NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Leonid Kulik

Leonid Alekséievich Kulik (del ruso: Леонид Алексеевич Кулик) (Tartu, 19 de agosto de 1883 - 24 de abril de 1942) fue un mineralogista ruso, famoso por sus investigaciones sobre meteoritos. Particularmente importantes fueron sus trabajos sobre el evento de Tunguska. Fue educado en el Instituto Universitario Forestal de San Petersburgo y en la Universidad Estatal de Kazán. Sirvió en el ejército ruso durante la guerra ruso-japonesa, luego pasó un tiempo en prisión por sus actividades político- revolucionarias. Participó con el ejército ruso en la Primera Guerra Mundial. Terminada la guerra se convirtió en profesor, enseñando mineralogía en Tomsk. En 1920 se le ofrece un trabajo en el Museo de Mineralogía de San Petersburgo. En 1927 lideró la primera expedición soviética a investigar el evento de Tunguska, el gran evento impacto recordado en la historia ocurrido el 30 de junio de 1908 (118 años). Hizo un gran reconocimiento del lugar y entrevistó a testigos locales. El circuló por el lugar donde los árboles fueron derribados con las raíces hacia el centro. Como sea no encontró rastros del supuesto meteorito del impacto. Durante la Segunda Guerra Mundial luchó otra vez por su país, esta vez como miembro de una milicia paramilitar. Fue capturado por el Ejército Alemán y murió en un campo de prisioneros de guerra a causa de tifus.​ Honores Eponimia asteroide (2794) Kulik (cráter lunar) astroblema Kulik Referencias Enlaces externos Virtual Exploration Society: Leonid Kulik at www.unmuseum.org Шышанаў В. У пошуках «беларускага дзіва» // Культура. 2002. №14. 13-19 красавіка. С.14. [1]
Leonid Koulik

Leonid Alekseïevitch Koulik (en russe : Леонид Алексеевич Кулик ; 19 août 1883, Tartu - 14 avril 1942, Spas-Demensk) est un minéralogiste soviétique connu pour avoir dirigé plusieurs expéditions scientifiques sur l'événement de la Toungouska. Biographie Études et postes universitaires Il fait ses études à l'Institut forestier impérial de Saint-Pétersbourg, puis à l'Université de Kazan. Il sert dans l'armée russe pendant la guerre russo-japonaise, puis passe quelque temps en prison en raison d'activités politiques révolutionnaires. Il sert une seconde fois dans l'armée russe pendant la Première Guerre mondiale. Après la guerre, il enseigne la minéralogie à Tomsk. En 1920, il obtient un poste au musée minéralogique de Saint-Pétersbourg. Il dirige le département consacré aux météorites. Événement de la Toungouska De 1921 à 1939, il dirige 6 expéditions de recherche pour enquêter sur l'événement de la Toungouska, mystérieux impact qui avait eu lieu le 30 juin 1908. Il fait un voyage de reconnaissance dans la région, et interroge des témoins locaux. Il repère la région où les arbres ont été abattus et remarque que leurs racines sont toutes orientées vers un point central qu'il pense être le centre de l'impact. Cependant et malgré ses recherches, il ne retrouve pas de fragments de météorites. Seconde Guerre mondiale Pendant la Seconde Guerre mondiale, il se bat de nouveau pour son pays, cette fois dans une milice paramilitaire. Il est capturé et meurt du typhus le 14 avril 1942 dans un camp de prisonniers à Spas-Demensk alors occupée par l'armée allemande. Hommages Son nom a été donné à un cratère lunaire : Kulik (crater) (en) Son nom a été donné à un astéroïde appartenant à la Ceinture d'astéroïdes : 2794 Kulik (1978 PS3) En 1958, un timbre-poste lui est consacré Sources (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Leonid Kulik » (voir la liste des auteurs). Notes et références Liens externes Ressource relative à l'astronomie : Biographical Encyclopedia of Astronomers Portail de l’astronomie Portail de la géologie Portail de l'Union soviétique Portail de la Sibérie Portail de l’Empire russe Portail de l’Estonie
Leonid Alekseevič Kulik

Leonid Alekseevič Kulik (Tartu, 31 agosto 1883 – Spas-Demensk, 14 aprile 1942) è stato uno scienziato e mineralogista russo di origine estone. Biografia Figlio maggiore di un medico, dopo aver conseguito il diploma di scuola media che gli valse anche una medaglia d'oro, frequentò per breve tempo l'Istituto botanico di San Pietroburgo. Nel 1904 fu espulso per attività rivoluzionarie bolsceviche e nel 1906 incarcerato. Dopo queste esperienze, studiò matematica e fisica presso l'Università di Kazan nel Tatarstan, ma nel 1910 finì nuovamente in carcere e rimase sorvegliato dalle forze di polizia per quasi due anni. In seguito, ebbe modo di lavorare come ufficiale botanico sui monti Urali e di conoscere un affermato geochimico e mineralogista, Vladimir Vernadskij, che riconosciute le capacità di Kulik, lo fece appassionare alla mineralogia. Allo scoppio della prima guerra mondiale, fu arruolato nell'esercito e combatté nella Prussia Orientale. Terminato il conflitto, Kulik si trasferì nella città di Tomsk in Siberia e si arruolò nell'Armata Rossa avendo la possibilità di insegnare mineralogia nell'ateneo locale. Nel 1920 ottenne un incarico presso il museo di mineralogia dell'Accademia russa delle scienze a San Pietroburgo dove si dedicò allo studio approfondito delle meteoriti. Nel mondo accademico internazionale acquisì notorietà per aver organizzato e preso parte, tra il 1927 ed il 1939, a quattro spedizioni nel distretto di Ėvenkija nella Siberia centrale con l'obiettivo di raccogliere informazioni sull'Evento di Tunguska avvenuto nel 1908. Convinto, dopo aver visto gli alberi abbattuti, che la catastrofe fosse stata causata dall'impatto al suolo di un enorme meteorite, cercò, senza successo, di rintracciare alcuni frammenti. Lo scoppio della seconda guerra mondiale fece slittare una quinta spedizione pianificata da Kulik. Quando scoppiò la guerra Kulik aveva 58 anni, ma si unì alle file dei distaccamenti di volontari del popolo. Né l'Accademia delle Scienze né le suppliche dei colleghi e della moglie riuscirono a convincerlo a rimanere a Mosca. Morì di tifo nel 1942 in un campo di prigionia tedesco. L'asteroide 1978 PS3 è stato chiamato 2794 Kulik in suo onore, gli è stato dedicato anche un cratere lunare del diametro di 58 km. Note Voci correlate Meteoritica Evgenij Leonidovič Krinov Eugene Shoemaker Cratere Kulik Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Leonid Alekseevič Kulik Collegamenti esterni Sito dell'Università di Bologna sull'evento di Tunguska.
Leonid Koelik

Leonid Aleksejevitsj Koelik (Russisch: Леонид Алексеевич Кулик) (Tartu, 19 augustus 1883 – nabij Spas-Demensk, oblast Smolensk, 24 april 1942) was een mineraloog uit Estland met een grote interesse voor meteorieten. Hij werd opgeleid aan het Instituut voor Bosbouw in Sint-Petersburg en aan de universiteit van Kazan. Hij diende in het Russische leger tijdens de Russisch-Japanse Oorlog, daarna zat hij enige tijd in de gevangenis voor revolutionaire politieke activiteiten. Na de Eerste Wereldoorlog werd hij docent mineralogie in Tomsk. In 1920 kreeg hij een baan bij het Mineralogisch Museum in Sint-Petersburg. In 1927 leidde hij de eerste expeditie naar het gebied van de Toengoeska-explosie, de grootste meteorietinslag uit de geschreven geschiedenis, die plaatsvond in Siberië, op 30 juni 1908. Tijdens de Tweede Wereldoorlog werd hij als soldaat gevangengenomen en stierf in een Duits krijgsgevangenenkamp als gevolg van tyfus. Eerbetoon De planetoïde 2794 Kulik is naar hem vernoemd. Ook de krater Kulik op de Maan naar hem vernoemd.
Leonid Kulik

Leonid Aleksiejewicz Kulik (ros. Леонид Алексеевич Кулик, ur. 19 sierpnia 1883 w Dorpacie, zm. 24 kwietnia 1942 w Spas-Diemieńsku) – rosyjski mineralog, zajmował się badaniem meteorytów. Życiorys Ukończył studia w Instytucie Leśnictwa w Sankt Petersburgu i na Uniwersytecie w Kazaniu. Odbył służbę w armii rosyjskiej podczas wojny rosyjsko-japońskiej, później służył w rosyjskiej armii podczas I wojny światowej. Został zatrudniony w 1913 roku w Muzeum Mineralogicznym Akademii Nauk. W 1927 roku zorganizował pierwszą wyprawę mającą na celu zbadanie katastrofy tunguskiej. Badania nad tym meteorytem prowadził do 1939 roku, w tym czasie zorganizował i uczestniczył w 6 ekspedycjach badawczych. Zebrał wiele interesujących materiałów na ten temat (m.in. fotografie terenu katastrofy, badania drzew, wywiady z mieszkańcami). W 1939 roku zorganizował, a następnie kierował Komitetem ds. meteorytów Akademii Nauk ZSRR. Podczas II wojny światowej wstąpił na ochotnika do pospolitego ruszenia. Ranny dostał się do niewoli niemieckiej. Zmarł na tyfus w 1942 roku, w niemieckim obozie. Jego imieniem nazwano planetoidę (2794) Kulik. Przypisy Bibliografia И.Г. Колчинский, А.А. Корсунь, М.Р. Родригес: Астрономы (Биографический справочник). Wyd. 2. Kijów: Наукова Думка, 1977. Кулик Леонид Алексеевич. Большая советская энциклопедия. [dostęp 2011-02-11]. (ros.).
Leonid Kulik

Leonid Alekseyevich Kulik (em russo: еонид Алексеевич Кулик, 19 de agosto de 1883 — 14 de abril de 1942) foi um mineralogista russo conhecido por suas pesquisas sobre meteoritos. Biografia Nasceu em Tartu, na Estônia, e foi educado no Instituto Imperial de Silvicultura em São Petersburgo e na Universidade Estatal de Kazan. Ele serviu no exército russo durante a Guerra Russo-Japonesa, depois passou algum tempo na cadeia por atividades políticas revolucionárias. Ele então serviu com o exército russo durante a Primeira Guerra Mundial. Após a guerra, ele se tornou instrutor, ensinando mineralogia em Tomsk. Em 1920, ele foi oferecido um emprego no Museu Mineralógico em São Petersburgo. Em 1927, liderou a primeira expedição de pesquisa soviética para investigar o evento de Tunguska, o maior evento de impacto na história registrada, ocorrido em 30 de junho de 1908. Ele fez uma viagem de reconhecimento à região e entrevistou testemunhas. Ele circulou a região onde as árvores haviam sido derrubadas e se convenceu de que todas estavam voltadas para o centro. No entanto, ele não encontrou nenhum fragmento de meteorito do impacto. Durante a Segunda Guerra Mundial, ele novamente lutou por seu país, desta vez em uma milícia paramilitar. Ele foi capturado pelo exército alemão e morreu em um campo de prisioneiros de guerra devido a tifo. Referências
Leonid Kulik

Leonid Alekseievici Kulik (în rusă Леонид Алексеевич Кулик) (n. 19 august 1883, Tartu – d. 14 aprilie 1942) a fost un mineralog rus care s-a remarcat pentru cercetarea meteoriților. S-a născut la Tartu (Estonia) și a studiat la Institutul Imperial de Silvicultură din Sankt Petersburg și la Universitatea din Kazan. A slujit în armata rusă în timpul Războiului Ruso-Japonez, apoi a petrecut ceva timp în închisoare pentru activități politice revoluționare. A slujit apoi în armata rusă în timpul Primului Război Mondial. După război a devenit instructor, predând mineralogia la Tomsk. În 1920 i s-a oferit un loc de muncă la Muzeul de Mineralogie din orașul Sankt-Petersburg. În 1927 a condus prima expediție de cercetare sovietică pentru a investiga evenimentul de la Tunguska, cel mai mare impact astronomic înregistrat în istorie, care a avut loc la 30 iunie 1908. El a făcut o călătorie de recunoaștere în zonă și a vorbit cu martorii locali. A înconjurat zona unde copacii au fost doborâți și s-a convins că aceștia erau culcați la pământ cu rădăcinile întoarse către centru. Totuși el nu a găsit niciun fragment de meteorit de pe urma impactului. În timpul celui de-al Doilea Război Mondial a luptat din nou pentru țara sa, de data aceasta într-o miliție paramilitară. A fost capturat de Armata Germană și a murit de tifos într-un lagăr de prizonieri de război. Onoruri Asteroidul 2794 Kulik este numit după el. Craterul Kulik de pe Lună este numit în onoarea lui. Referințe Legături externe Virtual Exploration Society: Leonid Kulik Arhivat în 14 octombrie 2020, la Wayback Machine. at www.unmuseum.org Шышанаў В. У пошуках «беларускага дзіва» // Культура. 2002. №14. 13-19 красавіка. С.14.[1] Arhivat în 1 august 2013, la Wayback Machine.
Леонид Кулик

Леонид Алексејевич Кулик (19. август 1883 — 14. април 1942) је био совјетски стручњак за минералогију и проучавање метеорита. Биографија Године 1911, као геометар, учествовао је у рад Радијској експедицији коју је предводио Владимир Вернадски, на чијем су предлогу 1912. године постао запослен у Минералогичком музеју Санкт Петербуршке академије наука. Прошао је први светски рат, завршио је у чин поручника. Године 1918. учествовао је у експедицији професора СМ Курбатов-а, који је проучавао минералне наслаге на Уралу. Од 1918. почео је да проучава метеоритику. Године 1921., на његову иницијативу, у Минералогичком музеју основан је Метеоритски одел. Године 1924. завршио је Лењинградски универзитет са дипломом из минералогије, који је започео 1912. године. Године 1921, уз подршку академика VI Вернадског и АЕ Ферсмана, заједно са ПЛ Дрвертом, организовала је прву совјетску експедицију за проверу извјештаја о паду метеорита који долазе на Академију наука Совјетског Савеза. Показао је посебан интерес у проучавању места и околности пада Тунгуске метеорита. У годинама 1927-1939. организовали и водили шест експедиција (према другим изворима - четири експедиције) до места пада овог метеорита. Открио је радијални карактер континуираног пада шуме на месту пада, покушао да пронађе остатке метеорита, организовао ваздушну фотографију места пада, прикупио информације од сведока јесени. 1939. године, након организације Одбора за метеорите на Академији наука Совјетског Савеза, постао је његов први научни секретар. У предратним годинама активно је помогао МВ Цхистозвонову - творцу првог планетаријума у Совјетском Савезу, који му је пружио научну литературу и оптичке инструменте. На почетку Великог патриотског рата, у доби од 58 година, добровољно је за народну милицију рањен и умро на окупираној територији од тифуса у кући његове породице у граду Спас-Деменск. Сахранили су га локални становници који су задржали гроб. Гроб л. А. Кулика је предмет културне баштине. Породица Најстарија ћерка; унук - ВА Кулик-Павски (1932-2013). Кћи - ИЛ Кулик. Меморија У част ЛА Кулика именују се лунарни кратер Кулик и мала планета 2794 Кулик. 1958. године у Совјетском Савезу је издата поштанска марка посвећена научнику. Кулик приказан у роману "Пут Бро" Владимира Сорокина, у којој је једно поглавље посвећено експедиције коју је предводио Леонид Кулик на мјесту несреће у Тунгуска метеорита. Године 1928, Едвард Багритски је описао Тунгус експедиције ЛА Кулик у песми "Експлорер", где је провео следеће редове: Литература Кандиба У. Л. Живот и судбина Леонида Алексеевича Кулика // Природа. - 1990. Колчинскиј ИГ, Корсун А.А., Родригуез МГ Астрономи: Биограпхицал Референце. - 2 нд ед., Перераб. и додатни. - Киев: Наукова Думка, 1986 Колич.характеристики: 512 с. Кулик-Павски ВА Живот без легенди: Леонид Алексеевич Кулик: Хроника живота. - Волгоград: Принт. 2003. ISBN 978-5-94424-021-7. Референце Референце Публикације // Дигитална библиотека "Научно насљеђе Русије" Кулик Леонид Алексеевич - чланак из Велике совјетске енциклопедије. Ситин В. Куликова пот // У свету. - Не. 9, 1975.
Томски държавен университет

Национален изследователски Томски държавен университет (на руски: Национа́льный иссле́довательский То́мский госуда́рственный университе́т) е един от най-големите и престижни университети в Сибирска област. Университетът е и първият в азиатската част на Русия (фактически първият руски университет на изток от бреговете на Волга). Той е един от 30-ината национални изследователски университета в Руската федерация, определени с конкурс да извършват (освен обучение) и научни изследвания. История Университетът е основан с постановление на Държавния съвет на Руската империя през 1878 г. Две години по-късно започва изграждането на собствена сграда, и университетът е открит на 22 юли 1888 г., с един факултет – медицински (през 1930 г. този факултет е преобразуван в Томски медицински институт). Първият ректор на университета е Николай Александрович Гезехус. Томският университет получава статут на държавен в началото на 1920-те години. До 1957 г. в университета е действал филиал на Академията на науките на СССР. Структура Днес университетът е структуриран в 24 факултета, филиал на Новосибирския юридически институт, 5 научноизследователски института. Тук се обучават 23 000 студента, 800 аспиранта и докторанта. Гордост на университета са неговата научна библиотека (4 млн. екз., музей на редките книги) и Сибирската ботаническа градина. Култура Към университетът има сформирани симфоничен и джаз оркестър „ТГУ-62“, хор, литературно-художествен театър, състав по народни танци и други танцови състави, литературни клубове. Спорт Към университетът има шахматен клуб, клуб по туризъм, клуб по карате. Ръководство Галажинский Едуард Владимирович – ректор Майер Георгий Владимирович – президент Източници
Staatliche Universität Tomsk

Die Staatliche Universität Tomsk (oder Tomsker Staatliche Universität), kurz TSU, (russisch Томский государственный университет, kurz ТГУ) ist eine staatliche Universität in der russischen Stadt Tomsk und die älteste Universität in Sibirien. Die Tomsker Staatliche Universität wurde 1878 durch Zar Alexander II. gegründet, zehn Jahre später eröffnet und gliedert sich heute in fünf Fakultäten und 22 Abteilungen mit insgesamt 23.000 Studenten. Die Universitätsbibliothek verwahrt bedeutsame Handschriften und Urkunden aus deutscher Provenienz. Siehe auch Sibirische Staatliche Medizinische Universität Staatliche Pädagogische Universität Tomsk Polytechnische Universität Tomsk Weblinks Offizielle Website der Tomsker Staatlichen Universität Offizielle Website der Tomsker Staatlichen Universität (englisch) Einzelnachweise
Universidad Estatal de Tomsk

La Universidad Estatal Nacional de Investigación de Tomsk (TSU) (en ruso : Национа́льный иссле́довательский То́мский госуда́рственный университе́т) (ТГУ) -es la primera universidad en Siberia (en realidad, la primera universidad en Rusia al este del Volga ), su creación estuvo basada en la decisión del Consejo de Estado del Imperio Ruso, el 16 de mayo de 1878 en Tomsk. Historia La primera universidad de Siberia fue fundada en 1878 e inaugurada en 1888 como parte de un solo departamento - de medicina, que se transformó posteriormente en una Universidad Médica Estatal de Siberia. En 1934 la universidad fue nombrada en honor del revolucionario y estadista soviético ruso y líder del partido Valerián Kúibyshev, que estudió en la Facultad de Derecho de la Universidad Imperial de Tomsk en 1909, siendo expulsado de la misma al año siguiente debido a sus actividades revolucionarias.​ Delante del edificio principal del TSU pusieron su estatua en pleno desarrollo de la universidad, demolida en los años de la perestroika. En 1967 la universidad fue galardonada con la medalla de la Bandera Roja del Trabajo, y en 1980 con la Orden de la Revolución de Octubre. En 1937, los empleados del NKVD habían descubierto en la TSU a un grupo de agentes de terrorismo que trabajó "con la invención y la aplicación de sofisticados métodos de terror, en particular a través de instrumentos en silencio, por los cuales uno podría llegar a una determinada distancia mediante un tipo de agujas proyectil, con curare, o veneno."​ Departamentos Véase también Jardín Botánico de la Universidad Estatal de Tomsk Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Tomsk State University. Universidad Estatal de Tomsk — página oficial.
Università statale di Tomsk

L'Università statale di Tomsk, TSU (in russo Томский государственный университет?, ТГУ), è un'università statale situata in Siberia, Russia. Fu fondata nel 1878 a Tomsk e rappresenta la più antica università della Siberia. Storia L'ateneo dal 1878 al 1967 ha portato il nome di "Università imperiale siberiana"; l'università statale di Tomsk aprì nel 1888 con un unico dipartimento, la facoltà di medicina, che nel 1930 si separò, formando l'Università statale siberiana di medicina. Struttura L'università è organizzata nei seguenti dipartimenti: Biblioteca La biblioteca di ricerca e l'Università statale di Tomsk furono aperte nello stesso anno, 1888. Il fondatore della biblioteca è Vasilij Florinskij, fisico e scrittore, organizzatore dell'Università di Tomsk. Ad entrambe è stato dato uno status di "oggetto particolarmente prezioso del patrimonio culturale dei popoli della Federazione Russa". Nel 2016 la biblioteca conteneva 3,8 milioni di unità di deposito, tra cui più di 124.000 manoscritti e libri rari. Onorificenze Voci correlate Tomsk Università Politecnica di Tomsk Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sull'Università statale di Tomsk Wikispecies contiene informazioni sull'Università statale di Tomsk Collegamenti esterni (RU) Sito ufficiale, su tsu.ru.
Tomsks statliga universitet

Tomsk statliga universitet, (ryska: Томский государственный университет) är ett statligt universitet i Tomsk i Sibirien i Ryssland. Det grundades genom ett dekret 1878 under tsar Alexander II som den första och till 1918 den enda högre utbildningsinstitutionen i Sibirien under namnet Sibiriens Kejserliga universitet i Tomsk. Universitetet öppnade 1888 med 72 studenter och åtta lärare vid den enda fakulteten, som var den medicinska. Idag finns 23 fakulteter och institutioner och omkring 23 000 studenter. Bildgalleri Källor Historik på Tomsks statliga universitets webbplats Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tomsk statliga universitet.﻿ Tomsks statliga universitets webbplats
Томський державний університет

Національний дослідницький Томський державний університет (рос. Национальный исследовательский Томский государственный университет) — перший російський університет на теренах Сибіру (фактично перший російський університет на схід від берегів Волги), один з 39 національних дослідницьких університетів, заснований постановою Державної Ради Російської Імперії 16(28) травня 1878 року в Томську. Історія Думка про відкриття університету в Сибіру вперше була висловлена 1803 року. Намір уряду знайшов широку підтримку серед промисловців, першим жертводавцем виступив П. Г. Демидов (початковий внесок у 100 тис. рублів до дня закладки університету з приростом банківських відсотків досяг 182 тис. рублів). Найбільший внесок зробив О. М. Сибіряков (200 тис. рублів). Перший Сибірський Університет був заснований в 1880 у Проєкт будівель Університету був виконаний петербурзьким академіком архітектори О. К. Бруні і творчо втілений томським архітектором П. П. Наранович. Відкриття відбулося в 1888 року в складі єдиного факультету — медичного, який згодом був перетворений в Сибірський державний медичний університет. Першими професорами стали Н. А. Гезехус (ректор), Е. А. Леман, С. І. Залеський, С. І. Коржінський, В. Н. Великий, А. М. Зайцев, М. Ф. Кащенко, М. М. Маліїв, М. С. Догель. Заняття почалися 13 вересня 1888 лекцією професора С. І. Коржінського «Що таке життя?» Одночасно з університетом було закладено перший в Сибіру ботанічний сад, включаючи університетський гай. У 1884—1885 роках на садибі університету був влаштований перший в Томську водопровід за проєктом інженера Н. А. Ренкуля продуктивністю до 10 тисяч відер на добу, а також фонтан з басейном. Вода надходила з джерел на схилі тераси університетського гаю. Перший випуск — 31 лікар, з них 16 отримали дипломи з відзнакою, відбувся в грудня 1893. Серед перших випускників відомі фахівці А. А. Кулябко, П. В. Бутягин, С. М. Тімашов, Л. М. Прасолов, І. М. Левашов, П. Ф. Ломовіцкій, Л. І. Рубінштейн. У 1912—1913 роках споруджено будинок Наукової бібліотеки (проєкт — архітектори А. Д. Крячков, Л. П. Шишко, спостереження за будівництвом — архітектор Ф. А. Черноморченко) Видатні випускники Бердишев Г. Д. — доктор наук, професор. Болдирєв В. В. — академік АН СССР, хімік Денисов Е. В. — композитор Зуєв В. Е. — академік АН СССР, фізик Калабухов М. П. — фізик, професор Інституту фізики АН ГРСР (1941—1956), з 1956 по 1972 завідувач кафедрою загальної фізики КПІ Канель Г. І. — член-кореспондент РАН, фізик і механік Панін В. Є. — академік АН СССР, фізик Свиридов О. І. — анатом-лімфолог, хірург, доктор медичних наук Яненко М. М. — академік АН СССР, математик і механік Див. також Випускники Томського університету Джерела Посилання Офійний сайт ТГУ [Архівовано 23 липня 2013 у Wayback Machine.] (рос.) (англ.) Наукова бібліотека ТГУ [Архівовано 31 липня 2013 у Wayback Machine.] (рос.) Alma Mater: Газета ТГУ [Архівовано 24 січня 2001 у Wayback Machine.] (рос.)