NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Шалиб

Шалиб — село в Чародинском районе Республики Дагестан. Образует сельское поселение село Шалиб, как единственный населённый пункт в его составе. Население Численность населенияГод0200400600800100012001860189019201950198020102040ШалибСтатистика населения.mw-chart-e5e6320553c577aebae3188da7ffd46eaeaf0e535d796d6ca3434eeb94bd4f844c60fda40ad87b506b6ac1d94a8e63d37b2347affc7ec1fba874ce2dc8767431__zr202111-cls-1042487:hover{pointer-events:none}.mw-chart-e5e6320553c577aebae3188da7ffd46eaeaf0e535d796d6ca3434eeb94bd4f844c60fda40ad87b506b6ac1d94a8e63d37b2347affc7ec1fba874ce2dc8767431__zr202111-cls-1042488:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-e5e6320553c577aebae3188da7ffd46eaeaf0e535d796d6ca3434eeb94bd4f844c60fda40ad87b506b6ac1d94a8e63d37b2347affc7ec1fba874ce2dc8767431__zr202111-cls-1042489:hover{cursor:pointer}.mw-chart-e5e6320553c577aebae3188da7ffd46eaeaf0e535d796d6ca3434eeb94bd4f844c60fda40ad87b506b6ac1d94a8e63d37b2347affc7ec1fba874ce2dc8767431__zr202111-cls-1042490:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-e5e6320553c577aebae3188da7ffd46eaeaf0e535d796d6ca3434eeb94bd4f844c60fda40ad87b506b6ac1d94a8e63d37b2347affc7ec1fba874ce2dc8767431__zr202111-cls-1042491:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} В прошлое входило в состав Казикумухского ханства. В селе была мечеть. В 1840-х годах вошло в состав имамата Шамиля. В 1850 году было разорено Аргутинским. После уничтожения имамата вновь вошло в состав Казикумухского ханства, преобразованного в 1860 году в Казикумухский округ. По состоянию на 1869 год проживали лакцы Согласно архивному документу 1888 года, жители Шалиб принадлежали к аварцам и родным языком для них являлся аварский. Примечания
Sasitli

Sasitli (Russian: Саситли) is a rural locality (a selo) in Tsumadinsky District, Republic of Dagestan, Russia. Population: 364 (2021 census); 323 (2002 census); 310 (1989 Soviet census). There are 2 streets in this selo. Geography Sasitli is located in the North Caucasus region, a subregion of Eastern Europe under Russian governance. This area constitutes the northern part of the wider Caucasus region, which separates Europe and Asia. This selo is located 25 km from Agvali (the district's administrative centre), 191 km from Makhachkala (capital of Dagestan) and 2,008 km from Moscow. References
Саситли

Саситли (авар. Сасикь) — село (аул) Цумадинского района Дагестана. Образует муниципальное образование село Саситли со статусом сельского поселения как единственный населённый пункт в его составе. География Саситли расположена на левом берегу Андийского Кайсу, на притоке — реке Саситлинка. Население Численность населенияГод1502002503003504001860189019201950198020102040СаситлиСтатистика населения.mw-chart-6d07438fce06be699d03fb36d208432f9078de88cc871160d5d3902a37945defafc8d7850f1d1902483934c72ff22bb53d6a2a048bb707e04bb61cde8dc2d3c6__zr211250-cls-1090775:hover{pointer-events:none}.mw-chart-6d07438fce06be699d03fb36d208432f9078de88cc871160d5d3902a37945defafc8d7850f1d1902483934c72ff22bb53d6a2a048bb707e04bb61cde8dc2d3c6__zr211250-cls-1090776:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-6d07438fce06be699d03fb36d208432f9078de88cc871160d5d3902a37945defafc8d7850f1d1902483934c72ff22bb53d6a2a048bb707e04bb61cde8dc2d3c6__zr211250-cls-1090777:hover{cursor:pointer}.mw-chart-6d07438fce06be699d03fb36d208432f9078de88cc871160d5d3902a37945defafc8d7850f1d1902483934c72ff22bb53d6a2a048bb707e04bb61cde8dc2d3c6__zr211250-cls-1090778:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-6d07438fce06be699d03fb36d208432f9078de88cc871160d5d3902a37945defafc8d7850f1d1902483934c72ff22bb53d6a2a048bb707e04bb61cde8dc2d3c6__zr211250-cls-1090779:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примечания Ссылки См. Фото села Саситли
Новоалександровск

Новоалександровск (на руски: Новоалекса̀ндровск) е град в Ставрополски край, Русия, разположен на брега на река Рашеватка, 110 километра югозападно от град Ставропол. Населението на града към 1 януари 2018 година е 26 997 души. Основан е през 1804 от колонизатори от Централна Русия като село Ново-Александровское. Преименуван е Новоалександровск и обявен за град през 1971. Източници
Novoalexandrovsk (Stavropolský kraj)

Novoalexandrovsk (rusky Новоалександровск) je město ve Stavropolském kraji v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 měl přes šestadvacet tisíc obyvatel. Poloha a doprava Novoalexandrovsk leží v severním Severního Kavkazu na řece Rasševatce v povodí Západního Manyče. Od Stavropolu, správního střediska kraje, je vzdálen přibližně 110 kilometrů jihozápadně. Ve městě je železniční stanice na trati z Kropotkina, která dále pokračuje přes Stavropol do Elisty. Dějiny Obec založili v roce 1804 osadníci z centrální Ruska a byla pojmenována po tehdejším caru Alexandrovi I. Pavloviči Novolexandrovskoje. V roce 1832 získala status kozácké stanice pod jménem Novoalexandrovskaja. Od roku 1971 je městem pod jménem Novoalexandrovsk. Rodáci Dmitrij Sergejevič Kiričenko (* 1977), fotbalista Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Nowoalexandrowsk na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Novoalexandrovsk na Wikimedia Commons
Nowoalexandrowsk

Nowoalexandrowsk (russisch Новоалександровск) ist eine Stadt in der Region Stawropol (Russland) mit 26.757 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geografie Die Stadt liegt im nördlichen Kaukasusvorland etwa 110 km südwestlich der Regionshauptstadt Stawropol an der Rasschewatka im Flusssystem des Manytsch. Nowoalexandrowsk ist Verwaltungszentrum des gleichnamigen Rajons. Die Stadt liegt an der auf diesem Abschnitt 1897 eröffneten Eisenbahnstrecke Kropotkin (Station Kawkasskaja)–Stawropol–Elista. Die Station der Stadt heißt Rasschewatka. Geschichte Stadtentwicklung Der Ort wurde 1804 von Umsiedlern aus den Gouvernements Zentralrusslands als Dorf Nowo-Alexandrowskoje gegründet (nach dem damaligen Zaren Alexander I.; nowo- russisch für neu-). 1832 erhielt das Dorf als Nowoalexandrowskaja den Status einer Kosakenstaniza. 1971 wurde das Stadtrecht verliehen. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft Nowoalexandrowsk ist Zentrum eines Landwirtschaftsgebietes mit darauf ausgerichteter Lebensmittelindustrie. Daneben gibt es Baumaterialienwirtschaft sowie ein Werk für Konservengläser. Söhne und Töchter der Stadt Dmitri Kiritschenko (* 1977), Fußballspieler Einzelnachweise Weblinks Nowoalexandrowsk auf mojgorod.ru (russisch)
Novoaleksandrovsk

Novoaleksandrovsk (en russe : Новоалександровск) est une ville du krai de Stavropol, en Russie, et le centre administratif du raïon Novoaleksandrovski. Sa population s'élevait à 26 518 habitants en 2020. Géographie Novoaleksandrovsk est située sur la rive droite de la rivière Kalaous, à 77 km (107 km par la route) au nord de Stavropol. Histoire L'origine de Novoaleksandrovsk est la fondation en 1804 du village de Novo-Aleksandrovskoïé par des colons originaires des régions centrales de la Russie. Elle devint la stanitsa cosaque du même nom en 1832. Elle a le statut de ville depuis 1971. Population La population comprend 90,5 pour cent de Russes, 3,2 pour cent d'Arméniens, 2 pour cent de Tsiganes, 1,5 pour cent d'Ukrainiens. Recensements (*) ou estimations de la population Personnalités liées à la commune Iouri Touzov (1953-2020), acteur russe. Notes et références Économie La région de Novoaleksandrovsk cultive les céréales, les légumes, la betterave à sucre, le tournesol. On y pratique également l'élevage (bovins, porcs, moutons) et l'apiculture. L'industrie transforme d'abord les produits de l'agriculture : beurre, bière, viande. La ville possède également quelques industries mécaniques, fabriques de verre, l'usine de confection Vesna (Весна). Liens externes (ru) Informations sur Novoaleksandrovsk (ru) Cartes topographiques Portail de la Russie
Novoaleksandrovsk

Novoaleksandrovsk (in lingua russa Новоалекса́ндровск) è una città situata nel Kraj di Stavropol', nella Russia europea meridionale, situata 105 chilometri da Stavropol'. La città fu fondata nel 1804 con il nome di Novo-Alexandrovskoe e nel 1971 ricevette lo status di città. Società Evoluzione demografica Fonte: mojgorod.ru 1959: 16.900 1970: 20.800 1979: 22.700 1989: 25.700 2000: 29.000 2002: 27.300 2006: 26.700 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Novoaleksandrovsk Collegamenti esterni (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 6 dicembre 2007 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru.
Nowoaleksandrowsk

Nowoaleksandrowsk (ros. Новоалександровск) – miasto w Rosji, w Kraju Stawropolskim, siedziba administracyjna rejonu nowoaleksandrowskiego. W 2010 roku liczyło ok. 26,8 tys. mieszkańców. Ośrodek przemysłu spożywczego i materiałów budowlanych. Historia Wieś Nowo-Aleksandrowskoje została założona w 1804 roku przez przesiedleńców z guberni centralnych. W 1832 roku wieś przekształcono w stanicę kozacką. W 1971 roku miejscowość otrzymała prawa miejskie i została przemianowana na Nowoaleksandrowsk. Przypisy
Kesenoiam

Der Kesenoiam (russisch Кезенойам; tschetschenisch Къоьвзанан Іам) ist ein alpiner See in Tschetschenien und Dagestan (Russland). Geografie Das Stillgewässer liegt auf 1870 m und nimmt eine Fläche von etwa 2,4 Quadratkilometern ein. Die maximale Tiefe beträgt 74 Meter. Der See friert im Winter zu und hat im Sommer eine Wassertemperatur von etwa 5 °C unter 20 Meter Wassertiefe, darüber 5 bis 18 °C. Fauna und Flora Er ist das ganze Jahr über gut mit Sauerstoff versorgt und relativ planktonarm. Im Kesenoiam lebt eine endemische Forellenart, Salmo ezenami. Diese war bis zur Einführung von zwei Karpfenfischen die einzige Fischart des Sees und gilt heute als vom Aussterben bedroht. Weblinks Quellen Maurice Kottelat, Jörg Freyhof: Handbook of European Freshwater Fishes. Berlin 2007, ISBN 978-2-8399-0298-4, S. 428.
Lake Kezenoyam

Lake Kezenoy-am (Lake Goluboye, Russian: Кезенойам, Голубое; Chechen: Къоьзана Iaм, romanized: Q̇özana Jam) is the deepest lake in the Caucasus Mountains, in the Russian Federation, mostly in Chechnya but partly in Dagestan. It goes through Andiyskiy Khrebet (Andian Ridge). It is situated at an altitude of 1,870 m (6,140 ft) above sea level and covers an area of 2.4 km2 (0.93 sq mi). The maximum depth of the lake is 74 m (243 ft). In winter the surface of the lake freezes and in summer the water temperature is around 5 °C (41 °F). The lake water has a year-round supply of oxygen in which plankton survive. Salmo ezenami, a rare species of trout, are native only to the lake; however, their population is threatened with extinction due to the introduction of European chubs (Squalius cephalus) which consume their fry. See also List of lakes of Russia References
Kezenoïam

Le Kezenoïam (en russe : Кезенойам; en tchétchène : Къоьзана Іам, ce qui signifie « lac bleu ») est un lac situé en Russie à la frontière de la Tchétchénie (raïon de Vedeno) et du Daghestan (raïon de Botlikh). C'est le lac le plus étendu et le plus profond du Caucase du Nord. Géographie Ce lac de haute montagne est le plus étendu et le plus profond du Caucase du Nord. Il est situé au bord des pentes méridionales des monts Andi du Grand Caucase à une altitude de 1 869 mètres et s'étend sur 2 km2. Deux petites rivières de montagne viennent se jeter dans le lac: les rivières Kharsoum (au nord) et Kaoukha (à l'est), ainsi que de petits torrents. Sa profondeur maximale n'a pas encore été trouvée, mais sa profondeur moyenne est d'environ 72 mètres. Le Kezenoïam mesure du nord au sud 2 kilomètres et d'ouest en est 2,7 kilomètres. Sa largeur maximale est de 735 mètres et le contour de ses rives 10 kilomètres. Température Les eaux du lac sont froides et ne dépassent pas 17 °C en été à la surface et 5 °C à 20 mètres de profondeur. L'hiver le lac est recouvert d'une mince couche de glace de 70 à 80 cm. Faune Un salmonidé endémique vit dans ce lac, Salmo ezenami, décrit par Lev Berg en 1948, mais l'introduction de Squalius cephalus (sorte de chevesne) menace sa survie. Tourisme Une base de tourisme a été construite au bord du lac permettant de pratiquer les sports nautiques à la belle saison. Annexes Bibliographie (ru) Антология «Чеченская Республика и чеченцы. История и современность». [Anthologie La République tchétchène et les Tchétchènes. Histoire et Modernité] — Moscou: Наука [éd. Naouka], 2006. — 576 pages — (ISBN 5-02-034016-2) Liens externes (ru) Description du lac: La Perle de Tchétchéno-Ingouchétie (ru) La base nautique du Kezenoïam dans les années 1970 (ru) laromakaro: le lac Kezenoïam (photographies et descriptif) (ru) Plongée sous-marine au Kezenoïam (vidéo Youtube) Source (ru) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en russe intitulé « Кезенойам » (voir la liste des auteurs). Portail de la Russie Portail du Caucase Portail des lacs et cours d'eau Portail de la Tchétchénie
Kezenojam-meer

Het Kezenojam-meer (Russisch: Кезенойам, Голубое; Tsjetsjeens: Къоьзана Іам) is een meer in het Kaukasusgebergte op de grens van Tsjetsjenië en Dagestan. Omschrijving Het meer is gelegen op een hoogte van 1.870 meter boven het zeeniveau en beslaat een gebied van 240 ha. De maximale diepte is 74 meter. In de winter bevriest de oppervlakte en in de zomer schommelt de temperatuur rond de 5 graden Celsius. Het water van het meer wordt het gehele jaar van zuurstof voorzien, waardoor er plankton in het meer leeft. Salmo ezenami, een zeldzame soort forel, leeft alleen in dit meer. De populatie wordt met uitsterving bedreigd door de introductie van een Europese karpersoort, de kopvoorn, die de eieren van de forellen eet. Externe link Hidden treasure in the Caucasus
Кезеноям

Кезеноя́м (рос. Кезенойам, чеч. Къоьзана Ӏам або Эйзен Ӏам) — загатне озеро на кордоні Чечні та Дагестану. Належить до басейну річки Сулак. Міститься в поясі субальпійських лук. Живиться від гірських водостоків та підземних вод. Поверхневого стоку не має. Рівень води сильно змінюється — як протягом року, так і в багаторічних періодах (в межах 6-8 метрів), що залежить від кількості опадів у межах його водозбору. Влітку вода в озері прогрівається до 17—18 °С. Товщина льодового покриву взимку досягає 60—80 см. Об'єм води — 62 млн м³. Висота над рівнем моря — 1854 м. Площа поверхні — 1,7 км², із них 1,5 км² — в межах Чечні. Галерея Примітки Посилання Ю. В. Ефремов Голубое ожерелье Кавказа. Л., Гидрометеоиздат, 1988, 160 стр. Электронный справочник «Озера России». [Архівовано 30 травня 2019 у Wayback Machine.] — Сайт Института озероведения РАН (ИНОЗ РАН):
Новопавловск

Новопавловск (на руски: Новопа̀вловск) е град в Ставрополски край, Русия. Градът е основан през 1777 г. Разположен е на левия бряг на река Кура на 230 km източно от Ставропол. Населението на Новопавловск е 23 235 жители (преброяване 2002 година). Външни препратки ((ru)) Официална страница Архив на оригинала от 2008-12-23 в Wayback Machine..
Nowopawlowsk

Nowopawlowsk (russisch Новопавловск) ist eine Stadt in der Region Stawropol (Russland) mit 26.562 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geografie Die Stadt liegt im nördlichen Kaukasusvorland etwa 230 km südöstlich der Regionshauptstadt Stawropol an der Kura (nicht zu verwechseln mit der gleichnamigen Kura in Georgien und Aserbaidschan). Nowopawlowsk ist Verwaltungszentrum des Rajons Kirowski. Die Stadt liegt an der 1875 eröffneten Eisenbahnstrecke Rostow am Don–Wladikawkas, der Stammstrecke der Nordkaukasus-Eisenbahn. Die Station der Stadt heißt Apollonskaja. Geschichte Der Ort entstand 1777 im Zusammenhang mit der Errichtung einer nach dem Schutzheiligen des damaligen Zaren Paul, dem Apostel Paulus (russisch Pawel) benannten Festung im Verlauf der Asow-Mosdoker Verteidigungslinie entlang der damaligen Südgrenze des Reiches. Die bei der Festung entstandene Staniza der Terekkosaken erhielt den Namen Nowopawlowskaja (russisch nowo- für neu-). 1981 wurde das Stadtrecht unter dem heutigen Namen verliehen. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Kultur und Sehenswürdigkeiten In der Staniza Solskaja des Rajons Kirowski ist mit der Nikolai-Kirche (Свято-Николаевская церковь/Swjato-Nikolajewskaja zerkow) die älteste Kirche des Gebietes erhalten (1902). In der Umgebung die archäologischen Fundstätten Nowopawlowskoje und Kurannoje aus dem 1. Jahrtausend v. Chr. und ein Kurgan aus der Spätzeit der Goldenen Horde (16. Jahrhundert). Wirtschaft Nowopawlowsk ist Zentrum eines Landwirtschaftsgebietes mit darauf ausgerichteter Lebensmittelindustrie. Einzelnachweise Weblinks Inoffizielles Stadtportal (russisch) Nowopawlowsk auf mojgorod.ru (russisch)
Novopavlovsk

Novopavlovsk (en russe : Новопавловск) est une ville du krai de Stavropol, en Russie, et le centre administratif du raïon Kirovski. Sa population s'élevait à 26 062 habitants en 2020. Géographie Elle est située à 179 km à vol d'oiseau au sud-est de Stavropol, et à 220 km par l'autoroute et se trouve sur la rive gauche de la Koura, non loin de la frontière avec la Kabardino-Balkarie. La gare de chemin de fer est à Apollonskaïa sur la ligne Gueorguievsk-Prokhladnaïa (qui dessert Prokhladny). Histoire L'origine de Novopavlovsk remonte à la construction de la forteresse Saint-Paul, en 1777, sur la ligne de défense Azov-Mozdok. Le nom venait du saint patron de l'héritier au trône, le futur empereur Paul Ier. Le village voisin, stanitsa cosaque, fut baptisé Novopavlovskaïa, qui devint Novopavlovsk en recevant le statut de ville, en 1981. Population Recensements ou estimations de la population Composition ethnique de la population en 2010: Religion La plupart des habitants confessent la religion orthodoxe russe. Ils disposent de trois lieux de culte: l'église Notre-Dame-de-Vladimir, l'église Saint-Pierre-et-Saint-Paul et la chapelle Saint-Vladimir du cimetière. Il existe aussi une petite communauté catholique dont les Assyro-Chaldéens réfugiés d'Irak forment une grande partie à côté de quelques descendants d'Allemands de la Volga et d'Arméniens catholiques, ou de convertis d'autres nationalités. Leur petite église dépend du diocèse de Saratov. Économie Novopavlovsk est au centre d'une région agricole où sont cultivés : blé, maïs, orge, haricots, légumes, melons et fruits. On pratique également l'élevage (bœufs, moutons, porcs et volaille). L'industrie se consacre principalement à la transformation des produits de l'agriculture. Le sous-sol est exploité pour le pétrole, un mélange de sable et de gravier, et pour l'eau minérale. Notes et références Liens externes (ru) Cartes topographiques (ru) Informations sur Novopavlovsk Portail de la Russie
Novopavlovsk

Novopavlovsk (in russo Новопа́вловск? è una città della Russia situata nel Kraj di Stavropol', nella Ciscaucasia, situata sulle sponde del fiume Kura, 230 km a sudest di Stavropol'; è il capoluogo amministrativo del distretto di Kirovskij. La città fu fondata nel 1777 e ricevette lo status di città nel 1981. Società Evoluzione demografica Fonte: mojgorod.ru 1979: 13.500 1989: 18.600 1996: 22.300 2002: 23.235 2007: 23.000 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Novopavlovsk Collegamenti esterni (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 6 dicembre 2007 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru.
Nowopawłowsk

Nowopawłowsk (ros. Новопавловск) – miasto w Kraju Stawropolskim w Rosji. Zostało założone w roku 1777. Miasto jest położone na lewym brzegu rzeki Kura. Populacja to 23,235 osób (spis z 2002 r.). Skład narodowościowy Rosjanie 84,2% Ormianie 4,8% Romowie 4,3% Ukraińcy 2,2% Koreańczycy 1.1%
Tatarkhankent

Tatarkhankent (Russian: Татарханкент; Lezgian: ТIатIархан) is a rural locality (a selo) in Ullugatagsky Selsoviet, Suleyman-Stalsky District, Republic of Dagestan, Russia. Population: 142 (2010 census); 151 (2002 census); 93 (1989 Soviet census). Geography Tatarkhankent is located 16 km southwest of Kasumkent (the district's administrative centre) by road. Ptikent is the nearest rural locality. References
Татарханкент

Татархан (лезг. ТIатIархан) — село в Сулейман-Стальском районе Дагестана. Входит в сельское поселение «Сельсовет Уллугатагский». География Село расположено в южной части Сулейман-Стальского района. Находится в 11 км от районного центра села Касумкент. Население По переписи 1886 года в селе было 105 хозяйств, численность населения составляла 470 человек: 241 мужчина и 229 женщин. История Название села, видимо, связано с нашествием татаро-монгольских завоевателей. Видимо, оно стало временной резиденцией предводителя татарского отряда. Впоследствии оно стало называться Татархандхуьр — дословно «село татарского хана». В 1966 году жители переселились в Новая Мака и совхоз Герейханова. В центре села стоит памятник архитектуры — мечеть. На восточной окраине села расположен пир — «Пӏир Сефер-Али». Примечания
Ново-Полтавське

Ново-Полтавське (рос. Ново-Полтавское) — село у Прохладненському районі Кабардино-Балкарії Російської Федерації. Орган місцевого самоврядування — сільське поселення Ново-Полтавське. Населення становить 1187 осіб. Історія Згідно із законом від 27 лютого 2005 року органом місцевого самоврядування є сільське поселення Ново-Полтавське. Населення Примітки
Малакановське

Малакановське (рос. Малакановское) — село у Прохладненському районі Кабардино-Балкарії Російської Федерації. Орган місцевого самоврядування — сільське поселення Малакановське. Населення становить 538 осіб. Історія Згідно із законом від 27 лютого 2005 року органом місцевого самоврядування є сільське поселення Малакановське. Населення Примітки
Ставропольська духовна семінарія

Ставропольська духовна семінарія (скорочено СтДС) — вищий духовний навчальний заклад Ставропольської і Невинномиської єпархії Відомства православного сповідання Російської імперії. Історія Творець і організатор семінарії єпископ Єремія Соловйов, призначений на початку 1843 року на новостворену Кавказьку і Чорноморську єпархію, в грудні 1843 року посилає доповідну записку в Святійший Синод з приводу відкриття нової духовної семінарії. Особливу допомогу в організації семінарії надав намісник Кавказу, князь М. С. Воронцов. 20 липня 1846 року Постанова Святійшого Синоду про відкриття в Ставрополі Кавказької семінарії була затверджена. Офіційне відкриття Кавказької духовної семінарії відбулося 13 листопада 1846 року. Кавказька семінарія була відкрита, головним чином, для задоволення місцевих церковних потреб, тут здобували освіту вихідці із Закавказзя і Північного Кавказу: грузини, осетини, абхази, калмики, адиги та інші. У 1885 році на Кавказі були засновані дві нові єпархії: Владикавказька і Сухумська. Унаслідок зміни меж єпархії, Кавказька єпархія була перейменована в Ставропольську. Відповідно і семінарія стала іменуватися Ставропольською. Закрита більшовиками 18 березня 1920 року. Ректори 23 серпня 1846—1848 — архімандрит Серафим Аретинський 16 квітня 1849-31 жовтня 1850 — архімандрит Герасим Добросердов, святитель в Соборі Сибірських святих 31 жовтня 1850-20 вересня 1857 — архімандрит Іоанникій Барков 21 листопада 1857-22 серпня 1859 — архімандрит Герман Осецький 2 вересня 1859-1 травня 1863 — архімандрит Єпіфаній Ізбицький 1 травня 1863-26 травня 1871 — архімандрит Ісаакій Положенський 26 травня 1871-2 липня 1882 — архімандрит Тихон Троїцький-Донебін 2 липня 1882-7 квітня 1883 — архімандрит Мефодій (Нікольський) 7 квітня 1883-16 жовтня 1887 — протоієрей Іоанн Лебедєв 16 жовтня 1887-11 березня 1890 — архімандрит Микола Адоратський 24 березня 1890-11 січня 1891 — архімандрит Питирим Окнов 11 січня 1891-5 лютого 1892 — архімандрит Михайло Темнорусов 5 лютого 1892-7 жовтня 1893 — архімандрит Назарій Кирилов 7 жовтня 1893-12 серпня 1894 — архімандрит Антоній Середонін 21 вересня 1894-25 жовтня 1904 — протоієрей Петро Смирнов 25 жовтня 1904-25 вересня 1911 — протоієрей Костянтин Кутєпов 1911—1914 — архімандрит Августин 1914-1 травня 1915 — архімандрит Микола Кенарський 1 травня 1915-18 травня 1920 — протоієрей Василь Іванов Посилання Официальный сайт Ставропольской духовной семинарии(рос.) Устав Ставропольской Духовной Семинарии(рос.) Краткий очерк истории Ставропольской духовной семинарии Шишкин Е., священник. Ставропольская Духовная Семинария в 1946—1960 годах(рос.) Роман (Лукин), архимандрит. Ставропольская епархия: история и современность(рос.)