NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Алтайський державний педагогічний університет

Алтайський державний педагогічний університет (російською: Алтайский государственный педагогический университет) — вищий навчальний заклад в м. Барнаул Російської Федерації. Минуле Заснований 1 вересня 1933 р. як Барнаульський учительський інститут, який в 1941 р. був перетворений в педагогічний інститут, а в 1993 р. — в університет. В 2008 р. Барнаульський державний педагогічний університет став академією, а в 2014 р. знову отримав статус університету. Перший випуск Барнаульського вчительського інституту відбувся у 1935 році. Його закінчили 17 істориків, 22 мовника, 30 фізиків-математиків. Початок 1936 року був відмічений випуском 45 вчителів хімії і біології. До 1947 року 720 вчителів стали випускниками денного відділення інституту, заочне відділення підготувало 409 чол. До цих даних варто додати і 39 вчителів, які отримали вищу освіту в вечірньому педінституті. Більшість викладачів нового ВНЗ були невтомними трудівниками, зокрема перший ректор Олексій Павлович Щекотинський. Уроженець Павловського району Алтайського краю, після громадянської війни він працював спочатку сільським вчителем, а потім директором Барнаульського педагогічного технікуму. Закінчив курси при академії комуністичного виховання, при допомозі Н.К.Крупської став керівником вчительського інституту. Первісно в інституті було 6 спеціальних кафедр: фізики і математики (зав. І.Г. Соколов), мови і літератури (зав. П.Ф.Русанов), хімії (зав. П.М. Іванов), історії (зав. М.Я. Іванов), марксистсько-ленінської філософії (зав. А.П. Юферов), педагогіки (зав. О.А.Шестакова). Репресії 1937-39 рр. В 1937-39 гг. багато співробітників було репресовано, зокрема Юферов Андрій Петрович і Козир Федосій Сидорович. В 1983 році внз був нагороджений орденом Трудового Червоного Прапора. Джерела http://www.uni-altai.ru/ [Архівовано 16 травня 2011 у Wayback Machine.] В. М. Лопаткин. Ступени роста Барнаульского государственного педагогического университета Сайт Юрислингвистика АлтГПА: ресурс студентов и аспирантов http://uni-altai.ru/Journal/pedagog/pedagog_14/orig/ped_14.pdf [Архівовано 22 грудня 2009 у Wayback Machine.] https://web.archive.org/web/20111020044812/http://5ka.ru/21/38818/1.html ftp://lib.herzen.spb.ru/text/voitekhovskaya_107_14_27.pdf[недоступне посилання з червня 2019]
Volochanka

Volochanka (Russian: Волоча́нка) is a rural locality (a settlement) under the administrative jurisdiction of the district town of Dudinka in Taymyrsky Dolgano-Nenetsky District of Krasnoyarsk Krai, Russia. It is located on the Kheta River in the Taymyr Peninsula. Population: 530 people (2010 est.). History In 1932, native leaders of three nationalities, including the Dolgan and Yakuts, started a civil uprising in Volochanka against the Bolsheviks; twenty Party workers were killed and many others wounded in the event. Demographics The inhabitants include representatives of Taymyr, Dolgans, and Nganasan indigenous peoples. Infrastructure The settlement has a boarding school, kindergarten, district hospital, rural cultural center, a library, a branch of the Federal Postal Service, Department of "Telecommunications", and weather station. References External links Information about Volochanka (in Russian)
Berjosowskaja GRES

Das Berjosowskaja GRES (russisch Берёзовская государственная районная электростанция) ist ein Kohlekraftwerk in Scharypowo, Russland. Es hat eine installierte elektrische Leistung von 2,42 GW. Die Anlage gehört dem Unternehmen Unipro, der russischen Tochter des deutschen Konzerns Uniper. Als Brennstoff dient Braunkohle aus dem angrenzenden Kansk-Atschinsker Becken. Das Kraftwerk wird über zwei 14 km lange Förderbänder versorgt. Der Schornstein des Kraftwerks ist mit einer Höhe von 370 m das höchste freistehende Bauwerk Russlands außerhalb Moskaus. Geschichte Im 2015 fertiggestellten 3. Block des Kraftwerks brach 2016 ein Feuer aus. Kraftwerksblöcke Einzelnachweise
Bieriozowska Państwowa Elektrownia Rejonowa

Bieriozowska Elektrownia Cieplna (ros. Берёзовская ГРЭС, Bieriozowskaja GRES) – elektrownia węglowa w miejscowości Szarypowo w Rosji na środkowej Syberii. Na jej terenie znajduje się mierzący 370 metrów komin zbudowany w 1985 roku. Jest drugą najwyższą budowlą w Rosji, po wieży telewizyjnej w Ostankino (540 m), i piątym pod względem wysokości kominem na świecie. Zobacz też Lista najwyższych budynków na świecie Lista najwyższych wolno stojących budowli na świecie Linki zewnętrzne Artykuł o historii elektrowni wraz ze zdjęciem komina (rosyjski). ogk-4.ru. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-10-21)]. Zdjęcie na Panoramio. panoramio.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2016-10-10)].
Tschuktscha

Tschuktscha (russisch Чукча; auch Чукчинский кратер/Tschuktschinski krater) ist ein Einschlagkrater im nordwestlichen Teil der Taimyrhalbinsel in Nordsibirien, Russland. Der an der Erdoberfläche sichtbare Krater hat einen Durchmesser von sechs Kilometern und eine Tiefe von etwa 200 Metern (Meereshöhe des Kraterinneren etwa 50 m, des Kraterrandes etwa 250 m). Die Innenseite des Kraterwalls weist eine Neigung von sechs bis neun Grad auf. Über den ebenen Kraterboden erhebt sich ein etwa 30 Meter hoher Zentralberg mit einem Kilometer Durchmesser. Das Alter des Kraters wird auf weniger als 70 Millionen Jahre geschätzt (späte Kreide bis frühes Paläogen). Die umgebenden Gesteine stellen gefaltete Sedimentschichten des Neoproterozoikums bis unteren Ordoviziums dar, die von neoproterozoischen und oberpaläozoischen Gabbro- und Granitintrusionen durchbrochen werden. Das Innere des Kraters ist mit bis zu 100 Meter mächtigen Sedimenten des oberen Neogens gefüllt. An den Gesteinen des Kraterwalls sind im Gegensatz zum Zentralberg keine einschlagsbedingten Veränderungen feststellbar – vermutlich ist die Struktur während des Känozoikums tief erodiert. Der Krater wurde nach der ihn durchfließenden Tschuktscha benannt, einem linken Nebenfluss der Unteren Taimyra. Weblinks Chukcha. In: Earth Impact Database. Abgerufen am 15. Januar 2021 Чукча. In: Sibirische Sektion der Russischen Akademie der Wissenschaften, Nowosibirsk. Sibirisches Zentrum für globale Katastrophen, archiviert vom Original am 21. Februar 2008; abgerufen am 15. Januar 2021 (russisch).
Czukcza (krater)

Czukcza (ros. Чукча) – krater uderzeniowy na półwyspie Tajmyr w Rosji. Ma 6 km średnicy, skały krateru są widoczne na powierzchni ziemi. Powstał nie dawniej niż 70 milionów lat temu, w kredzie późnej lub już w kenozoiku. Utworzył się w skałach osadowych pokrywających podłoże krystaliczne. Ze znanych obecnie (2013) na Ziemi kraterów jest on położony najdalej na północ. Bibliografia Chukcha. Earth Impact Database. [dostęp 2013-11-27]. (ang.).
Craterul Chukcha

Chukcha este un crater de impact meteoritic în Peninsula Taimîr, Rusia. Date generale Are 6 km în diametru și are vârsta estimată la mai puțin de 70 milioane ani (Cretacic sau mai tânăr). Craterul este expus la suprafață. Vezi și Lista craterelor de impact de pe Pământ Lista craterelor de impact din Asia Referințe Legături externe en www.passc.net Arhivat în 8 iulie 2012, la Wayback Machine.
Чукча (кратер)

Чукча — ударный кратер на Земле, расположен на полуострове Таймыр, Красноярский край. Диаметр кратера составляет 6 километров. В рельефе выражен глубокой воронкой с крутым наклоном внутреннего склона вала, плоским днищем и центральной горкой около 1 километра в диаметре и высотой 30 метров. Образование кратера датируется поздним мелом или ранним палеогеном (75 ± 25 миллионов лет назад). Примечания Ссылки Михеева А. В. Кратер Чукча . Полный каталог импактных структур Земли. ИВМиМГ СО РАН. Дата обращения: 7 ноября 2012. Архивировано из оригинала 15 октября 2014 года. Chukcha (англ.). Earth Impact Database. Дата обращения: 7 ноября 2012. Архивировано из оригинала 8 июля 2012 года. Jarmo Moilanen. Chukcha (англ.). Impact Structures of the World. Дата обращения: 7 ноября 2012. Архивировано из оригинала 30 октября 2013 года.
Tscheko-See

Der Tscheko-See (russisch Чеко) ist ein kleiner Süßwassersee in der Region Krasnojarsk (Sibirien). Es gibt Vermutungen von Wissenschaftlern, dass dieser See ein Einschlagkrater ist, der beim Tunguska-Ereignis entstand. Diese Theorie wird jedoch auf Grund neuerer Erkenntnisse zum Alter des Sees als widerlegt angesehen. Die Bestimmung des Alters des Sees kann zur Klärung dieser Frage beitragen. Auf Karten vor 1908 ist der See nicht verzeichnet, allerdings sind Kartenwerke dieses Alters unvollständig und ungenau. Anhand der Dicke der Sedimentschicht wurde ein Alter von mehreren Tausend Jahren vorgeschlagen. Bei einer Untersuchung durch Luca Gasperini, Enrico Bonatti und Giuseppe Longo im Jahre 2007 wurde der See unter anderem mit dem Echolot untersucht. Die dabei ermittelte trichterartige Form des Sees und ein markantes Echo unterhalb des Seebodens deuten auf ein Impaktereignis hin. Ebenfalls wurde eine leichte magnetische Anomalie ermittelt, ein Hinweis auf einen metallischen Einschlagkörper. Russische Wissenschaftler haben im Januar 2017 Untersuchungsergebnisse veröffentlicht, wonach der See sehr wahrscheinlich mehr als 280 Jahre alt ist und somit als Einschlagkrater des Tunguska-Ereignisses nicht in Frage kommen dürfte. Weblinks BBC: Team makes Tunguska crater claim (englisch) Einzelnachweise
Lake Cheko

Lake Cheko (Russian: Чеко) is a small freshwater lake in Siberia, near the Podkamennaya Tunguska River, in what is now the Evenkiysky District of the Krasnoyarsk Krai. It is primarily known for its proposed relationship with the 1908 Tunguska event. Dimensions and environs Lake Cheko is a small bowl-shaped lake. It is about 500 metres (1,600 ft) long, 300 metres (980 ft) wide and 50 metres (160 ft) deep. In the lake flows the Kimchu River (Russian: Кимчу), which flows into the Chunya River (Russian: Чуня), which in turn flows into the Podkamennaya Tunguska. Lake Cheko is roughly 8 kilometres (5.0 mi) north-northwest of the epicenter of the Tunguska event. The lake is inside the blast zone, and in the probable direction of whatever caused the Tunguska event. Proposed impact origin A 1961 investigation estimated the age of the lake to be at least 5000 years, based on meters-thick silt deposits on the lake bed. However, Luca Gasperini and his co-investigators working in 2008 concluded that the sediments, isotopes, and pollen "suggest that Lake Cheko formed at the time of the Tunguska Event" and thus was only 100 years old. They also reported that acoustic-echo soundings revealed a conical shape for the lake bed, which they interpreted as consistent with an impact crater. They said the lake's long axis points to the hypocenter of the Tunguska explosion, about 7.0 km away, and they interpreted magnetic readings as indicative of a possible meter-sized chunk of rock below the lake's deepest point, that they suggested could be a meteorite. In 2008, a BBC News story on the 100th anniversary of the Tunguska Event mentioned that researchers at Imperial College London had pointed out that many of the trees surrounding the lake are older than 100 years, which suggests that the lake could not have been created by an impact in 1908. The researchers also pointed out other problems, including the morphology of the lake and the surrounding terrain, and the lack of impactor debris and ejecta, noting that the characteristics of the impactor required by the impact theory are inconsistent with existing models of the known features of the event. Other researchers have said it is unlikely that a stony meteorite in the right size range would have the mechanical strength necessary to survive atmospheric passage intact, and yet still retain a velocity large enough to excavate a crater that size on reaching the ground. In 2017, Russian scientists reported isotope evidence showing the lake is older than the Tunguska Event. See also List of possible impact structures on Earth References External links geotimes.org site with 3D reconstruction of Lake Cheko Morphobathymetric map of the Lake Cheko
Lago Cheko

El lago Cheko es un pequeño lago de agua dulce en Siberia, cerca del Río Tunguska. Posee 708 m de longitud, 364 m de anchura y 50 m de profundidad. Algunos científicos han especulado acerca de un posible origen del lago en el evento de Tunguska, una explosión ocurrida el 30 de junio de 1908 y que destruyó más de 2000 km² de la taiga en Siberia.​ El estudio de los sedimentos parece indicar que el lago tiene una edad aproximada de 100 años. Su lecho posee una forma cónica (coincidente con un cráter), y las resonancias magnéticas indican la presencia de un gran fragmento de roca sólida enterrado bajo su punto más profundo. Su ubicación parece coincidir con el epicentro de la explosión. Todo ello avala la posibilidad de que efectivamente sea un cráter fruto del incidente de Tunguska, tal vez producido por un fragmento de meteoro. Sin embargo, su tamaño no parece corresponderse con el estimado para un cráter de tales características, y muchos de los árboles que crecen junto a él poseen edades superiores a 100 años. La teoría, pues, aún está lejos de ser totalmente confirmada o rechazada y las investigaciones en la zona prosiguen. Referencias Notas Referencias seleccionadas [1] Gasperini L. et al. 2001. Geophysical/sedimentological study of a lake close to the epicenter of the great 1908 Siberian (Tunguska) Explosion. NGF Resúmenes y Procedimientos. 1:29-30. [4 Gasperini L. et al. 2007. A possible crater impact for the 1908 Tunguska event. [5 Florenskiy K. 1962. Preliminary results from the 1961 combined Tunguska meteorite expedition. Meteoritica, vol. XXIII (estudio previo que descartaba la hipótesis del cráter, indicando que el cieno del Lago Cheko tendría de 5,000 a 10,000 años de antigüedad) (enlace roto disponible en Internet Archive; véase el historial, la primera versión y la última).
Lac Tcheko

Le lac Tcheko (en russe : Чеко) est un lac de Sibérie, en Russie. Il se situe à proximité de la Toungouska Pierreuse, dans le Kraï de Krasnoïarsk. Relation avec l'événement de la Toungouska Une théorie lie ce lac à la Catastrophe de toungouska notamment par ce que le lac aurait été créé par un débris d'une possible météorite qui aurait provoqué la catastrophe. Le lac n'est en effet pas répertorié avant 1908. Cependant Luca Gasperini, géologue italien, entreprend des études sur les sédiments de ce lac en juillet 1999 et sa première publication de 2001 affirme que le lac est antérieur à l'événement de 1908. Toutefois, en 2007, le même Gasperini, cité par National Geographic, émet une hypothèse opposée : « La forme en entonnoir du bassin et des échantillons de sédiment suggèrent que le lac s'est formé dans un cratère d'impact. L'impact serait dû à un fragment de l'objet et la forme inhabituelle pour un impact à une puissante émission de gaz carbonique, de vapeur d'eau et de méthane contenus dans le pergélisol »[réf. non conforme][réf. nécessaire]. Références Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Sibérie
Lago Čeko

Il lago Čeko è un piccolo lago d'acqua dolce situato in Siberia, nei pressi del fiume Tunguska Pietrosa, nell'odierno Ėvenkijskij rajon del Territorio di Krasnojarsk. La forma di questo lago ricorda vagamente una ciotola più o meno ovale, lungo 708 metri, largo 364 metri e di circa 50 metri di profondità. L'origine del lago è dibattuta. Alcuni ricercatori ritengono che si tratti di un lago formatosi a seguito dell'impatto sul suolo terrestre di un asteroide o di una cometa, di 30-60 m di diametro, responsabile dell'Evento di Tunguska;il cratere, generatosi contemporaneamente all'impatto, si sarebbe poi riempito d'acqua grazie al fiume immissario Kimču (che fa anche da emissario), dando così origine e forma al lago stesso. Età del lago Un'indagine del 1961 inizialmente stimò che il lago doveva essere vecchio di almeno 5000 anni, sulla base di spessi metri di limo depositati sul fondo del lago. Tuttavia, un documento 2001 ipotizzo che i vari sedimenti si formarono al momento dell'Evento di Tunguska. Una recente ricerca indica che solo un metro o poco più dello strato di sedimenti sul fondo del lago è di "normale sedimentazione lacustre", il che indica un lago molto più giovane, di circa un centinaio di anni. Inoltre, nel 2009, alcuni ricercatori dell'Università di Bologna studiarono il fondo del lago e, sulla base di alcune prove di sedimentazione, hanno ribadito le conclusioni del documento stilato nel 2001, ovvero che il Lago Čeko si formò appunto al momento dell'Evento di Tunguska. Nel 2017, ulteriori analisi effettuate da ricercatori russi, hanno confutato la teoria secondo cui il lago Čeko è stato creato dall'evento di Tunguska. Le ricerche hanno usato la ricerca sul suolo per determinare che il lago ha 280 anni o anche molti di più; in ogni caso chiaramente più antico dell'evento di Tunguska. Analizzando il fondale del lago Čeko, è stato identificato uno strato di contaminazione da radionuclidi durante i test nucleari della metà del XX secolo a Novaja Zemlja. La profondità di questo strato ha dato un tasso di sedimentazione medio annuo compreso tra 3,6 e 4,6 mm l'anno. Questi valori di sedimentazione sono inferiori alla metà di 1 cm/anno calcolato da Gasperini nella loro pubblicazione del 2009 sulla loro analisi del fondale del lago Čeko nel 1999. Gli scienziati russi nel 2017, hanno contato almeno 280 di tali varve annuali nel campione di fondale lungo 126 cm estratto dal fondo del lago, il che suggerisce un'età del lago più antico dell'evento di Tunguska. Inoltre, ci sono problemi con la fisica dell'impatto: è improbabile che un meteorite sassoso del giusto intervallo di dimensioni abbia la forza meccanica necessaria per sopravvivere al passaggio atmosferico intatto, e che tuttavia mantenga una velocità abbastanza alta da scavare un cratere di quelle dimensioni una volta raggiunta la superficie della Terra. Note Voci correlate Crateri da impatto sulla Terra Evento di Tunguska
Czeko

Czeko (ros. Чеко) – małe słodkowodne jezioro na Syberii, w kształcie niecki o wymiarach: długość 708 m, szerokość 364 m, głębokość ok. 50 m, w pobliżu rzeki Podkamienna Tunguzka. Naukowcy spekulują, że powstało na skutek uderzenia meteorytu lub fragmentu komety 30 czerwca 1908 roku (tzw. katastrofa tunguska). Znajduje się na terenie Rezerwatu Tunguskiego. Przypisy Linki zewnętrzne Sadie MacMillan: Long-lost Siberian crater found?. Geotimes.org. [dostęp 2011-04-13]. (ang.).
Чеко

Чеко — озеро на северо-западе Центральнотунгусского плато в Красноярском крае. Пресное. Расположено примерно в 760 км к северо-востоку от Красноярска и всего в 8 километрах к северо-западу от эпицентра возможного падения Тунгусского метеорита. Чеко не отмечено ни на одной карте, составленной до 1929 года, что, возможно, связано с плохой изученностью местности. Через озеро протекает река Кимчу. Впадает на западе, вытекает также на западе, но севернее. Озеро принадлежит бассейнам рек: Чуня, Подкаменная Тунгуска, Енисей. Высота над уровнем моря — 354 м. Научные исследования Группа итальянских геологов из Болонского университета под руководством Луки Гасперини (итал. Luca Gasperini) выдвинула гипотезу о том, что кратером Тунгусского метеорита может быть озеро Чеко на реке Кимчу, расположенное всего в 8 километрах на северо-запад от общеизвестного эпицентра взрыва. Озеро Чеко имеет глубину до 50 м и коническую форму дна. Подобную морфологию, отличную от других сибирских озёр, невозможно объяснить обычными процессами эрозии и отложения, утверждают они. В 2008 году учёные планировали пробное бурение дна озера. Свои исследования они изложили в статьях 2007 года «Найденный кратер как возможный результат Тунгусского метеорита 1908 года» («A possible impact crater for the 1908 Tunguska Event») и 2008 года «Тунгусский метеорит и озеро Чеко: причинно-следственная связь или её отсутствие?» («Lake Cheko and the Tunguska Event: impact or non-impact?»). Учёные применили гидроакустические, радиолокационные, биологические и химические методы. В ходе работы была построена стратиграфическая модель дна озера, его батиметрическая карта, проведён химический анализ озёрных отложений. Методом годичных колец исследован возраст прилегающих деревьев. Все данные указали на то, что возраст озера Чеко не должен превышать 100 лет, что согласуется с гипотезой о том, что оно образовалось в 1908 году в результате падения небесного тела. Кроме того, исследования выявили некий крупный отражающий объект, скрытый на 10 метров ниже уровня дна озера, который может оказаться остатком космического тела. С другой стороны, ещё в 60-х годах XX века исследовавшие озеро советские учёные пришли к выводу, что оно очень старое (возрастом от 5 до 10 тыс. лет), естественного происхождения. Это же подтверждено пресс-службой Экспедиционного центра Русского географического общества в Сибирском федеральном округе в 2016 году. Так в Институте геологии и минералогии им. В. С. Соболева СО РАН радиоизотопными методами исследований возраст озёрных отложений самой глубокой только из взятых проб был определён равной 280 лет, что свидетельствует об образований донных озёрных отложений задолго до падения Тунгусского метеорита. Примечания
Чеко

Чеко (рос. Чеко) — прісне озеро в Красноярському краї (Російська Федерація). Розташовано приблизно в 760 км на північний схід від Красноярська і в 8 кілометрах на північний захід від епіцентру можливого падіння Тунгуського метеорита. Чеко не відзначено на жодній карті, складеній до 1929 року, що, можливо, пов'язано з поганою вивченістю місцевості. Опис озера Озеро Чеко — маленьке озеро у формі чаші. Близько 500 метрів в довжину і 300 метрів в ширину і 50 метрів в глибину. Через озеро протікає річка Кимчу. Впадає на заході, випливає також на заході, але північніше. Озеро належить басейнам річок: Чуня, Підкам'яна, Тунгуска, Єнісей. Вік та походження озера Перш за все необхідно визначити факт існування озера до Тунгуської катастрофи. На картах до 1929 року озеро не було позначено, жителі його наявність до катастрофи не підтверджували, однак не можна не зважати на те, що воно знаходилося в безлюдному місці тайги і важкодоступному районі, який був, можливо, просто погано вивчений. Колись вважалося, що Чеко або карстового походження, або є древнім вулканічним кратером, або створено рікою Кимчу, яка впадає в нього. Італійські дослідники з Інституту морської геології в Болоньї, аналізуючи осадові породи, заявили, що озеро Чеко було створено під час Тунгуської події 1908 року, вибуху, що знищило більше 2000 км² сибірської тайги. Передбачається, що озеро було утворено фрагментом, який вразив землю. У 60-х роках XX століття досліджували озеро радянські вчені та прийшли до висновку, що воно дуже старе (віком від 5 до 10 тис. років), природного походження. Це ж підтверджено прес-службою експедиційного центру Російського географічного товариства в Сибірському федеральному окрузі в 2016 році. Так в Інституті геології і мінералогії ім. В. С. Соболєва СО РАН радіоізотопними методами досліджень вік озерних відкладень найглибшої тільки з узятих проб був визначений рівній 280 років, що свідчить про утворень донних озерних відкладень задовго до падіння Тунгуського метеорита. Фото озера (зовн. посилання) [1] [Архівовано 20 листопада 2017 у Wayback Machine.][2] [Архівовано 29 березня 2019 у Wayback Machine.] Примітки