NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кая (Дагестан)

Кая́ — лакское село в Кулинском районе Дагестана. Центр сельского поселения «Сельсовет „Каялинский“». Географическое положение Расположено в 1 км к северо-западу от районного центра села Вачи, у подножья хребта Кая. Территориальное подчинение В Средние века село было достаточно большим. В XVIII в. стали образовываться хутора и отселки за счет переселенцев из селения Кая, по сведениям, в конце XIX в. их было 8. Часть жителей стала обустраивать свой быт на хуторах Кичурлух, Бярних, Чакали, Шарав, лак. Тӏиркьрай, Уллаурти, Тукат, Ххялух-Мащи. В 1928 году хутора передали в 1-й Цовкринский сельсовет. Все вышеперечисленные сёла были в 1944 году полностью переселены в Новолакский район, за исключением поселения Цовкра-1. Население Численность населенияГод300600900120015001800210024001860189019201950198020102040Кая (Дагестан)Статистика населения.mw-chart-11836f1b844e05bf1156adb73a3a08b0b600f38d5b2448fc9fcbaee74bc2e8b5b092fc8f9d91dd40d121a752326a86d1a15ff3a23021ea2941b187f65a92ddd5__zr201945-cls-1041635:hover{pointer-events:none}.mw-chart-11836f1b844e05bf1156adb73a3a08b0b600f38d5b2448fc9fcbaee74bc2e8b5b092fc8f9d91dd40d121a752326a86d1a15ff3a23021ea2941b187f65a92ddd5__zr201945-cls-1041636:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-11836f1b844e05bf1156adb73a3a08b0b600f38d5b2448fc9fcbaee74bc2e8b5b092fc8f9d91dd40d121a752326a86d1a15ff3a23021ea2941b187f65a92ddd5__zr201945-cls-1041637:hover{cursor:pointer}.mw-chart-11836f1b844e05bf1156adb73a3a08b0b600f38d5b2448fc9fcbaee74bc2e8b5b092fc8f9d91dd40d121a752326a86d1a15ff3a23021ea2941b187f65a92ddd5__zr201945-cls-1041638:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-11836f1b844e05bf1156adb73a3a08b0b600f38d5b2448fc9fcbaee74bc2e8b5b092fc8f9d91dd40d121a752326a86d1a15ff3a23021ea2941b187f65a92ddd5__zr201945-cls-1041639:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} История с 1860 года в составе Аштикулинского наибства Кази-Кумухского округа. С 1935 по 1940 г. село — районный центр Кулинского района. Согласно преданию, жители села Кая пришли сюда из Армении. Известные жители Макаев, Цахай Макашарипович (1917—1972) — Герой Советского Союза. Примечания Ссылки История с. Кая на сайте районной администрации (рус.). www.kulirayon.ru. Дата обращения: 11 октября 2021. Архивировано 18 января 2014 года. Село Кая с древности до наших дней (рус.). www.narodidagestana.ru. Дата обращения: 11 октября 2021. Архивировано 12 апреля 2021 года.
Кая (Дагестан)

Кая — село в Кулінському районі Дагестану. Утворилося воно в 14 ст. н. е. після «Цийшінського зсуву». Перше село розташовувалось на місцевості Хараллаялу, де зараз знаходиться пам'ятник каялінцям. З тюркської «Кая» означає «скеля». Тут був один з найбільших базарів Дагестану. В московському музеї зберігається шабля Чапаєва виготовлена каялінцем Гаджі Мудуновим. До жовтневої революції в селі було 4 мечеті, одна з них на 300 осіб. З дати формування Кулінського району, село було районним центром до 1940 року. В 1912 році було відкрито першу школу в районі, де навчалися 700 учнів. У цей час[коли?] у селі 190 дворів та 467 мешканців.
Kvanxidatl

Kvanxidatl (Russian: Кванхидатли; Avar: Кванхидалъ) is a small village in the Botlikh district in Dagestan, Russia Geographical location It is located 15 km northeast of the Botlikh village, on the Unsatlen River. History In 1947, the village was liquidated, and the population was relocated to the village of Konkhidatli, Vedeno district. Restored in 1958 in connection with the return of residents. However, part of the villagers did not return, but founded the village of Dzerzhinskoye in the Khasavyurt district on the site of the former Kumyk farm Adil-otar. Language Villagers speak Andi. In 1981, a linguistic expedition Department of Structural and Applied Linguistics of the Faculty of Philology MSU led by A. E. Kibrika References Sources Photo of the village
Кванхидатли

Кванхидатли (ниж.-анд. Кохерлълъи, авар. Кванхидалъ) — село в Ботлихском районе Дагестана, Россия. Образует сельское поселение село Кванхидатли как единственный населённый пункт в его составе. География Село находится на левом берегу реки Андийское Койсу в 4 км к востоку от села Ботлих. Население Численность населенияГод30040050060070080090010001860189019201950198020102040КванхидатлиСтатистика населения.mw-chart-8a21227f95371d2511ef519f8824b6398548b9c22f04050b670e87e0ab9490d46dba1a6d8238041601335e11d06496ad22f352d051ada633f17cd3c909f61f73__zr198806-cls-1028157:hover{pointer-events:none}.mw-chart-8a21227f95371d2511ef519f8824b6398548b9c22f04050b670e87e0ab9490d46dba1a6d8238041601335e11d06496ad22f352d051ada633f17cd3c909f61f73__zr198806-cls-1028158:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-8a21227f95371d2511ef519f8824b6398548b9c22f04050b670e87e0ab9490d46dba1a6d8238041601335e11d06496ad22f352d051ada633f17cd3c909f61f73__zr198806-cls-1028159:hover{cursor:pointer}.mw-chart-8a21227f95371d2511ef519f8824b6398548b9c22f04050b670e87e0ab9490d46dba1a6d8238041601335e11d06496ad22f352d051ada633f17cd3c909f61f73__zr198806-cls-1028160:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-8a21227f95371d2511ef519f8824b6398548b9c22f04050b670e87e0ab9490d46dba1a6d8238041601335e11d06496ad22f352d051ada633f17cd3c909f61f73__zr198806-cls-1028161:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} История В 1947 году населённый пункт ликвидирован, а жители переселены в село Конхидатли Веденского района. Восстановлен в 1958 году в связи с возвращением жителей. Однако часть жителей села не вернулись, а основали село Дзержинское в Хасавюртовском районе на месте бывшего кумыкского хутора Адиль-отар. Хозяйство Традиционным промыслом жителей Кванхидатли является добыча соли. Галерея Примечания
Кванхідатлі

Кванхідатлі (ав. Кванхидалъ) — село в Ботліхському районі Дагестану, Російська Федерація. Говорять на андійській мові Село знаходиться на лівому березі річки Андійське Койсу за 4 км на схід від села Ботліх. Добування солі За досвідом горян, кванхідатлінська сіль особливо гарна для приготування ковбас та сушеного м'яса. Крім кулінарії її використовують і для вироблення шкір. Після революції збільшилося промислове виробництво дешевої харчової солі. Тоді ж кванхідатлінці практично перестали добувати сіль по-старому. Примітки
Kvardal

Kvardal (Russian: Квардал; Aghul: Курдал) is a rural locality (a selo) in Gelkhensky Selsoviet, Kurakhsky District, Republic of Dagestan, Russia. As of 2010, the population was 184. Geography Kvardal is located 25 km northwest of Kurakh, the district's administrative centre by road. The nearest rural localities to Kvardal are Usug and Gelkhen. Nationalities Aghul people live there. References
Квардал

Ква́рдал (агул. Курдал) — село в сельсовете «Гельхенский» Курахского района Дагестана. География Расположено на высоте около 2000 м примерно в 20 км к северо-западу от районного центра, села Курах. Рядом с селом протекает река Акарлец (Курах). Население Жители села являются агулами, исповедуют Ислам суннитского толка. Примечания
Квардал

Каврдал — село в Курахському районі Дагестану. Колись село називалося Кура. Село виникло приблизно 2 тис. років тому, про це свідчать стародавні могили та захоронення. Предки квардальців побудували село на скалі, щоб захиститись від чужоземних ворогів. До села вела лише одна стежинка, і вона була під постійним наглядом дозорних села. Небажаним гостям, вхід в село перешкоджали великі дубові ворота, що охоронялися спеціально навченими людьми. Спостерігання за околицями села велося і з високої башти. За розповідями старожилів засновниками села є представники тухума (роду) Бешунаяр. Хто вони і звідки — невідомо. Після них в село поселився тухум Кацахар. Вони прибули з вілаяту Шам. Пізніше цей тухум розділився на тухуми Кацахар і Махмудар. Пізніше в Квардалі опинились тухуми Кужаяр (з Лакії) і Мирзаяр (з села Ашти), і Бугаяр (з села Буркіхан). Ці тухуми існують до сьогодні. В селі є озеро Фуртік.
Кевсала (село)

Кевсала́ — село в Ипатовском районе (городском округе) Ставропольского края Российской Федерации. Этимология Поселение расположено на реке Кевсала. Само же слово имеет тюркское происхождение, где ног. кев — «сивый», сала — «ручей». Различные формы сала часто встречается северной части Ставропольского края в применении к ручьям и рекам, например название реки Сал так же восходит к этой словоформе. География Село расположено на реке Кевсала. Расстояние до краевого центра: 101 км. Расстояние до районного центра: 20 км. История Поселение было основано ногайцами, дата образования — 16 октября 1865 года. Земля была выделена возвратившимся из Османской империи калаусско-джамбулковским ногайцам. 1896 год — 311 семей ногайцев добровольно возвратились в Османскую империю. 1914 год — в селе числилось 1400 человек, действовали 3 начальные школы, работал фельдшер. 26 сентября 1969 года близ села Кевсала был произведён подземный атомный взрыв в целях разработки газового месторождения. До 1 мая 2017 года село было административным центром упразднённого Кевсалинского сельсовета. Население Численность населенияГод2000300040005000600070008000900019001920194019601980200020202040Кевсала (село)Статистика населения.mw-chart-a496d17a1104cc6a05beee1fe331d7d2821aed845b1c7b2168fbef32c71f229a9c821e8b3836da58a92002dda1785e29a79e098dd5c7c248b1ec2796cdfa906d__zr212120-cls-1095146:hover{pointer-events:none}.mw-chart-a496d17a1104cc6a05beee1fe331d7d2821aed845b1c7b2168fbef32c71f229a9c821e8b3836da58a92002dda1785e29a79e098dd5c7c248b1ec2796cdfa906d__zr212120-cls-1095147:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-a496d17a1104cc6a05beee1fe331d7d2821aed845b1c7b2168fbef32c71f229a9c821e8b3836da58a92002dda1785e29a79e098dd5c7c248b1ec2796cdfa906d__zr212120-cls-1095148:hover{cursor:pointer}.mw-chart-a496d17a1104cc6a05beee1fe331d7d2821aed845b1c7b2168fbef32c71f229a9c821e8b3836da58a92002dda1785e29a79e098dd5c7c248b1ec2796cdfa906d__zr212120-cls-1095149:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-a496d17a1104cc6a05beee1fe331d7d2821aed845b1c7b2168fbef32c71f229a9c821e8b3836da58a92002dda1785e29a79e098dd5c7c248b1ec2796cdfa906d__zr212120-cls-1095150:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} По данным переписи 2002 года, 89 % населения — русские. Инфраструктура Социально-культурное объединение 2 общественных открытых кладбища: старое, расположенное в 650 м на юго-восток от села (площадь 22 тыс. м²), и новое, находящееся с южной стороны населённого пункта (площадь 59 тыс. м²). Образование Детский сад № 22 «Сказка» Средняя общеобразовательная школа № 9 Памятники Братская могила 360 партизан отряда Трунова, погибших в годы гражданской войны. 1918—1920, 1961 гг. Примечания Литература Кевсалинское село (Благодаринский уезд) // Справочник по Ставропольской епархии (обзор городов, сел, станиц и хуторов Ставропольской губернии и Кубанской области) / Н. Т. Михайлов. — Екатеринодар, 1911.
Кенхі (село)

Кенхі (рос. Кенхи) — село у Шаройському районі Чечні Російської Федерації. Населення становить 1551 особу (2019). Входить до складу муніципального утворення Кенхинське сільське поселення. Історія Згідно із законом від 14 липня 2008 року органом місцевого самоврядування є Кенхинське сільське поселення. Населення Чисельність населенняРік130014001500160017001800190020001990199520002005201020152020Кенхи (село)Статистика населення.mw-chart-09fcc4ac69310a92daf065ed44d9f3b1e98ccab92dee9f1df80c3754013cadd132e50af47461540676f371bc1f342ec47f8da4d9836a619834441b2601055ba6__zr202304-cls-1043440:hover{pointer-events:none}.mw-chart-09fcc4ac69310a92daf065ed44d9f3b1e98ccab92dee9f1df80c3754013cadd132e50af47461540676f371bc1f342ec47f8da4d9836a619834441b2601055ba6__zr202304-cls-1043441:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-09fcc4ac69310a92daf065ed44d9f3b1e98ccab92dee9f1df80c3754013cadd132e50af47461540676f371bc1f342ec47f8da4d9836a619834441b2601055ba6__zr202304-cls-1043442:hover{cursor:pointer}.mw-chart-09fcc4ac69310a92daf065ed44d9f3b1e98ccab92dee9f1df80c3754013cadd132e50af47461540676f371bc1f342ec47f8da4d9836a619834441b2601055ba6__zr202304-cls-1043443:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-09fcc4ac69310a92daf065ed44d9f3b1e98ccab92dee9f1df80c3754013cadd132e50af47461540676f371bc1f342ec47f8da4d9836a619834441b2601055ba6__zr202304-cls-1043444:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примітки
Керамик (Ставропольский край)

Кера́мик — хутор в Новоалександровском районе (городском округе) Ставропольского края России. Находился в составе муниципального образования «Сельское поселение Григорополисский сельсовет» (упразднено 1 мая 2017 года). Варианты названия Кирпичный завод Керамик. География Расстояние до краевого центра: 83 км. Расстояние до районного центра: 22 км. История Образован 9 мая 1905 года Население Численность населенияГод240260280300320340360380198519901995200020052010201520202025Керамик (Ставропольский край)Статистика населения.mw-chart-e1e4f7453869809904723449848f1ad9b8bab8cce0afe8a7afe752cc6e584a59b3e7c2a08ab47e687289b42a9fc9bb6f0db694ce7150986139430bb9dbf59bb5__zr113893-cls-588678:hover{pointer-events:none}.mw-chart-e1e4f7453869809904723449848f1ad9b8bab8cce0afe8a7afe752cc6e584a59b3e7c2a08ab47e687289b42a9fc9bb6f0db694ce7150986139430bb9dbf59bb5__zr113893-cls-588679:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-e1e4f7453869809904723449848f1ad9b8bab8cce0afe8a7afe752cc6e584a59b3e7c2a08ab47e687289b42a9fc9bb6f0db694ce7150986139430bb9dbf59bb5__zr113893-cls-588680:hover{cursor:pointer}.mw-chart-e1e4f7453869809904723449848f1ad9b8bab8cce0afe8a7afe752cc6e584a59b3e7c2a08ab47e687289b42a9fc9bb6f0db694ce7150986139430bb9dbf59bb5__zr113893-cls-588681:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-e1e4f7453869809904723449848f1ad9b8bab8cce0afe8a7afe752cc6e584a59b3e7c2a08ab47e687289b42a9fc9bb6f0db694ce7150986139430bb9dbf59bb5__zr113893-cls-588682:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} По данным переписи 2002 года, 95 % населения — русские. Образование Детский сад № 20 «Светлячок» Памятники Братская могила рабочих завода, погибших в борьбе с фашистами. 1942, 1952 года Примечания
Кереты

Кереты — покинутый аул в Галанчожском районе Чеченской Республики. География Аул Кереты расположен к юго-западу от районного центра Галанчож. Ближайшие развалины аулов: на юго-западе — аул Зенгали, на северо-востоке — аул Мачи, на севере — аул Итыркале, на северо-западе — аул Чиконди-Паде. История Аул Кереты был ликвидирован в 1944 году во время депортации чеченцев. После восстановления Чечено-Ингушской АССР в 1956 году чеченцам было запрещено селиться в данном районе. Примечания Ссылки topomapper.com (англ.). www.topomapper.com. Дата обращения: 30 ноября 2024. — подробная карта Чечни и Ингушетии.
Kerlikent

Kerlikent (Russian: Керликент) is a rural locality (a selo) in Maloareshevsky Selsoviet, Kizlyarsky District, Republic of Dagestan, Russia. The population was 196 as of 2010, and the village has two streets. Geography Kerlikent is located 28 km northeast of Kizlyar (the district's administrative centre) by road. Vishe-Talovka and Plodopitomnik are the nearest rural localities. Nationalities Avars, Kumyks, Dargins, Chechens and Armenians live there. References
Керликент

Керликент — село в Кизлярском районе Дагестана. Входит в состав сельского поселения «Сельсовет «Малоарешевский»». География Населённый пункт расположен на берегу канала Шайтан-Прорва, в 3,5 км к западу от центра сельского поселения — Малая Арешевка и в 28 км к северо-востоку от города Кизляр. История Переселенческий посёлок Кирилл-кент возник в 1925 году, путем переселения части жителей села Кандаураул. Всего в 1925—1926 году в посёлок было переселено 48 хозяйств. В ходе борьбы с кулачеством в Заполярье выслано почти всё взрослое мужское население (90 человек), что нанесло большой удар по демографии села. Население Национальный состав По данным Всероссийской переписи населения 2010 года: По данным Всероссийской переписи населения 2010 года, в селе проживало 196 человек (109 мужчин и 87 женщин). Примечания
Kíevka (Krasnodar)

Kíevka - Киевка (rus) - és un khútor del krai de Krasnodar, a Rússia. Es troba a la vora esquerra del riu Kuban, a la frontera amb el krai de Stàvropol. És a 27 km al sud-est de Gulkévitxi i a 158 km a l'est de Krasnodar. Pertany al poble d'Otrado-Ólguinskoie.
Kiyevka (Krasnodar)

Kievka (del ruso: Киевка) es un jútor del raión de Gulkévichi del krai de Krasnodar, en el sur de Rusia. Está situado en la orilla izquierda del río Kubán, frontera con el krai de Stávropol, 27 km al sudeste de Gulkévichi y 158 km al este de Krasnodar, la capital del krai. Tenía 172 habitantes en 2010.​ Pertenece al municipio Otrado-Olginskoye. Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth y el mapa de Rusia de Yandex.ru, accesible desde este enlace.
Киевка (Краснодарский край)

Ки́евка — хутор в Гулькевичском районе Краснодарского края России. Входит в состав Отрадо-Ольгинского сельского поселения. История В 1926 году на хуторе Богородицкий насчитывалось 121 хозяйство и проживало 554 человека (в том числе 511 украинцев, 42 русских, 23 казака). В административном отношении входил в состав Ново-Михайловского сельсовета Григорополисского района Армавирского округа Северо-Кавказского края. Население Улицы ул. Калинина, ул. Ленина, ул. Чапаева. Примечания
Київка (Краснодарський край)

Київка (рос. Киевка) — хутір у Гулькевицькому районі Краснодарського краю Російської Федерації з населенням 172 особи (2010). Входить до складу Отрадо-Ольгинського сільського поселення. Географія Вулиці вул. Калініна, вул. Леніна, вул. Чапаєва. Населення За даними всеросійського перепису, у 2010 році на хуторі проживало 172 особи, а у 2002 році — на 261,6 % понад — 450 жителів. Примітки
Київське (Північна Осетія)

Київське (ос. Киевскæй) — село в Моздокському районі Республіки Північна Осетія — Аланія. Адміністративний центр муніципального утворення «Київське сільське поселення». Географія Поселення Київське розташоване на правому березі річки Терек, у центральній частині Моздокського району. Знаходиться за 6 км на південь від районного центру Моздок і за 87 км на північ від міста Владикавказ. Межує із землями населених пунктів: Калінінський на північному сході та Кізляр на заході. На протилежному березі річки Терек розташовані місто Моздок та станиця Луковська. Селище розташоване на околицях Кабардинської рівнини. Населений пункт розташований у долині річки Терек, над якою на кілька метрів височать схили Терського кряжа, що тягнуться із заходу на схід. Середні висоти біля села становлять близько 133 метрів над рівнем моря. Долина річки Терек покрита густими прирічковими лісами, що утруднюють прохід до річки. Грунт алювіальний. Гідрографічна мережа представлена переважно річкою Терек. На південний схід від села проходить артерія Малокабардинського каналу, яким зрошують сільськогосподарські наділи поселення. Біля західної околиці села канал впадає у озеро Київське. Вологий клімат помірний. Середньорічна температура повітря становить близько +10,5°С і коливається в середньому від +23,5°С у липні до -2,5°С у січні. Середньорічна кількість опадів становить близько 540 мм. Основна кількість опадів випадає у період із травня по липень. Наприкінці літа часті суховії, що дмуть із території Прикаспійської низовини. Історія В 1900 малокабардинська княгиня з роду Бекович-Черкаських опублікувала в газеті оголошення про продаж орної землі в районі Моздока в розмірі 1600 десятин. За цим оголошенням відгукнулися переселенці з Київської та Воронезької губерній. Ними в 1901 році в лісистій заплаві долини річки Терек, було засноване нове поселення, яке отримало назву — Київське. На південний захід від селища, на горі розташовувався аул Тарлав юрт, на південному сході біля спуску з гори аул Батрас, на заході аул Верхні Бековичі (нині село Кізляр). Проте основне заселення села переселенцями почалося лише 1904 року. До 1910 року в селі налічувалося вже понад 200 дворів. Сюди продовжували приїжджати нові жителі здебільшого з України. В 1914 був при розливі Терека, село було затоплено і сильно постраждало. У період Громадянської війни село також сильно постраждало при протистоянні червоногвардійців та білогвардійців. Під час Великої Вітчизняної війни, в околицях села відбувалися військові дії при обороні та визволенні міста Моздок. У 1944 році разом з містом Моздок та його околицями було передано до складу Північно-Осетинської АРСР. Населення Національний склад За даними Всеросійського перепису населення 2010 : Освіта Основна загальноосвітня школа — вул. Кірова, 2. Дошкільний заклад Дитячий садок № 23 — вул. Кірова, 25. Охорона здоров'я Фельдшерсько-акушерський пункт — вул. Садова, 49. Примітки
Кизилов (хутор)

Кизи́лов — хутор в составе Грачёвского района (муниципального округа) Ставропольского края России. Варианты названия Кизиловка, Кизилово, Кизиловский, Кизиловское География Расстояние до краевого центра: 21 км. Расстояние до районного центра: 17 км. История До 16 марта 2020 года хутор входил в упразднённый Старомарьевский сельсовет. Население Численность населенияГод200300400500600700800192019401960198020002020Кизилов (хутор)Статистика населения.mw-chart-e5061b04890922da96634db05e85f8b8c117f9c093002b9796e84ec89adcb61fc402926fd14802c59b8724b25095e5ddbb20e12235ba94df3500bf96884977fb__zr203026-cls-1047076:hover{pointer-events:none}.mw-chart-e5061b04890922da96634db05e85f8b8c117f9c093002b9796e84ec89adcb61fc402926fd14802c59b8724b25095e5ddbb20e12235ba94df3500bf96884977fb__zr203026-cls-1047077:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-e5061b04890922da96634db05e85f8b8c117f9c093002b9796e84ec89adcb61fc402926fd14802c59b8724b25095e5ddbb20e12235ba94df3500bf96884977fb__zr203026-cls-1047078:hover{cursor:pointer}.mw-chart-e5061b04890922da96634db05e85f8b8c117f9c093002b9796e84ec89adcb61fc402926fd14802c59b8724b25095e5ddbb20e12235ba94df3500bf96884977fb__zr203026-cls-1047079:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-e5061b04890922da96634db05e85f8b8c117f9c093002b9796e84ec89adcb61fc402926fd14802c59b8724b25095e5ddbb20e12235ba94df3500bf96884977fb__zr203026-cls-1047080:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} По данным переписи 2002 года в национальной структуре населения русские составляли 55 %, чеченцы — 38 %. Инфраструктура Медицинскую помощь оказывает фельдшерско-акушерский пункт. Уличная сеть Кизилова насчитывает 8 улиц (Восточная, Дачная, Западная, Луговая, Майская, Садовая, Северная и Центральная). В границах хутора расположено общественное открытое кладбище площадью 9 тыс. м². Памятники Братская могила жертв белогвардейского террора. 1919, 1926 годы. Примечания Ссылки Лист карты L-38-97 Шпаковское. Масштаб: 1 : 100 000. Состояние местности на 1980 год. Издание 1985 г.
Kina, Republic of Dagestan

Kina (Russian: Кина; Rutul: Къинед) is a rural locality (a selo) in Rutulsky District, Republic of Dagestan, Russia. Population: 566 (2021 census); 979 (2002 census); 503 (1989 Soviet census). There are 5 streets. Geography Kina is located 20 km northwest of Rutul (the district's administrative centre) by road. Dzhilikhur and Tsudik are the nearest rural localities. Nationalities Rutul people live there. References