NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kostomukscha

Kostomukscha (russisch Костомукша, karelisch Koštamuš, finnisch Kostamus) ist eine Mittelstadt mit 28.436 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010) in der russischen Teilrepublik Karelien unweit der Grenze zu Finnland. Sie liegt ungefähr 1000 Kilometer nördlich von Sankt Petersburg sowie 400 km nordwestlich von Kareliens Hauptstadt Petrosawodsk. Geschichte Kostomukscha ist einer der jüngsten Orte Kareliens. Es entstand 1977 beim Bau eines Eisenerz-Bergbaukombinats und erhielt seinen Namen nach dem nahe gelegenen Kostomukscha- bzw. Kostamus-See, dessen Hydronym (Gewässername) wiederum finno-ugrischen Ursprungs ist. Der Gründungsjahrestag Kostomukschas wird von den Einheimischen jeweils am 1. Mai gefeiert. Den Stadtstatus erhielt die Siedlung am 25. April 1983, und ein Jahr später wurde auch das Bergbaukombinat endgültig fertiggestellt. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft und Infrastruktur Das Bergbaukombinat von Kostomukscha (heute: Aktiengesellschaft Karelski Okatysch) ist bis heute der Hauptbetrieb der Stadt, in dem rund eine Hälfte der Bevölkerung beschäftigt ist. Weitere wichtige Betriebe gibt es im Bereich der Holz- und der Nahrungsmittelindustrie. Aufgrund der Nähe zu Finnland existieren mehrere Industrieprojekte in Zusammenarbeit mit ausländischen Unternehmen, darunter eine Holzfabrik mit Ikea-Beteiligung sowie ein russisch-finnisches Joint Venture zur Herstellung von Fahrzeugteilen für Volvo-Produkte. In jüngster Zeit erlebt auch der internationale Tourismus in Kostomukscha, wie auch in anderen grenznahen Gebieten Kareliens, einen Aufschwung. Die Stadt besitzt einen Eisenbahnanschluss an einer Nebenstrecke der Murmanbahn von Sankt Petersburg nach Murmansk. Zudem gibt es eine nur für den Güterverkehr genutzte Eisenbahnverbindung nach Finnland. Kultur Im Sommer feiert die Stadt das Volksfest Den Gornjaka („Tag des Bergbauern“). Kostromukscha ist auch bekannt für sein Kammermusikfestival. Söhne und Töchter der Stadt Alexei Dmitrijewitsch Krutschinin (* 1991), Eishockeyspieler Städtepartnerschaften Kostomukscha unterhält seit 1986 eine Städtepartnerschaft mit der finnischen Nachbarstadt Kuhmo. Die ist jedoch seit Frühjahr 2022 wegen des russischen Überfalls auf die Ukraine ausgesetzt. Literatur Saskia Geisler: Finnische Bauprojekte in der Sowjetunion. Politik, Wirtschaft, Arbeitsalltag (1972–1990), Stuttgart: Franz Steiner Verlag 2021. Siehe auch Grenze zwischen Finnland und Russland Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website von Kostomukscha (russisch, englisch) Inoffizielle Website kostamus.net (russisch) Kostomukscha auf mojgorod.ru (russisch)
Kostomuksha

Kostomuksha (en ruso: Костому́кша) es una ciudad ubicada en el noroeste de la república de Carelia, Rusia, a 30 km al este de la frontera con Finlandia. Su población en el año 2010 era de 28 500 habitantes.​ Historia Se fundó en 1977 y se pobló con habitantes procedentes del noroeste de la Unión Soviética. Principalmente fue construida por compañías de construcción finlandesas, según un acuerdo entre los gobiernos soviético y finlandés. Obtuvo el estatus o categoría de ciudad en 1983. Posteriormente fue ampliada por compañías de construcción soviéticas, pero siempre manteniendo el estilo finlandés de tener muchos espacios verdes o parques.​ Administración Está constituida administrativamente como ókrug urbano, es decir, no pertenece a ningún raión y está directamente subordinada a la república. En su territorio se incluyen como pedanías la aldea de Voknávolok, el posiólok de Zarechnyi y las aldeas despobladas o casi despobladas de Ládvozero, Póngaguba, Súdnozero y Tóloreka.​ Referencias
Kostomoukcha

Kostomoukcha (en russe : Костомукша ; en finnois : Kostamus) est une ville de la république de Carélie, en Russie. Sa population s'élevait à 28 716 habitants en 2013. Géographie Kostomoukcha se trouve sur la rive du lac Kontoki, à 30 km de la frontière finlandaise et à 360 km au nord-ouest de Petrozavodsk. Histoire La ville a été fondée en 1977 comme une commune urbaine et peuplée par des habitants de diverses régions de l'Union soviétique. Elle a été construite par des entreprises de bâtiment finlandaises, suivant un accord entre l'Union soviétique et le gouvernement finlandais. Elle a le statut de ville depuis 1983. La ville a été développée par la suite par ses entreprises de construction soviétiques, et comprend de nombreux espaces verts. Population Recensements (*) ou estimations de la population Culte La cathédrale de l'Intercession est le siège de l'éparchie de Kostomoukcha de l'Église orthodoxe russe. Économie L'économie de la ville repose sur l'extraction et la préparation du minerai de fer par la société OAO Karelski Okatych (sigle GOK, russe : ОАО "Карельский окатыш"), avec environ cinq mille employés, une usine de meubles et des entreprises forestières. L'extraction de minerai de fer a laissé un énorme trou près de l'usine. L'entreprise finlandaise PKC Group Oy possède des usines de faisceaux de câbles ("AEK" LLC) et d'électronique ("Electrokos" LLC). La compagnie suédoise Swedwood, filiale d'IKEA, construit un complexe de transformation du bois comprenant une scierie et une usine de meubles. Tourisme Chaque été, Kostomoukcha accueille un festival de musique de chambre, auquel participent des musiciens, des orchestres et troupes de théâtre de Moscou, Saint-Pétersbourg et d'autres villes de Russie. En été, la ville jouit de plus de deux mois de soleil et de nombreux habitants passent du temps dans leurs datchas, généralement situées sur les rives d'un des nombreux lacs des environs, qui attirent aussi les pêcheurs en raison de leurs eaux poissonneuses. Comme en Finlande, le sauna est très populaire. En hiver, le ski et le biathlon sont très populaires. La plupart des visiteurs viennent de Finlande. Il y a un grand parc national près de la ville avec une population de rennes et des castors d'origine canadienne, introduits en Finlande mais qui ont émigré en territoire russe. Une partie du parc national s'étend sur le territoire finlandais voisin. Mais le tourisme et les activités récréatives sont interdits dans le parc national. Galerie Notes et références Voir aussi Liens externes (ru) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Ressource relative à la géographie : OKATO (ru) Informations sur Kostomoukcha Liens internes Subdivisions de la république de Carélie Portail de la Russie
Kostomukša

Kostomukša (in russo Костомукша?, in careliano Koštamuš e in finlandese Kostamus) è una città della Russia nella Repubblica di Carelia, che ospita una popolazione di circa 29.000 abitanti. La città è situata sulle rive del lago Kontokki a circa 400 km a nord di Petrozavodsk e 35 km dal confine con la Finlandia. Fondata nel 1977 dopo l'apertura di alcuni importanti stabilimenti siderurgici, ha ottenuto lo status di città nel 1983. La popolazione è di origine Finlandese per il 51% e svedese per oltre il 34% avendo così un'influenza Russa molto bassa Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kostomukša Collegamenti esterni (RU) Sito ufficiale, su kostomuksha-city.ru.
Kostomoeksja

Kostomoeksja (Russisch: Костомукша; Fins: Kostamus) is een stad in de Russische autonome republiek Karelië. De stad op 30 km van de Finse grens aan de oever van het Kontokimeer. Als geplande nederzetting werd de plaats in 1977 gesticht en bevolkt met mensen uit verscheidene delen van de toenmalige Sovjet-Unie. Kostomoeksja werd grotendeels opgebouwd door Finse bedrijven, in het kader van herstelbetalingen na de vervolgoorlog. De stadsstatus werd verkregen in 1983. Later werd de stad verder gebouwd door Sovjet-bouwfirma's. Kostomoeksja heeft, naar sovjet-ideologie, veel groene open ruimtes. De voornaamste reden tot de ontwikkeling van de stad is de nabijgelegen ijzermijn. De mijnbouwactiviteiten hebben een groot gat vlak bij de stad gecreëerd. De bijhorende ijzer-raffinaderij is goed voor ongeveer 5000 arbeidsplaatsen. Verder is er houtverwerkende industrie: een industriële zagerij en een meubelfabriek. Kostomoeksja is aangesloten op het spoornet, heeft een luchthaven (zonder regelmatige vluchten) en ligt aan een nationale weg. Vlak bij de stad ligt een nationaal park, met een rendier- en beverpopulatie. De bevers van Canadese origine werden uitgezet in Finland, maar een deel migreerde over de grens. Ook aan de Finse zijde van de grens is er een nationaal park. Toerisme en recreatie binnen het park zijn verboden. Elke zomer is er een kamermuziekfestival, dat voornamelijk Russische deelnemers trekt. In de zomer is er gedurende 2 maanden ononderbroken zonlicht; de bewoners spenderen deze tijd voornamelijk in hun Datsja's, die vooral aan de oevers van de vele meren in de omgeving gelegen zijn. De hengelsport is dan ook populair. In de winter zijn langlauf en biatlon de voornaamste sporten. De meeste buitenlandse bezoekers zijn Finnen.
Kostomuksza

Kostomuksza (fiń. Kostamus, ros. Костомукша) – miasto w północno-zachodniej Rosji, na terenie wchodzącej w skład tego państwa Republiki Karelii. Położenie Kostomuksza leży w Rejonie miejskim Kostomukszy, w pobliżu jeziora Kostomuksza, od którego wzięła nazwę, kilkanaście kilometrów od granicy z Finlandią. Historia Kostomuksza powstała w 1977 r. jako osada typu miejskiego zbudowana w związku z budową kombinatu powstałego w celu eksploatacji lokalnych złóż rudy żelaza. Szybki rozwój i wzrost liczby mieszkańców spowodowały, iż w 1983 r. miejscowość otrzymała prawa miejskie. Ludność Kostomuksza liczy 29761 mieszkańców (1 stycznia 2005 r.). Jest ona jedynym miastem na terenie rejon miasta Kostomuksza i skupia niemal całość (98%) ludności tej jednostki podziału administracyjnego. Zdecydowaną większość populacji stanowią Rosjanie. Po gwałtownym przyroście populacji miasta w latach 80. ostatnio widoczny jest pewien ubytek liczby mieszkańców, nie jest on jednak tak wyraźny, jak w wielu innych miastach Karelii. Od połowy lat 90. miasto utraciło niespełna 5% mieszkańców. Zmiany liczby mieszkańców miasta Gospodarka Po rozpadzie Związku Radzieckiego gospodarka miasta, jak i całej Karelii znalazła się w kryzysie, jednak nie jest on tak głęboki, jak pozostałych częściach kraju, a to dzięki relatywnie dobrej koniunkturze na lokalne produkty a także bliskości granicy z Finlandią. Kostomuksza jest jednym z centrów gospodarczych Karelii. W mieście znajduje się przemysł hutniczy i związany z eksploatacją rud żelaza, który jest podstawą lokalnej gospodarki a także drzewny, celulozowo-papierniczy oraz lekki. W miejscowości zlokalizowane są także zakłady przemysłu spożywczego, zatrudniające zwykle niewielką liczbę osób i produkujące na potrzeby lokalnego rynku. Istotne znaczenie w gospodarce miasta odgrywają szeroko rozumiane usługi. W mieście ma siedzibę zarząd Parku Narodowego „Kalewalskij”. Zobacz też Karelia rejon miasta Kostomuksza Przypisy
Kostomuksja

Kostomuksja (ryska: Костомукша, Kostomuksja; karelska: Koštamuš; finska: Kostamus) är en stad i västra Karelska republiken i nordvästra Ryssland. Invånarantalet är ungefär 29 000. Kostomuksja ligger vid sjön Kontoki, cirka 30 kilometer från gränsen till Finland. De närmaste städerna är Kuhmo och Kajana i Finland. Staden grundades 1977 och befolkades från olika regioner i Sovjetunionen. Orten fick stadsstatus 1983. Näringslivet domineras av en järngruva med förädlingsverk, vars produktion transporteras via Vartiusbanan till Karleby hamn i Finland. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kostomuksja.
Krassawino

Krassawino (russisch Красавино) ist eine Kleinstadt in Nordwestrussland. Sie liegt in der Oblast Wologda und hat 7003 Einwohner (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Die Stadt liegt etwa 650 km nordöstlich der Oblasthauptstadt Wologda an der Nördlichen Dwina. Krassawino ist dem Rajon (Landkreis) Weliki Ustjug administrativ unterstellt. Dessen Verwaltungszentrum Weliki Ustjug befindet sich 25 km südlich von Krassawino. Weitere nahe gelegene Städte sind Kotlas (32 km nördlich) und Solwytschegodsk (46 km nordöstlich). Geschichte Krassawino entstand 1848 mit Eröffnung einer Leinenweberei durch einen Archangelsker Kaufmann. Nachdem die Fabrik Ende der 1850er-Jahre an den Industriellen Jakow Gribanow überging und daraufhin wesentlich erweitert wurde, avancierte sich die Weberei zu den führenden russischen Herstellern von Leinenfasern und exportierte ihre Produktion auch ins Ausland. Nach der Oktoberrevolution 1917 wurde die Fabrik verstaatlicht und einige Jahre später in ein Kombinat umfunktioniert. Etwa zugleich wurde Krassawino offiziell eine Siedlung städtischen Typs, bis es im Jahre 1947 Stadtrecht erhielt. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft und Verkehr Auch heute noch ist die ehemalige Leinenweberei das bekannteste Unternehmen in Krassawino und stellt unter anderem qualitativ hochwertige gemusterte Handtücher, Servietten und Tischdecken her. Darüber hinaus ist eine Ziegelei und ein Wärmekraftwerk in Betrieb. Über eine parallel dem Flusslauf der Nördlichen Dwina verlaufende Landstraße ist Krassawino mit Rajonzentrum Weliki Ustjug verbunden. Drei Kilometer westlich der Stadt gibt es seit 1970 einen kleinen Bahnhof. Persönlichkeiten Wladimir Polujachtow (* 1989), Fußballspieler Einzelnachweise Weblinks Krassawino auf mojgorod.ru (russisch)
Krasávino

Krasávino (ruso: Краса́вино) es una ciudad rusa, ubicada en la esquina nororiental de la óblast de Vólogda. A efectos de desconcentración administrativa de los órganos federales y de la óblast, se considera parte del territorio urbano de Veliki Ústiug, ciudad directamente subordinada a la óblast.​ A efectos de autogobierno local, carece de ayuntamiento propio, ya que desde 2022 forma parte del ókrug municipal que dicho territorio urbano forma junto con el vecino raión homónimo.​ En 2023, la ciudad tenía una población de 5460 habitantes.​ Se ubica junto a la orilla occidental del río Dviná Septentrional, unos 25 km al norte de Veliki Ústiug, cerca del límite con la óblast de Arcángel.​ Historia Hasta principios del siglo XIX era un terreno rústico, cuyo único interés especial era que albergaba dachas de los comerciantes de Veliki Ústiug. En la década de 1840 se abrió aquí la primera fábrica industrializada de productos de lino del Imperio ruso, que funcionaba con máquinas de última generación traídas de Inglaterra. En torno a la fábrica se desarrolló la localidad, que a finales del siglo llegó a tener su propia iglesia y una estación de ferrocarril de vía estrecha. La Unión Soviética expropió la fábrica, que durante casi todo el siglo XX funcionó bajo control estatal. Adoptó el estatus de ciudad en 1947, y en las décadas siguientes llegó a tener más de diez mil habitantes. Luego de la disolución de la Unión Soviética, la fábrica volvió a privatizarse, pero no pudo seguir compitiendo debido a la falta de modernización de las instalaciones en la época soviética, por lo que se cerró en 2012. La ciudad se halla en una situación de declive demográfico, ya que su economía dependía notablemente de dicha fábrica y actualmente sobrevive con industrias menores.​​ Referencias
Krassavino

Krassavino (en russe : Красавино) est une ville de l'oblast de Vologda, en Russie, dans le raïon Velikooustiougski. Sa population s'élevait à 6 616 habitants en 2013. Géographie Krassavino est située sur la Dvina septentrionale, au nord de l'oblast, à 414 km au nord-est de Vologda. Les villes les plus proches sont Veliki Oustioug, à 24 km (27 km par la route) au sud-ouest, et Kotlas, dans l'oblast d'Arkhangelsk, à 32 km (35 km par la route) au nord. Histoire Krassavino abrite l'une des plus anciennes usines de transformation du lin, en Russie, bâtie en 1848. En 1899-1914, un certain nombre de squelettes d'énormes reptiles datant du Permien, ont été retrouvés dans les environs de Krassavino. Krassavino accéda au statut de commune urbaine en 1927 puis à celui de ville en 1947. Population Recensements (*) ou estimations de la population Notes et références Liens externes (ru) Informations sur Krassavino (ru) Cartes topographiques Portail de la Russie
Krasnoye Selo

Krasnoye Selo (Russian: Кра́сное Село́, lit. Red (or Beautiful) Village) is a municipal town in Krasnoselsky District of the federal city of Saint Petersburg, Russia. It is located south-southeast of the city center. Population: 44,323 (2010 census); 44,081 (2002 census). It was founded in the early 18th century as simply Krasnoye, as a suburban village south of Saint Petersburg. In 1764, the village had a paper mill, located near the road leading to Saint etersburg. During the 19th century, Krasnoye Selo developed as a recreational suburb of the capital with numerous summer dachas and villas, including the summer residences of the royals. In 1884, the famous airplane designer Alexander Mozhaysky tested his early monoplane there and achieved a power-assisted take off or 'hop' of 60 to 100 feet (18 to 30 m). In late pre-revolutionary times, Krasnoye Selo was the location of the annual military manoeuvres presided over by the ruling emperor himself. It was in Krasnoye Selo that on Saturday, July 25, 1914, the council of ministers was held at which Tsar Nicholas II decided to protect Serbia in its conflict with Austria-Hungary, thereby bringing about Russia's entrance in the First World War. During the Second World War, Krasnoye Selo was under Nazi German occupation from 12 September 1941 to 19 January 1944. Krasnoye Selo was granted town status in 1925 and was in 1973 was transferred to the jurisdiction of the city of Leningrad (Saint Petersburg's name from 1924 to 1991). References External links History of Krasnoye Selo
Krasnoïe Selo

Krasnoïe Selo (en russe : Красное Село, littéralement « village rouge») est une ville placée sous la juridiction de Saint-Pétersbourg, en Russie. Sa population s'élevait à 45 631 habitants en 2013. Géographie Krasnoïe Selo est située au sud-ouest du centre de la ville. Histoire Krasnoïe Selo est fondée au début du XVIIIe siècle. En 1784, elle possède une papeterie près de la route menant à Saint-Pétersbourg. Au cours du XIXe siècle, sa situation au sud de Saint-Pétersbourg lui permet de se développer comme ville de villégiature pour la capitale avec la construction de nombreuses datchas et villas, en particulier les résidences d'été des tsars. Krasnoïe Selo obtient le statut de ville en 1925, avant de passer, en 1973, sous la juridiction de la ville de Léningrad. Population Recensements (*) ou estimations de la population Notes et références Liens externes (ru) Cartes topographiques Histoire de Krasnoïe Selo Portail de Saint-Pétersbourg
Krasnoe Selo

Krasnoe Selo (in russo Красное Село) è una cittadina della Russia, che si trova nell'Oblast' di Leningrado, nell'immediata periferia a sud di San Pietroburgo, sulle rive del fiume Dudergofka. Voci correlate 138ª Brigata fucilieri motorizzata delle guardie "Krasnoselo" Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Krasnoe Selo Collegamenti esterni Sito ufficiale, su krasnoe-selo.ru. (EN) Krasnoye Selo, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (RU) Krasnoe Selo, su Grande Enciclopedia Russa, Grande Enciclopedia Russa.
Красне Село

Кра́сне Село́ — муніципальне утворення в складі Красносельського району Санкт-Петербурга. Населення — 44,1 тис. чоловік (2003). Розташоване в південній частині району на пагорбах Іжорської височини, у підніжжя якої знаходиться улоговина з озером Безимянним і річкою Дудергофкою. В склад муніципального утворення входить анклав — селище Хвойний, зі всіх сторін оточене територією Гатчинського району Ленінградської області. Через Красне Село проходить залізниця Санкт-Петербург — Гатчина-Балтійська, є станція Красне Село. Житловий фонд налічує близько 300 будинків, індивідуальний житловий фонд 1582 будівлі. Історія Село виникло на початку XVIII століття. Тут Петро I побудував свій паперовий млин (перший в Росії) і сюди були переселені селяни з підмосковного села Красне. З цього і відбувається назва Красне Село. За іншою версією свою назву село отримало завдяки мальовничому рельєфу. В 1765 в Красному Селі були розквартировані гвардійські частини Санкт-Петербурзького гарнізону. У 1882 році тут проводилося випробування першого у світі літака, побудованого О. Ф. Можайським. Відомі люди У Красному Селі народилися: Поливанова Галина Анатоліївна — народна артистка УРСР; Веніамин (Краснопєвков-Румовський) — російський церковний діяч, архієписком Нижегородський і Арзамаський.
Кронщат

Кронща́т (на руски: Кроншта́дт; от немски: Krone – „корона“, и Stadt – „град“) е град-крепост и пристанище в Русия, административен център на Кронщатски район на град от федерално значение на Руската федерация Санкт Петербург. Крепостта е изградена по проект на швейцарския архитект Доменико Трезини. География Население 43 005 жители (2010). Намира се на остров Котлин във Финския залив на Балтийско море. Отстои на 30 км на запад-северозапад от Санкт Петербург. Охранява морските подстъпи към бившата столица. Седалище е на командването на Балтийския военноморски флот на Русия. История Транспорт До 1983 г. до острова може да се стигне само по вода. Днес Котлин е съединен със северния и южния бряг на Финския залив чрез околовръстен път (кольцевая автодорога, КАД), преминаваща по Комплекса от защитни съоръжения на Санкт Петербург от наводнения (КЗС). На 12 август 2011 г. е открит тунел от 2 км под Финския залив. Култура През 1990 г. историческият център на града влиза в списъка на световното наследство на ЮНЕСКО като съставна част на обекта „Исторически център на Санкт Петербург и свързани с него комплекси паметници“). „воин“ На Кронщат е присвоено званието „град на воинската слава“ (город воинской славы) през април 2009 г. По времето на имп. Петър Велики бил построен дървен храм в чест на св. апостол Андрей, който в началото на 19 в. е изграден от камък, но през 1932 г. болшевишката власт го разрушава. През 2018 г. е взето решение за неговото възстановяване. Родени в Кронщат Николай Гумильов Пьотър Капица Други На Кронщадт е наречена улица в квартал „Модерно предградие“ в София (Карта). Външни препратки Официальный сайт г. Кронштадт Кронштадт – исторический портал (проект В. Играева) Архив на оригинала от 2011-11-06 в Wayback Machine. Виртуальная экскурсия по Кронштадту Архив на оригинала от 2019-05-15 в Wayback Machine.