Uspenskayaraigaz Cuenta con una estación en el ferrocarril del Cáucaso Norte. Al sur de la localidad pasa la carretera federal M29 Pávlovskaya-frontera azerí. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Información sobre el municipio en el sitio web del raión Archivado el 24 de mayo de 2015 en Wayback Machine. (en ruso). Mapa topográfico en maps.vlasenko.net (en ruso) Centro de la localidad en Panoramio Paseo de la localidad en Panoramio El Kubán en Uspénskoye en Panoramio
Uspenskoe

Uspenskoe (in russo Успенское?) è un villaggio della Russia, situato nel Territorio di Krasnodar. È il centro amministrativo del distretto Uspenskij. La località si trova sulla riva sinistra del fiume Kuban', 198 km a est di Krasnodar e 24 km a sud-est di Armavir. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Uspenskoe
Успенське (Краснодарський край)

Успенське — село на південному сході Краснодарського краю. Адміністративний центр і найбільший населений пункт Успенського району. Центр Успенського сільського поселення. Населення 11 692 мешканців (2002). Село розташовано на лівому березі річки Кубань, за 18 км південно-східніше міста Армавір. Адміністративний поділ До складу Успенського сільського поселення крім села Успенське також входять: селище Мічурінський, хутір Український, хутір Подковський, хутір Южний, хутір Лок, хутір Білецький, хутір Успенський Персоналії Капельгородська Надія Пилипівна (1904—1984) — українська акторка, літераторка, сценаристка.
Plastunka

Plastunka (en ruso: Пластунка, en georgiano: პლასტუნკა) es un seló del distrito de Josta de la unidad municipal de la ciudad de Sochi del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado a orillas del río Sochi, 9 km al norte de Sochi y 164 km al sureste de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 2 498 habitantes en 2010.​ Sus principales nacionalidades son la georgiana y la rusa. Pertenece al ókrug rural Baránovski. Historia Antes del fin de la guerra ruso-circasiana, el territorio en la orilla derecha del río Sochi pertenecía al aul ubijé Mutyjuasua, residencia principal de los príncipes ubijé Berzek. Al sur de la localidad, junto a la Puerta de Plastunka se hallaba un álamo blanco considerado sagrado por los ubijé que se conservó hasta la década de 1920. Bajo este árbol, el consejo de la localidad, encabezado por el príncipe Nerantuj Berzek, decidió en 1864 su muhayir (exilio religioso) al Imperio otomano, de funestas consecuencias para su cultura, que sería asimilada por la turca​ La localidad actual fue fundada en 1869 como asentamiento Plastúnskoye,​ originalmente poblado por cosacos plastún participantes en la guerra del Cáucaso. Entre 1881 y 1886 se establecieron en la localidad 57 familias georgianas y entre 1886 y 1894 otras 23 familias de esa nacionalidad. En el año 2007 la localidad fue dotada de un sistema de distribución de gas, construido desde 1997 y que tiene 6.5 km de longitud total. Lugares de interés Iglesia ortodoxa georgiana de San Nino (1993) Cementerio ortodoxo georgiano Verjneplastúnskoye. Cementerio ortodoxo georgiano Nizhneplastúnskoye. Kartódromo municipal de Sochi Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace. Sitio web no oficial Archivado el 11 de enero de 2013 en Wayback Machine. (en ruso) Sobre la localidad Archivado el 13 de agosto de 2023 en Wayback Machine. (en ruso) Mapa en maps.vlasenko.net
Plastounka

Plastounka (en russe : Пластунка; en géorgien: პლასტუნკა) est un village du sud de la Russie appartenant au raïon de Khosta qui dépend de la ville-arrondissement de Sotchi, l'ensemble faisant partie du kraï de Krasnodar. Sa population était de 2 410 habitants en 2010. Géographie Le village est situé dans la vallée de la rivière Sotchi à une dizaine de kilomètres au nord du district central de Sotchi, dans la montagne. Il se trouve à 164 kilomètres au sud-est de Krasnodar. Le village dépend administrativement de l'arrondissement rural de Baranovka qui fait partie du raïon de Khosta. Historique Avant la guerre russo-circassienne qui s'est terminée en 1864, l'endroit faisait partie d'un aoul peuplé d'Oubykhs autour du chef de clan Berzek. C'est à la limite méridionale du village que se trouvait un peuplier argenté considéré comme sacré par la tribu de Berzek. Ils se réunissent sous l'arbre pour tenir leur conseil décisif qui les amènent à prendre l'exil en 1864 en Turquie ottomane. Le village actuel est fondé en 1869 par des cosaques plastounes (d'où le nom du village) qui reçoivent des terres à cultiver, à la suite de leur participation au conflit caucasien. Mais entre 1881 et 1886, des parcelles supplémentaires sont données à 57 familles de paysans géorgiens pour s'y installer. Plus tard, ce sont 23 familles géorgiennes entre 1886 et 1894 qui viennent coloniser le territoire. C'est ainsi que le village est devenu un foyer de culture géorgienne dans la région. En 1905, il y avait 605 habitants. Le village est agité de troubles révolutionnaires en 1905. En 1917, il y avait 846 habitants. La zone est ensuite le théâtre d'affrontements entre l'Armée blanche de Dénikine et les partisans des menchéviks géorgiens, le 25 mars 1919 qui se poursuit pendant six jours. Les Soviétiques s'installent finalement en avril 1920. Le village compte 800 habitants en 1926. Un conseil communal du village est formé en 1935. En mai 1942, tous les hommes du village sont au front. Sur les 239 partis, 147 tombent au champ d'honneur. Le cimetière est devenu un cimetière géorgien avec une église construite en 1993 consacrée à sainte Nino. Un autre cimetière géorgien est également aménagé en contrebas. Plastounka est depuis lors un point de ralliement de la communauté géorgienne des environs, surtout en été. Un peu plus loin, se trouve une cascade qui est un but de promenade prisé des touristes. Plastounka est divisée entre Plastounka-la-Haute, Verkhneplastounka rive droite, et Plastounka-la-Basse, Nijneplastounka, rive gauche. Les voies les plus importantes sont la rue Leselidzé et la rue Djaparidzé. Coordonnées 43°41′4″N 39°45′42″E Notes et références Liens externes (ru) Site consacré à Plastounka (ru) Description (ru) Carte topographique Source (ru) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en russe intitulé « Пластунка » (voir la liste des auteurs). Portail de Sotchi