NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hayes Island

Hayes Island, also known as Heiss Island (Russian: Остров Хейса, romanized: Ostrov Kheysa) is an island in Franz Josef Land, Russia. It is located in the central area of the archipelago, north of Hall Island, between Champ Island and Wilczek Land. Its area is 132 km2. Hayes island is almost unglacierized, having only a small ice-cap off its centre by its northern shore. Highest point 242 m. The strait to the south of Hayes Island is known as Markham Sound (Russian: пролив Маркама), which narrows down to only 5 km at this point. On the east lies a strait known as Avstriyskiy proliv, beyond which lie the smaller Komsomol Islands. 7 km wide Proliv Yermak in the north, separates Hayes Island from the Zichy Land subgroup of the Franz Josef Archipelago. The cape on the southwestern shore of Hayes island is called Cape Ostantsovy. History Kheysa, a now abandoned Soviet rocket launching site, was located on this island. Now Hayes Island is home to the Krenkel hydrometeorological station (80°37′ N, 58°03′ E). This island (including the Komsomol Islands) was originally named after veteran Arctic explorer Isaac Hayes, who undertook a historical Polar expedition in 1850. The other island's name in English is Heiss Island, because German cartographers Germanized its name after transliterating from the Russian to the corrupted name "Heiss" (meaning "hot" in German). Adjacent islands 7 km to the east of Hayes Island's eastern shore lie the Komsomol Islands (Острова Комсомольские; Ostrova Komsomolskiye). They consist of a 7 km-long triangular island and two very small islets off its northern cape. This island group was named after the Soviet time Komsomols. There is a 1.2 km long islet located off a small bay west of Hayes Island's northeastern cape. Climate Hayes Island is in the transition zone between a tundra climate (ET) and an ice cap climate (EF) technically falling into the former due to above freezing averages in July and August but below freezing low temperatures year round. It's a frigid and unforgiving land with nonexistent summers and winters which last year round. Hayes has a very cloudy climate, with 8 months of the year receiving little to no sunshine. Although snow is more common year round, it can rain from June through October. References Location: [1] Archived 2013-11-25 at the Wayback Machine Meteorology: [2] On the (sometimes bewildering) spelling of Russian geographical names: [3] Hayes Island on Fridtjof Nansen's map: [4] Arctic Expeditions: [5] External links Location: [6] Archived 2008-01-09 at the Wayback Machine & Kheysa Pictures of Hayes Island: [7] Polar Marine Geosurveys: [8] Ages and types of rocks in Hole Hayes-1 drilled in Hayes Island: -
Isla Hayes

La isla Hayes​ (también conocida como isla Hess (en ruso: Остров Хейса, Ostrov Kheysa​) es una isla en el archipiélago de la Tierra de Francisco José, parte de Rusia. Se encuentra ubicada en la zona central del archipiélago, al norte de la isla Hall, entre la isla Champ y la tierra de Wilczek. Su superficie es de 132 km². La isla de hayes se mantiene casi sin glaciares, ya que solo una pequeña capa de hielo fuera de su centro se encuentra por su orilla norte. El punto más alto esta a 242 m. Clima Referencias Véase también Geografía de Rusia Anexo:Islas de Rusia
Île Heiss

L'île Heiss (en russe : Остров Хейса, Ostrov Kheysa) est une île de la terre François-Joseph. Géographie Située dans la zone centrale de l'archipel, au nord de l'île Hall, entre l'île Champ et la Terre de Wilczek, d'une superficie de 132 km2, elle est libre de glace sur ses côtes mais contient une calotte glaciaire de la rive nord jusqu'au centre. Son point culminant mesure 242 m d'altitude. Au sud de l'île est un détroit de 5 km nommé Proliv Markama et à l'est un autre détroit Proliv Austrisky, la sépare des îles du Komsomol. Au nord, elle est séparée de 7 km de la Terre de Zichy par le détroit Proliv Yermak. La côte sud-ouest est appelée Mys Ostantsovyy. Histoire Découverte en 1901 par Anthony Fiala, elle a été nommée à l'origine en l'honneur de l'explorateur Isaac Hayes mais les cartographes allemands ont germanisé son nom après transcription du russe et ce nom lui est resté. Une base de lancement de missiles, établie en novembre 1957, aujourd'hui abandonnée, était située sur l'île. Aujourd'hui y est installée une station hydrométéorologique. Le 12 février 1981, un avion s'est écrasé sur l'île. Données météorologiques Cartographie Galerie Notes et références Liens externes Portail de l’Arctique Portail de la Russie Portail des îles
Isola di Hayes

L'isola di Hayes (in russo Остров Хейса, ostrov Hejsa) è un'isola russa che fa parte dell'arcipelago della Terra di Francesco Giuseppe, nel Mar Glaciale Artico. Geografia L'isola si trova nella parte centrale dell'arcipelago, a nord dell'isola di Hall tra l'isola di Champ e la terra di Wilczek. L'isola di Hayes, per lo più libera dai ghiacci, ha una superficie di 132 km². Il punto più alto raggiunge i 242 m. A breve distanza dalla sua costa settentrionale si trova la piccola isola di Fersman e 7 km ad est si trova il gruppo delle isole del Komsomol da cui la divide lo stretto Austriaco. A nord lo stretto Ermak la divide dal sottogruppo delle Terra di Zichy, a sud lo stretto di Markham la separa dall'isola di Hall. Clima Storia L'isola fu avvistata nel 1874 dalla spedizione austro-ungarica del Polo Nord. Julius von Payer ritenne che fosse una penisola dell'isola di Hall. Nel 1898, fu intitolata, dai membri della spedizione Wellman, all'esploratore polare americano Isaac Israel Hayes. L'isola di Hayes è sede, dal 1957, di una stazione polare (80°37′21.76″N 58°02′25.53″E80°37′21.76″N, 58°02′25.53″E) che nel 1972 prese il nome di "Osservatorio Geofisico E. T. Krenkel'", in onore dell'esploratore polare russo Ėrnst Teodorovič Krenkel’ (Эрнст Теодорович Кренкель). Nel 2001 un incendio distrusse le strutture di alimentazione e alcuni edifici. In occasione dell'Anno polare internazionale 2007/2008, la stazione di ricerca sull'isola di Hayes è stata ricostruita attraverso una collaborazione russo-americana. Un sito di lancio di razzi sovietico, ormai abbandonato, si trova su quest'isola. Dal 1956 al 1990 dall'isola sono stati lanciati 1.950 razzi-sonda, tra i quali il tipo MR-12. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su isola di Hayes Collegamenti esterni L'isola di Hayes Archiviato il 4 febbraio 2012 in Internet Archive. nel sito dell'UNEP Mappa nautica russa dell'isola U-40_XXXIV, XXXV, XXXVI (1971) Foto dell'isola Остров Хейса
Wyspa Hayesa

Wyspa Hayesa (ros. Остров Хейса) – arktyczna wyspa należąca do Rosji, będąca częścią archipelagu Ziemia Franciszka Józefa, położona pomiędzy Wyspą Champa a Ziemią Wilczka. Na wyspie znajduje się stacja polarna Obserwatorium imienia Ernsta Krenkela. Nazwa pochodzi od nazwiska amerykańskiego polarnika Isaaca Hayesa. Utarła się jednak zniemczona nazwa – wyspa Heissa – pochodząca z tłumaczenia rosyjskiego. Odkryta w 1874 przez wyprawę Tegetthoffa. Geografia Wyspa jest niemal pozbawiona lodowca. Mała czapa zalega przy północnym brzegu. Najwyższy punkt wznosi się 242 metry nad poziom morza. Przesmyk na południu wyspy nosi nazwę Proliw Markama. W najwęższym miejscu ma 5 kilometrów szerokości. Na wschodzie znajduje się przesmyk Proliw Austriski, oddzielający wyspę od wyspy Komsomolec. Siedmiokilometrowy przesmyk Jermak na północy ogranicza wyspę od Ziemi Ziczy. Na zachód leży cieśnina Markhama. Przylądek na południowo-zachodnim brzegu wyspy nosi nazwę Ostantsowij. Bibliografia Andreas Umbreit: Hayes (Chejsa, Kheysa, Heiss) Insel - Krenkel Station. [dostęp 2013-11-27]. [zarchiwizowane z tego adresu (2013-12-02)]. (ang.).
Ilha Heiss

A ilha Heiss (em russo: Остров Хейса, Ostrov Heissa) é uma ilha do arquipélago da Terra de Francisco José, no mar de Barents, no Ártico russo. Está localizada na área central do arquipélago, a norte da ilha Hall, entre a ilha Champ e a Terra de Wilczek. Tem área de 132 km². A ilha de Heiss é quase livre de glaciares, tendo apenas uma pequena calota de gelo no centro, perto da costa norte. O seu ponto mais alto tem 242 m de altitude. O estreito a sul da ilha Heiss é conhecido como Proliv Markama, e reduz-se a apenas 5 km nesse ponto. A leste encontra-se um estreito conhecido como Proliv Austrisky, além do qual estão as ilhas menores de Komsomol. O Proliv Yermak, com 7 km de largura, a norte, separa a Ilha Heiss do subgrupo da Terra de Zichy do Arquipélago de Francisco José. O cabo na costa sudoeste da ilha Heiss chama-se Mys Ostantsovyy. Ligações externas Referências
Остров Хейса

О́стров Хе́йса — небольшой остров в составе российского архипелага Земля Франца-Иосифа. Находится на территории государственного природного заказника федерального значения «Земля Франца-Иосифа». Остров был открыт в 1901 году экспедицией Болдуина-Циглера. Назван в честь американского полярного исследователя Айзека Хейса (1832—1881). С лета 1957 года на острове расположена обсерватория имени Эрнста Кренкеля, являющаяся станцией ракетного зондирования атмосферы. Со стартовой площадки на острове Хейса в период с ноября 1957 по декабрь 1990 года было совершено 1950 успешных запусков метеорологических ракет М-100 с высотой подъёма до 100 км. Высшая точка острова — ледяной купол Гидрографов — 242 метра. Крупнейшее озеро — Космическое. По восточной части острова протекает река Романтиков с притоками. Немного к северу от острова Хейса расположен остров Ферсмана. История Остров назван американской экспедицией в честь американца Хейса (англ. Hayes), однако на современные англоязычные карты название внесено в обратной транслитерации с русского языка — как остров «Heiss» и станция «Kheysa». На острове Хейса Владимир Санин написал одну из своих самых известных книг — «Не говори ты Арктике — прощай». 12 февраля 1981 года при заходе на посадку на остров Хейса потерпел катастрофу самолёт Ил-14, вёзший оборудование и учёных для обсерватории. По состоянию на 2023 год самолёт продолжает оставаться на месте крушения. На территории острова Хейса в 2005 году по сообщениям прессы, было открыто самое северное в мире почтовое отделение «Архангельск 163100», которое должно было работать в течение 1 часа, с 10 до 11 часов во вторник, среду, четверг и пятницу. Однако, сейчас сайт Почты России уверенно заявляет, что работает оно только по средам. 11 августа 2022 года на острове Хейса заработали два пункта фундаментальной астрономо-геодезической сети (ФАГС). Пункты построены геодезистами «Роскартографии». Оба пункта оснащены спутниковой аппаратурой геодезического класса точности (Leica и Javad) и непрерывно передают навигационную информацию в Центр точных эфемерид Центра «Геодезии, картографии и ИПД». Климат Примечания Ссылки «Справочная информация по о. Хейса. (Земля Франца-Иосифа).» Архивировано из оригинала 10 апреля 2010 года. — Sevmeteo.ru Лист карты U-40-XXXIV,XXXV,XXXVI остров Галля. Масштаб: 1 : 200 000. Издание 1971 г.
Острів Хейса

Острів Хейса (рос. остров Хейса, англ. Hayes Island або англ. Heiss Island) — острів архіпелагу Земля Франца-Йосифа, що належить Росії. Адміністративно належить до Архангельської області. На північному сході острова знаходиться геофізична обсерваторія імені Ернста Кренкеля, одна з двох російських полярних станцій на Землі Франца-Йосифа. Географія Острів Хейса, маючи прощу 132 км², належить до менших островів Землі Франца-Йосифа. Він розташований посередині архіпелагу на північ від острова Галля і на південний схід від островів Чамп і Солсбері. На північний схід розташований острів Вінер-Нойштадт,а на схід — острів Вільчека. На півночі знаходиться невеликий острів Ферсмана. Острів Хейса є відносно рівним і вільним від льоду, за винятком льодовикової шапки діаметром близько півтора кілометра на північному узбережжі. Південне узбережжя характеризується базальтовими скелями. Більша частина острова вкрита осадовими відкладеннями крейдового та юрського періоду. Кілька долеритів-дайків перетинають острів з південного — сходу на північний — захід. Поміж ними є потоки талих вод. На крайньому північному сході знаходиться вулканічне кратерне озеро. Найвища точка острова — крижаний купол Гідрографів — 242 метри. Клімат На острові Хейса панує морський арктичний клімат. Середньорічна температура становить -12 °С. Тільки липень має середню температуру вищу від температури замерзання. У літні місяці часто туман. Середня вологість повітря становить понад 80 % впродовж усього року та понад 90 % у літні місяці. Цілий рік на острові дме сильний вітер, взимку переважно зі сходу, влітку — із північного заходу. Флора і фауна На острові Хейса рослинність рідкісна. Лишайники і мохи - найпоширеніші. Найпоширеніша судинна рослина — арктичний мак. На острові паруються гаги, морські побережники, арктичні поморники, полярні крячки, пуночки і білі мартини. Окрім цього, також можна спостерігати буревісників, червоношиїх гагар, великих поморників, середніх поморників, полярних, трипалих мартинів, люриків та чистунів. Зі ссавців водяться типові представники місцевої фауни: моржі, тюлені та білі ведмеді. Історія Острів був помічений австро-угорською полярною експедицією в 1874 році, але Юліус Пайєр вважав, що це півострів острова Галля. У 1898 році члени експедиції Велмана назвали його на честь американського полярного дослідника Айзека Гейса. Полярна станція розташована на острові Хейса з 1957 року. З 1965 року її було розширено до найбільшої метеорологічної станції в Арктиці. Подекуди тут працювало до 200 вчених. З 1956 по 1990 рр. з острова було запущено 1950 метеорологічних ракет типу MР-12 та М-100 з висотою підйому до 100 км. Полярну станцію назвали у 1972 році на честь російського полярного дослідника Ернста Теодоровича Кренкеля. 12 лютого 1981 року при заході на посадку на острів Хейса зазнав катастрофи літак Іл-14, який віз обладнання та вчених для обсерваторії. У 2001 році пожежа знищила об'єкти електропостачання та деякі будівлі. В рамках Міжнародного полярного року 2007/2008 науково-дослідна станція на острові Хейса була відбудована завдяки російсько-американській співпраці. Примітки
Militärakademie für rückwärtige Dienste und Transportwesen

Die Militärakademie für rückwärtige Dienste und Transportwesen „A.W.Chruljow“ (russisch Военная академия тыла и транспорта имени А. В. Хрулева) war eine militärische Bildungseinrichtung der Sowjetunion, die von Russland weitergeführt wird. Geschichte Die Akademie gehört zu den ältesten Einrichtungen in St. Petersburg. Im Jahre 1800 wurde das Institut für Verkehrsingenieure gegründet. Auf der Grundlage dieses Institutes und der 1911 gegründeten Intendantenakademie wurde 1918 die Militärwissenschaftliche Akademie der Roten Arbeiter- und Bauern-Armee gebildet. Mit der Schaffung der Akademie erfolgte eine Verlegung des Akademiesitzes nach Moskau. Von 1943 bis 1956 war der Akademiesitz in Kalinin, dem heutigen Twer, bevor er nach Leningrad, dem heutigen St. Petersburg zurück verlegt wurde. Im Jahre 1920 fand ein Zusammenschluss der Akademie mit der Finanzhochschule der Seestreitkräfte statt. Aus diesen beiden Institutionen wurde die Militärwirtschaftliche Akademie der Roten Arbeiter- und Bauern-Armee und der Roten Arbeiter- und Bauern-Flotte gebildet. Diese Einrichtung wurde 1924 aufgelöst und 1935 wieder gegründet. In den kommenden Jahren macht die Akademie weitere Namensänderungen durch. Ab 1940 wurde sie als Intendantenakademie der Roten Armee und ab 1942 Militärakademie für rückwärtige Dienste und Versorgung bezeichnet. Nach der Zusammenlegung mit der Militärakademie für Transportwesen bekam die Akademie den heutigen Namen. Auftrag Ziel dieser Einrichtung ist die Ausbildung von Kommandeuren und Ingenieuren aller Laufbahnen der rückwärtigen Dienste. Daneben beschäftigt sie sich mit der Erforschung der Probleme der rückwärtigen Sicherstellung.
Wojskowa Akademia Logistyki i Transportu

Wojskowa Akademia Logistyki i Transportu (ros. Военная академия тыла и снабжения) – radziecka i rosyjska uczelnia wojskowa, pierwotnie w Piotrogrodzie, następnie w Charkowie, a obecnie znów w Petersburgu. Istniejąca w Petersburgu Akademia Intendencka została po rewolucji, 15 marca 1918, przekształcona w Wojskowo-Ekonomiczną Akademię RChA (Военно-хозяйственная академия РККА); w październiku 1920 połączono ją z Wyższą Szkołą Finansowo-Ekonomiczną Marynarki Wojennej w jedną placówkę – Akademię Wojskowo-Ekonomiczną RChAC i RChFC (Robotniczo-Chłopskiej Armii Czerwonej i Robotniczo-Chłopskiej Floty Czerwonej). W latach 1924–1925 Akademia została zreorganizowana – zdecentralizowana, jej fakultety zostały w większości przejęte przez inne placówki. W 1932 r. w Moskwie utworzono Akademię Wojskowo-Transportową. W 1935 r. w Charkowie utworzono ponownie Akademię Wojskowo-Ekonomiczną, 16 lutego 1939 otrzymała ona imię W. M. Mołotowa Od 1942 r. akademia nosiła nazwę Wojskowa Akademia Logistyki i Zaopatrzenia (Военная академия тыла и снабжения). 1 czerwca 1956 Wojskowa Akademia Logistyki i Zaopatrzenia oraz Akademia Wojskowo-Transportowa zostały połączone w Wojskową Akademię Logistyki i Transportu (Военная академия тыла и транспорта). Uczelnia podlega zastępcy ministra obrony Federacji Rosyjskiej, odpowiedzialnego za organizację materiałowo-technicznego zabezpieczenia wojsk (sił) Przypisy
Верхопуйский

Верхопуйский — посёлок в Вельском районе Архангельской области. Входит в состав Тёгринского сельского поселения. География Посёлок расположен в южной части области на расстоянии примерно в 70 километрах по прямой к северо-западу от районного центра Вельска. Часовой пояс Посёлок Верхопуйский как и вся Архангельская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00. Население Численность населенияГод2703003303603904204504802002200420062008201020122014ВерхопуйскийСтатистика населения.mw-chart-43e0cb0df93a309bf20f03c18b1e8f205babd49c6abbdfd1181c9ec007d301265de84855608ea92797cfa55c8ed7fea2685f1a5b5ddbb962d37ca736596b42d4__zr220219-cls-1136341:hover{pointer-events:none}.mw-chart-43e0cb0df93a309bf20f03c18b1e8f205babd49c6abbdfd1181c9ec007d301265de84855608ea92797cfa55c8ed7fea2685f1a5b5ddbb962d37ca736596b42d4__zr220219-cls-1136342:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-43e0cb0df93a309bf20f03c18b1e8f205babd49c6abbdfd1181c9ec007d301265de84855608ea92797cfa55c8ed7fea2685f1a5b5ddbb962d37ca736596b42d4__zr220219-cls-1136343:hover{cursor:pointer}.mw-chart-43e0cb0df93a309bf20f03c18b1e8f205babd49c6abbdfd1181c9ec007d301265de84855608ea92797cfa55c8ed7fea2685f1a5b5ddbb962d37ca736596b42d4__zr220219-cls-1136344:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-43e0cb0df93a309bf20f03c18b1e8f205babd49c6abbdfd1181c9ec007d301265de84855608ea92797cfa55c8ed7fea2685f1a5b5ddbb962d37ca736596b42d4__zr220219-cls-1136345:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Национальный состав Согласно результатам переписи 2002 года, в национальной структуре населения русские составляли 92 % из 472 чел.. Примечания
Верхопуйський

Верхопуйський (рос. Верхопуйский) — селище в Вельському районі Архангельської області Російської Федерації. Населення становить 394 особи. Входить до складу муніципального утворення Тегринське муніципальне утворення. Історія Від 1937 року належить до Архангельської області. Від 2004 року належить до муніципального утворення Тегринське муніципальне утворення. Населення Примітки
Синега-Лесопункт

Синега-Лесопункт — посёлок в Вельском районе Архангельской области. Входит в состав Усть-Вельского сельского поселения. География Посёлок расположен в южной части области на расстоянии примерно в 18 километрах по прямой к западу от районного центра Вельска. Часовой пояс Посёлок Синега-Лесопункт как и вся Архангельская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00. Население Численность населенияГод2002202402602803002002200420062008201020122014Синега-ЛесопунктСтатистика населения.mw-chart-34a6ab6ae680bc04193088152b1016aa59873068acd9ff3f5761993c413843e1daa70e2ba316241c7ad829d40f869cbf8160ef36132c58239393c8bb970e131d__zr220221-cls-1136351:hover{pointer-events:none}.mw-chart-34a6ab6ae680bc04193088152b1016aa59873068acd9ff3f5761993c413843e1daa70e2ba316241c7ad829d40f869cbf8160ef36132c58239393c8bb970e131d__zr220221-cls-1136352:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-34a6ab6ae680bc04193088152b1016aa59873068acd9ff3f5761993c413843e1daa70e2ba316241c7ad829d40f869cbf8160ef36132c58239393c8bb970e131d__zr220221-cls-1136353:hover{cursor:pointer}.mw-chart-34a6ab6ae680bc04193088152b1016aa59873068acd9ff3f5761993c413843e1daa70e2ba316241c7ad829d40f869cbf8160ef36132c58239393c8bb970e131d__zr220221-cls-1136354:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-34a6ab6ae680bc04193088152b1016aa59873068acd9ff3f5761993c413843e1daa70e2ba316241c7ad829d40f869cbf8160ef36132c58239393c8bb970e131d__zr220221-cls-1136355:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Национальный состав Согласно результатам переписи 2002 года, в национальной структуре населения русские составляли 97 % из 255 чел.. Примечания
Синега-Лісопункт

Синега-Лісопункт (рос. Синега-Лесопункт) — селище в Вельському районі Архангельської області Російської Федерації. Населення становить 287 осіб. Входить до складу муніципального утворення Усть-Вельське муніципальне утворення. Історія Від 1937 року належить до Архангельської області. Від 2004 року належить до муніципального утворення Усть-Вельське муніципальне утворення. Населення Примітки
Кишерма

Кишерма — деревня в Вельском районе Архангельской области. Входит в состав муниципального образования «Хозьминское». География Деревня расположена в 35 километрах на северо-запад от города Вельск на левом берегу реки Вель. Ближайшие населённые пункты: на западе деревня Мауркинская и посёлок Хозьмино, являющийся административным центром послеления. Часовой пояс Кишерма, как и вся Архангельская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00. Население Численность населенияГод1451501551601651701751802002200420062008201020122014КишермаСтатистика населения.mw-chart-80a07b7dbc39787478715eca7f7043190798022d290148c35957a41d9687577847030fa68e0f26de06a2b8e8b24f25dc59429d7ccb5ae942c71ec559f1f1d61c__zr210777-cls-1086588:hover{pointer-events:none}.mw-chart-80a07b7dbc39787478715eca7f7043190798022d290148c35957a41d9687577847030fa68e0f26de06a2b8e8b24f25dc59429d7ccb5ae942c71ec559f1f1d61c__zr210777-cls-1086589:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-80a07b7dbc39787478715eca7f7043190798022d290148c35957a41d9687577847030fa68e0f26de06a2b8e8b24f25dc59429d7ccb5ae942c71ec559f1f1d61c__zr210777-cls-1086590:hover{cursor:pointer}.mw-chart-80a07b7dbc39787478715eca7f7043190798022d290148c35957a41d9687577847030fa68e0f26de06a2b8e8b24f25dc59429d7ccb5ae942c71ec559f1f1d61c__zr210777-cls-1086591:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-80a07b7dbc39787478715eca7f7043190798022d290148c35957a41d9687577847030fa68e0f26de06a2b8e8b24f25dc59429d7ccb5ae942c71ec559f1f1d61c__zr210777-cls-1086592:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} История Указана в «Списке населённых мест по сведениям 1859 года» в составе Вельского уезда Вологодской губернии под номером «2216» как «Кишаромское». Насчитывала 37 дворов, 132 жителя мужского пола и 134 женского. В материалах оценочно-статистического исследования земель Вельского уезда упомянуто, что в 1900 году в административном отношении деревня входила в состав Хозьминского сельского общества Есютинской волости. На момент переписи в селении Кишаромское находилось 61 хозяйство, в которых проживало 185 жителей мужского пола и 181 женского. Достопримечательности Часовня Георгия Победоносца Объект культурного наследия № 2900001035 — Деревянная часовня, построенная в конце 19 века. Перестроена под жилой дом Усадьба Золотых И.И. Объект культурного наследия № 2900621000 Усадьба Черных А.П. Объект культурного наследия № 2900622000 Примечания
Кишерма

Кишерма (рос. Кишерма) — присілок в Вельському районі Архангельської області Російської Федерації. Населення становить 157 осіб. Входить до складу муніципального утворення Хозьминське муніципальне утворення. Історія Від 1937 року належить до Архангельської області. Від 2004 року належить до муніципального утворення Хозьминське муніципальне утворення. Населення Примітки