NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Oblast' di Kemerovo

L'oblast' di Kemerovo (in russo Кемеровская область?, Kemerovskaja oblast') è un'oblast' della Russia che si estende nella Siberia sud-occidentale su un territorio prevalentemente montuoso (Kuzneckij Alatau e monti dell'Abakan) solcato dai fiumi Tom' e Kija e che comprende il bacino carbonifero di Kuzneck (chiamato anche Kuzbass). Ricca di giacimenti di ferro e manganese, conta importanti industrie siderurgiche, metallurgiche, chimiche e meccaniche. La capitale Kemerovo (519 800 abitanti), sul fiume Tom' nel Kuzbass, fu fondata nel 1916 e fino al 1935 si chiamò Šeglovsk. Città di rilievo La regione di Kemerovo ha visto un imponente sviluppo industriale a partire dagli anni trenta; questo ha causato l'aumento di popolazione di parecchi insediamenti, che hanno così raggiunto dimensioni ragguardevoli. Fra le principali città dell'oblast' sono, oltre al capoluogo Kemerovo: Geografia antropica Suddivisioni amministrative Rajon La oblast' di Kemerovo comprende 19 rajon (fra parentesi il capoluogo; sono indicati con un asterisco i capoluoghi non direttamente dipendenti dal rajon ma posti sotto la giurisdizione della oblast'): Città I centri abitati della oblast' che hanno lo status di città (gorod) sono 20 (in grassetto le città sotto la diretta giurisdizione della oblast', che costituiscono una divisione amministrativa di secondo livello): Insediamenti di tipo urbano I centri urbani con status di insediamento di tipo urbano sono 23 (in grassetto gli insediamenti di tipo urbano sotto la diretta giurisdizione della oblast', che costituiscono una divisione amministrativa di secondo livello): Onorificenze Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su oblast' di Kemerovo Wikivoyage contiene informazioni turistiche su oblast' di Kemerovo Collegamenti esterni (RU) Sito ufficiale, su ako.ru. (EN) Kemerovo, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Obwód kemerowski

Obwód kemerowski (ros. Кемеровская область, Kiemierowskaja obłast´), oficjalnie obwód kemerowski – Kuzbas (ros. Кемеровская область — Кузбасс) – jednostka administracyjna Federacji Rosyjskiej. Geografia Obwód leży w azjatyckiej części Rosji. Demografia W 2010 roku Rosjanie stanowili 91,80% ludności obwodu. Polaków w obwodzie kemerowskim było w roku 1959 – 3894 osoby, w roku 1982 – 2242 osoby, w roku 2002 – 1389 osób, w roku 2010 – 750 osób. Strefa czasowa Obwód kemerowski należy do krasnojarskiej strefy czasowej (KRAT). UTC +7:00 przez cały rok. Historia Obwód utworzono 26 stycznia 1943. Tablice rejestracyjne Tablice pojazdów zarejestrowanych w obwodzie kemerowskim mają oznaczenie 42 w prawym górnym rogu nad flagą Rosji i literami RUS. Zobacz też Kuźnieckie Zagłębie Węglowe Przypisy Linki zewnętrzne Strona władz obwodu
Kemerovska oblast

Kemerovska oblast (rusko Ке́меровская о́бласть) je oblast v Rusiji v Sibirskem federalnem okrožju. Na severu meji na Tomsko oblast, na severovzhodu na regijo Krasnojarsk, na vzhodu na republiko Hakasijo, na jugu na republiko Altaj, na jugozahodu na Altajski okraj in na zahodu na Novosibirsko oblast. Ustanovljena je bila 27. januarja 1943. Sklici
Кемеровска област

Кемеровска област (рус. Кемеровская область) је конститутивни субјект Руске Федерације са статусом области на јужном делу Сибирског федералног округа у азијском делу Русије. Административни центар области је град Кемерово. Етимологија Област носи име по административном центру, граду Кемерову. Град је основан 1701. године, а документи из тог времена указују да се место звало Комарово (рус. Комарово), а затим и Кеми(е)рова (рус. Кеми(е)рова). Данас преовладавају теорије да је град, највероватније добио име по туркијској речи кемер, што значи „планинска литица, падина, обала”. Становништво Види још Административна подела Русије Референце Спољашње везе
Kemerovo oblast

Kemerovo oblast (ryska: Кемеровская область, Kemerovskaja oblast) är ett oblast i södra Sibirien i Ryssland med en yta på 95 500 km² och cirka 2,8 miljoner invånare. Oblastets huvudstad är Kemerovo men Novokuznetsk är den största staden. Andra stora städer är Prokopjevsk, Leninsk-Kuznetskij, Mezjduretjensk, Kiseljovsk och Belovo. Området är känt för sina enorma kolgruvor. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kemerovo oblast.
Болшевик (остров)

Болшевѝк (на руски: Остров Большевик) е най-южният и 2-ри по големина остров от архипелага Северна Земя, разположен между Карско море на запад и море Лаптеви на изток. Административно влиза в състава на Красноярски край на Русия. Островът има форма на триъгълник, като на юг широкият 56 km проток Вилкицки го отделя от континента, на северозапад протока Шокалски (ширина 20 km) го отделя от най-големия остров в архипелага Октомврийска революция, а на югоизток протока Евгенов – от остров Старокадомски. Площ 11 312 km2. Бреговете му са силно разчленени. На северното крайбрежие, дълбоко на юг (на 60 km) се вдава залива Ахматов, а други по-големи заливи са Микоян (на северозапад) и фиорда Телман (на запад). Изграден е основно от протерозойски метаморфни шисти, пясъчници и гранитоиди. Преобладават ниските платообразни възвишения (максимална височина 935 m), преминаващи към южното крайбрежие в хълмисти равнини. Ледниците заемат 3300 km2, 31% от площта му. В крайбрежните равнини е развита мъхово-лишейникова растителност на арктическите пустини. Южното крайбрежие на остров Болшевик е открито на 21 август 1913 г. от полярната хидрографска експедиция възглавявана от руския хидрограф и полярен изследовател вицеадмирал Борис Вилкицки. От 1930 до 1932 г. руският геолог и полярен изследовател Георгий Ушаков, заедно с още трима сътрудници извършва детайлни географски, геоложки, хидрографски и картографски дейности на целия архипелаг Северна Земя, в т.ч. и на остров Болшевик. Национален атлас на Русия О-ви Северна Земя Източници
Illa Bolxevic

L'illa Bolxevic (rus: о́стров Большеви́к, romanitzat: óstrov Bolxevik) és l'illa més meridional de l'arxipèlag rus de la Terra del Nord, a l'Àrtic, entre el mar de Kara i el mar dels Làptev. És la segona illa més gran de l'arxipèlag i la més meridional. Al sud està separada del continent per l'estret de Vilkitski, i al nord-oest de l'illa de la Revolució d'Octubre per l'estret de Xokalski. L'illa, juntament amb la costa oriental del que es va anomenar Terra de l'Emperador Nicolau II, va ser descoberta per Boris Vilkitsky en el moment de l'Expedició Hidrogràfica de l'Oceà Àrtic de 1913. La seva insularitat, però, no es va demostrar fins al 1931, quan Georgy Ushakov i Nikolay Urvantsev van traçar l'arxipèlag durant la seva expedició de 1930–32. Que foren els qui li donaren aquest nom en honor dels bolxevics, els primers comunistes russos. Segons un decret aprovat l'1 de desembre del 2006 per l'extint govern regional de Taimíria, l'illa ha estat reanomenada illa de Santa Olga (остров Святой Ольги, óstrov Sviatoi Olgui) en honor de la gran duquessa Olga, assassinada durant la Revolució Russa. Té una superfície estimada d'11.312 km². És muntanyosa, amb una altitud màxima de 935 m. Un 30% de l'illa és coberta de glaceres (Leningrad, Semiónov – Tian Xanski i Kropotkin), mentre que les planes costaneres tenen una vegetació esparsa de molses i líquens. Allotja la base àrtica Prima. Referències
Bolševik (ostrov)

Bolševik (rusky Большеви́к) je ostrov v Severním ledovém oceánu u severních břehů ruské Sibiře. Je nejjižnějším a s rozlohou 11 312 km² po ostrově Říjnové revoluce druhým největším ostrovem souostroví Severní země. Na východě je omýván mořem Laptěvů, na západě Karským mořem a na jihu jej Vilkického průliv odděluje od Tajmyrského poloostrova. Zhruba ze třetiny je pokryt ledovcem a nejvyšší vrcholek je 935 metrů nad mořem. Bezledovcovou část ostrova pokrývá tundra. Ze správního hlediska patří Bolševik od 1. ledna 2007 do Tajmyrského rajónu v Krasnojarském kraji, předtím byl součástí samostatného Tajmyrského autonomního okruhu. Ostrov objevila spolu s celou Severní zemí v roce 1913 expedice Borise Andrejeviče Vilkického. Galerie Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bolschewik-Insel na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bolševik na Wikimedia Commons
Bolschewik-Insel

Die Bolschewik-Insel (russisch о́стров Большеви́к, Ostrow Bolschewik) ist eine im Arktischen Ozean nördlich des russischen Festlands gelegene Insel. Sie ist die südlichste und mit etwa 11.312 km² nach der Insel der Oktoberrevolution die zweitgrößte Insel im Sewernaja-Semlja-Archipel. Administrativ gehört sie zum sibirischen Autonomen Kreis Taimyr, welcher am 1. Januar 2007 in die Region Krasnojarsk eingegliedert wurde. Die Bolschewik-Insel ist etwa zu einem Drittel vergletschert. Die Leningrader Eiskappe erreicht eine Höhe von 874 m über dem Meer. Die eisfreien Gebiete werden von Tundra eingenommen. Die 1913 von der Hydrographischen Expedition des Nördlichen Eismeers unter Leitung von Boris Wilkizki entdeckte Insel hieß bis 1926 Swjataja Olga (deutsch: Sankt Olga). Eine Initiative zur offiziellen Wiedereinführung des alten Namens aus der Zeit Zar Nikolaus II., nach dem ursprünglich der gesamte Archipel benannt war, scheiterte 2007 an der Ablehnung durch das Regionalparlament der Region Krasnojarsk. Im Norden der Insel befindet sich die Forschungsstation Kap Baranow, die größte in der russischen Arktis. Literatur G. Gilbo: Sprawotschnik po istorii geografitscheskich naswani na pobereschje SSSR. Ministerstwo oborony Soiusa SSR, Glaw. upr. nawigazii i okeanografii, 1985, S. 43. (russisch) Weblinks Satellitenbild der Insel auf oceandots.com (Memento vom 23. Dezember 2010 im Internet Archive) (englisch) topografische Karten: T-47-XXII,XXIII,XXIV, T-47-XVI-XVII-XVIII, T-48-XIII,XIV,XV, T48-XVI, XVII, XVIII, T-47-X,XI,XII, T-48,VII,VIII,IX, T-48-X,XI,XII, T-47-IV,V,VI, T-48-I,II,III Einzelnachweise
Bolshevik Island

Bolshevik Island (Russian: о́стров Большеви́к, pronounced [ˈostrəf bəlʲʂɨˈvʲik]) is an island in Severnaya Zemlya, Krasnoyarsk Krai, Russian Arctic. The island is named after the political faction of the Soviet Union. History The island, together with the eastern coast of what was named Emperor Nicholas II Land, was discovered by Boris Vilkitsky at the time of the 1913 Arctic Ocean Hydrographic Expedition. Its insularity, however, wasn't proven until 1931, when Georgy Ushakov and Nikolay Urvantsev charted the archipelago during their 1930–32 expedition. Prima Polar Station, currently the only Polar station operating in Severnaya Zemlya, is located in this island near Cape Baranov. Geography It is the southernmost island and the second largest island in the group. The area of this island has been estimated at 11,270 km2 (4,350 sq mi). The island is mountainous reaching a height of 935 m. About 31% of Bolshevik Island, totaling over 3,300 km2 (1,300 sq mi), is covered by glaciers, the largest are Leningrad Glacier, Semyonov-Tyan-Shansky Glacier, Kropotkin Glacier, Mushketov Glacier and Aerosyomki Glacier. Most of these ice formations do not reach the sea, ending in moraines in valleys or coastal plains having a sparse vegetation of moss and lichen. Parts of the shore of the island are deeply indented, with Mikoyan Bay in the northopening to the Shokalsky Strait, as well as fjords such as Akhmatov Fjord, Thaelmann Fjord, Spartak Fjord and Partizan Fjord. Cape Unslicht (Mys Peschanyy) is the northernmost point of Bolshevik Island and Cape Neupokoyev at the SW end the southernmost. Ostrov Tash is a small island located on Bolshevik's southern shore. Lavrov Island and Blizky Island are located off the NE shore and Ostrov Lishniy off its northern tip. The group formed by the smaller Maly Taymyr and Starokadomsky islands is located further offshore off the southeastern end. Image gallery Weather conditions The weather on the island is extremely cold; the annual average temperature is −16 °C (3 °F). See also List of islands of Russia List of research stations in the Arctic References External links Media related to Bolshevik Island at Wikimedia Commons
Isla Bolchevique

La isla Bolchevique (en ruso, Остров Большевик) es una isla de Rusia localizada en el Ártico, la más meridional de las islas del grupo de Severnaya Zemlya. Con una superficie estimada de 11 031 km², es la segunda isla más grande del grupo y la 70.ª isla más grande del mundo. La isla está situada entre el mar de Kara y el mar de Láptev. Administrativamente, la isla depende del krai de Krasnoyarsk de la Federación de Rusia. Historia La isla, junto con la costa oriental de lo que se llamó Tierra del Emperador Nicolás II, fue descubierta por Boris Vilkitsky durante la Expedición Hidrográfica rusa al Océano Ártico de 1913. Su insularidad, sin embargo, no se demostró hasta 1931, cuando Georgy Ushakov y Nikolay Urvantsev trazaron mapas del archipiélago durante su expedición de 1930 a 1932.​ La estación polar Prima,​ actualmente la única estación polar que opera en Severnaya Zemlya, se encuentra en esta isla cerca del cabo Baranov.​ Geografía La isla es montañosa alcanzando una altitud de 935 m y alberga una base ártica llamado Prima. Aproximadamente el 30 % de la isla está cubierta de glaciares, mientras que las llanuras costeras tienen una escasa vegetación de musgos y liquenes. Su costa noroeste tiene algunos fiordos, siendo los más importantes fiordo Tel'mana, fiordo Spartak y fiordo Partizan. En ella se encuentra la bahía Mikoyan.​ La isla Bolchevique tiene tres sistemas glaciares: los glaciares Leningrado y Semenov Tyan-Shansky y el pequeño glaciar Kropotkin.​ Cerca de la isla hay varias islas menores del archipiélago: en la costa meridional, la a pequeña isla de Ostrov Tash; muy cerca de la costa noreste, isla Lavrov; y en el norte, Ostrov Lishniy. Ha habido una petición para cambiar el nombre de isla Bolchevique por Svyataya Olga (Santa Olga).​ Véase también Severnaya Zemlya Base aérea de la isla Bolchevique Referencias Enlaces externos Datos y fotos de satélite de las islas del grupo de las Severnaya Zemlya, disponibles en:: http://www.oceandots.com/arctic/russia./severnaya-zemlya.htm.
Bolsevik-sziget

A Bolsevik-sziget (oroszul: о́стров Большеви́к) a Szevernaja Zemlja szigetcsoport második legnagyobb területű és a legdélebben fekvő szigete, Oroszországban az Arktisz területén. A sziget területe 11 312 km², legmagasabb pontja 935 m magas. A szigeten a Prima nevű kutatóállomás működik. A sziget egy részét gleccser borítja, míg a partközeli részeken mohák, zuzmók és egyéb gyér növényzet él. Három gleccserrendszer van a szigeten a Leningrád és a Szemjonov-Tyan-Sanszkij-gleccser, valamint a jóval kisebb Kropotkin-gleccser. Az északnyugati partokon fjordok alakultak ki, ezek közül jelentősebb a Thälmann-fjord, a Szpartak-fjord és a Partyizan-fjord. Felmerült, hogy a szigetet átkeresztelik Szjvataja Olgára (Szent Olga). [forrás?] Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Bolshevik Island című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Isola Bolscevica

L'isola bolscevica (in russo остров Большевик?, ostrov Bol'ševik), è l'isola più a sud dell'arcipelago delle Severnaja Zemlja, nella sezione russa del Mar Glaciale Artico, tra il mare di Laptev e il mare di Kara, costituendo la seconda maggiore isola nel gruppo, dopo l'isola della Rivoluzione d'Ottobre, che si trova poco più a nord, separata dallo stretto di Šokal'skij. Politicamente, fa parte del Territorio di Krasnojarsk, in Russia. Geografia L'estensione di quest'isola è stata stimata attorno agli 11.312 km², questo la rende la 70ª isola per area nel mondo. L'isola bolscevica è montuosa, raggiungendo l'altitudine di 935 m, e ospita la base artica russa Prima. Circa il 30% dell'isola è coperta da ghiacciai, mentre le ampie pianure costiere hanno una sparsa vegetazione di muschi e licheni. La sua costa nord-occidentale ha alcuni fiordi, tra questi i più importanti sono: Tel'man, Spartak e Partizan. L'isola bolscevica è coperta da almeno tre sistemi di ghiacciai: il ghiacciaio Leningrad, il ghiacciaio Semënov-Tjan'-Šan'skij, e anche il piccolo ghiacciaio Kropotkin. Isole adiacenti Le seguenti isole sono vicine alla costa dell'isola bolscevica; a partire da nord, verso est in senso orario. Nella parte nord-orientale del golfo di Achmatov: Isola Lišnij (остров Лишний) Isole Vstrečnye (острова Встречные), 3 isole Isola Nizkij (остров Низкий), Isola Klin (остров Клин) Isola Ostryj (остров Острый) Isola di Lavrov (остров Лаврова, ostrov Lavrova), 1,5 km a est della costa nord-orientale. Isola Blizkij (остров Близкий), a nord della baia Neudač. Isola Morskoj (остров Морской), all'imboccatura della baia Neudač. Al largo della costa meridionale: Isole Vchodnye (острова Входные), 2 isole Isole di Tranze (oстрова Транзе), 2 isole Isola Taš (остров Таш) Isole Beregovye (острова Береговые), 2 isole a nord-ovest. Isola Zabytyj (остров Забытый), 400 m a nord di capo Baranov. Isola Sportivnyj (остров Спортивный), a nord, nel golfo di Mikojan. Isola Dvuch Tovariščej (остров Двух Товарищей), a nord, nel golfo di Mikojan. Cambiamento del nome Attualmente è in corso una richiesta formale per rinominare la "Ostrov Bolshevik" come "Svjataja Olga" (Sant'Olga). Galleria d'immagini Note Voci correlate Lista delle isole dell'arcipelago Severnaja Zemlja Isola della Rivoluzione d'Ottobre Isola Komsomolec Isola del Pioniere Isola Schmidt Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su isola Bolscevica
Bolszewik (wyspa)

Bolszewik (ros. Остров Большевик) – wyspa w archipelagu Ziemi Północnej, najbardziej wysunięta na południe część tego archipelagu. Zajmuje powierzchnię 11,3 tys. km² – stanowi drugą pod względem powierzchni wyspę archipelagu po Wyspie Rewolucji Październikowej. Wyspa ma charakter górzysty z najwyższymi szczytami osiągającymi 935 m n.p.m. Około 30% powierzchni wyspy pokrywa lodowiec. Pozostałą część porasta uboga roślinność tundrowa, głównie mchy i porosty. Na przylądku Baranowa na wyspie znajduje się rosyjska baza arktyczna Prima. Historia Ta wyspa razem z wschodnim obrzeżem Ziemi Północnej była odkryta przez Borisa Wilkickiego w 1913 podczas inicjatywy GESLO. Jej istnienie nie było potwierdzone do 1931, kiedy Gieorgij Uszakow i Nikołaj Urwancew eksplorowali archipelag. Nazwa Bolszewik została nadana po rewolucji październikowej, Wilkicki nazwał ją Wyspą Mikołaja II. Przypisy
Ilha Bolchevique

A'ilha Bolchevique (em russo: остров Октябрьской Большеви́к, óstrov Bolxevik) é a mais meridional do arquipélago russo da Terra do Norte, no oceano Árctico. Fica situada a sudeste da ilha da Revolução de Outubro, da qual está separada pelo estreito de Chokalski, e é a segunda maior ilha do grupo. Tem uma área estimada de 11.312 km². É montanhosa, com altitude máxima de 935 m. Cerca de 30% da ilha está coberta de glaciares (Leningrad, Semiónov – Tian Xanski e Kropotkin), enquanto as zonas costeiras têm vegetação espessa de musgo e líquens. Aloja a base árctica russa Prima. Foi explorada pela primeira vez pela expedição de Georgy Ushakov e Nikolay Urvantsev (1930-1932), que foram os que lhe deram este nome em honra dos bolcheviques, os primeiros comunistas russos. Segundo um decreto aprovado em 1 de Dezembro de 2006 pelo extinto governo regional da Taimíria, a ilha passou a chamar-se ilha de Santa Olga (em russo: остров Святой Ольги, óstrov Sviatoi Olgui) em homenagem da grã-duquesa Olga, assassinada durante a Revolução Russa de 1917, mas por enquanto mantém o nome original.
Boljševik (otok)

Boljševik (rusko о́стров Большеви́к) je drugi največji in najjužnejši od štirih velikih in množice majhnih otokov, ki tvorijo otočje Severna dežela v Arktičnem oceanu, katerega oblivata Karsko morje na zahodu in Morje Laptevov na vzhodu, na jugu pa ga 55 km širok preliv Vilkickega loči od celine. S površino 11.300 km² je 66. največji otok na svetu. Otok ima razbrazdano obalo s številnimi fjordi. Površje tvorijo planotasta višavja, ki dosežejo 874 m nadmorske višine, na južnem delu pa so nižja hribovja. Približno tretjino površine prekrivajo ledeniki, medtem ko je preostalo površje golo, s skromno arktično tundro. Geološko tvorijo Boljševik v glavnem neoproterozojske kamnine, datirane v obdobja do konca predkambrija. Zaradi južne lege je flora in favna Boljševika bogatejša od preostanka otočja; 20-30 % golega površja poraščajo lišaji, poleg njih pa uspeva tudi več kot 60 vrst višjih rastlin. Te vzdržujejo majhno populacijo severnih jelenov, na otoku pa prebivajo še arktične lisice in volkovi, arktični belovrati lemingi in drugi sesalci ter več deset vrst ptic med gnezditvijo. Otok kljub velikosti zaradi odročne lege in ostrega podnebja z običajnimi temperaturami daleč pod lediščem nima stalnih prebivalcev, vendar tu rusko podjetje Sezar prek svoje podružnice Sezar-Arktika od leta 2009 koplje zlato v površinskih kopih. V ta namen so postavili prebivališča za delavce in zgradili osnovno infrastrukturo v bližini zaliva Solnečnaja ob južni obali. Pred tem je bila edina sled človeka na otoku manjša meteorološka postojanka. Zgodovina Otočje je leta 1913 odkril ruski raziskovalec Boris Vilkicki, ko je pristal na sosednjem Otoku oktobrske revolucije, in ga poimenoval Dežela Nikolaja II. po takratnem ruskem carju Nikolaju II. Sprva je veljalo, da je celotno otočje en velik otok. Po strmoglavljenju monarhije v oktobrski revoluciji so ga preimenovali v Severno deželo. Šele odprava Nikolaja Urvanceva in Georgija Ušakova v letih 1931–1933 je odkrila, da gre za otočje, s čimer je Severna dežela zadnje odkrito veliko otočje na svetu. V začetku 21. stoletja je duma takratnega Tajmirskega avtonomnega okrožja podala predlog o preimenovanju otoka v Otok svete Olge v okviru predloga o preimenovanju celotnega otočja po članih dinastije Romanov, a je bil predlog zavrnjen. Leta 2007 je bil Tajmir pridružen Krasnojarskemu okraju, pod katerega zdaj spada celotno otočje. Sklici Zunanje povezave Predstavnosti o temi Boljševik v Wikimedijini zbirki
Bolsjevikön

Bolsjevikön (ryska: о́стров Большеви́к, óstrov Bolsjevík) är en ö i ögruppen Severnaja Zemlja, Krasnojarsk Kraj, Ryssland. Den är döpt efter den politiska falangen med samma namn. Geografi Bolsjevikön är den sydligaste ön i ögruppen Severnaja Zemlja i Norra ishavet mellan Karahavet och Laptevhavet. Ön har en yta på 11,270 km² och den högsta höjden är på 935 m ö.h. Bolsjevikön är den näst största (efter Oktoberrevolutionens ö) i gruppen. Det råder arktiskt klimat i området och 31% av ön är täckt av glaciärer. Historia Ögruppen upptäcktes 1913 av ryske upptäcktsresande Boris Vilkitskij under den hydrografiska expeditionen i Norra ishavet. Bolsjevikön undersöktes först under en expedition åren 1930–1932 och namngavs till bolsjevikernas ära. Referenser
Більшовик (острів)

Острів Більшовик (англ. Bolshevik Island, рос. Большевик) — острів, найпівденніший з чотирьох найбільших островів архіпелагу Північна Земля у Таймирському Долгано-Ненецькому районі Красноярського краю Росії. Географія Острів знаходиться на кордоні Карського та Моря Лаптєвих в Арктиктиці (Північний Льодовитий океан), розташовується в південній частині архіпелагу Північна Земля, що лежить на крайній півночі Красноярського краю. Має неправильну трикутну форму. Простягся з півночі — північного сходу на південь — південний захід на 180 км, при максимальній ширині до 110 км. Має площу — 11 206 км² (70-те місце у світі). Найвища вершина 935 м. Відділений від материка протокою Вількицького, а від острова Жовтневої Революції — протокою Шокальського. Острів Більшовик — безлюдний. Див. також Список островів за площею Російська гідрографічна експедиція Північного Льодовитого океану (1910-1915) Примітки Посилання Острів Більшовик // Большая советская энциклопедия : у 30 т. / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.). Severnaya Zemlya (англ.) К ИСТОРИИ КАРТОГРАФИРОВАНИЯ ЦЕНТРАЛЬНОЙ ЧАСТИ СОВЕТСКОЙ АРКТИКИ — Kapustin-Arctica Antarctica philatelia (рос.)