NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Usukhchay

Usukhchay (Russian: Усухчай, Lezgian: Усугъ) is a rural locality (a selo) and the administrative center of Dokuzparinsky District of the Republic of Dagestan, Russia. Population: 1,881 (2010 census); 1,836 (2002 census); References Notes Sources Народное Собрание Республики Дагестан. Закон №16 от 10 апреля 2002 г. «Об административно-территориальном устройстве Республики Дагестан», в ред. Закона №106 от 30 декабря 2013 г. «О внесении изменений в некоторые законодательные акты Республики Дагестан». Вступил в силу со дня официального опубликования. Опубликован: "Дагестанская правда", №81, 12 апреля 2002 г. (People's Assembly of the Republic of Dagestan. Law #16 of April 10, 2002 On the Administrative-Territorial Structure of the Republic of Dagestan, as amended by the Law #106 of December 30, 2013 On Amending Various Legislative Acts of the Republic of Dagestan. Effective as of the day of the official publication.). Народное Собрание Республики Дагестан. Закон №6 от 13 января 2005 г. «О статусе и границах муниципальных образований Республики Дагестан», в ред. Закона №43 от 30 апреля 2015 г. «О статусе городского округа с внутригородским делением "Город Махачкала", статусе и границах внутригородских районов в составе городского округа с внутригородским делением "Город Махачкала" и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Республики Дагестан». Вступил в силу со дня официального опубликования. Опубликован: "Дагестанская правда", №8, 15 февраля 2005 г. (People's Assembly of the Republic of Dagestan. Law #6 of January 13, 2005 On the Status and Borders of the Municipal Formations of the Republic of Dagestan, as amended by the Law #43 of April 30, 2015 On the Status of the "City of Makhachkala" Urban Okrug with Intra-Urban Divisions, the Status and the Borders of the Intra-City Districts Comprising the "City of Makhachkala" Urban Okrug with Intra-Urban Divisions, and on Amending Various Legislative Acts of the Republic of Dagestan. Effective as of the day of the official publication.).
Usuchčaj

Usuchčaj (in russo Усухчай?; in lingua lesga: Усугъ, Усугъарин хуьр) è un villaggio della Russia situato nel Daghestan. Appartiene al rajon Dokuzparinskij di cui è il centro amministrativo. Il villaggio si trova ai piedi dei monti Šalbuzdag, Erydag e Gestinkil', sulla riva destra del fiume Samur, alla confluenza dell'affluente Usuchčaj. Si trova 105 km a sud-ovest della città di Derbent e 230 km a sud della città di Machačkala. Note
Усухчай

Усухча́й (лезг. Усугъ, Усугъарин хуьр) — село на юге Республики Дагестан. Административный центр Докузпаринского района. Образует сельское поселение «село Усухчай», как единственный населённый пункт в его составе. География Селение расположено у подножия гор Шалбуздаг, Ерыдаг и Гестинкиль, на правом берегу живописной долины реки Самур, у впадения в него реки Усухчай. Находится в 105 км к юго-западу от города Дербент и в 230 км к югу от Махачкалы. Вокруг села Усухчай многочисленные фруктовые сады — хозяйства усухчайцев. История Из исторических материалов следует, что село Усухчай является одним из древних населённых пунктов Лезгистана. В книге «История Абумуслима» впервые упоминается название села Усухчай и что описываемые в ней события происходили в начале VIII века нашей эры. В период создания вольных обществ, село входило в общество Докузпары, которому подчинялось несколько населённых пунктов, расположенных вокруг него. В 1934 году из Ахтныского района были выделен Докузпаринский район, административным центром которого в последующем был избран село Усухчай. Население Численность населенияГод030060090012001500180021001920194019601980200020202040УсухчайСтатистика населения.mw-chart-a4c72ad893af1c52a4eccff12240577bca6cdde360966b98b0e9ae07f3a1a6dfca1c93a685e5f6208eb146d72acfe4bbebda2cb874a9c38bea3d7be52ef78428__zr212587-cls-1097490:hover{pointer-events:none}.mw-chart-a4c72ad893af1c52a4eccff12240577bca6cdde360966b98b0e9ae07f3a1a6dfca1c93a685e5f6208eb146d72acfe4bbebda2cb874a9c38bea3d7be52ef78428__zr212587-cls-1097491:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-a4c72ad893af1c52a4eccff12240577bca6cdde360966b98b0e9ae07f3a1a6dfca1c93a685e5f6208eb146d72acfe4bbebda2cb874a9c38bea3d7be52ef78428__zr212587-cls-1097492:hover{cursor:pointer}.mw-chart-a4c72ad893af1c52a4eccff12240577bca6cdde360966b98b0e9ae07f3a1a6dfca1c93a685e5f6208eb146d72acfe4bbebda2cb874a9c38bea3d7be52ef78428__zr212587-cls-1097493:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-a4c72ad893af1c52a4eccff12240577bca6cdde360966b98b0e9ae07f3a1a6dfca1c93a685e5f6208eb146d72acfe4bbebda2cb874a9c38bea3d7be52ef78428__zr212587-cls-1097494:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Моноэтничное лезгинское селение. Инфраструктура Центральная дорога села представляет собой отрезок Самурской трассы. В Усухчае имеется районная больница, средняя школа, клуб, библиотека, Районный узел связи, почтовое отделение, магазины, аптека, столовая и др. Известные уроженцы Заманов, Хаирбек Демирбекович (1907—1983) — советский военачальник, полковник, во время ВОВ командир 304-й стрелковой Житомирской Краснознаменной дивизии. Примечания Ссылки В Усухчае проходит фестиваль ашугов Дагестана . Архивировано из оригинала 4 марта 2016 года. Угроза геологической активности в Усухчае (рус.). www.ria.ru. Дата обращения: 14 декабря 2020.
Усухчай

Усухчай — село (аул), адміністративний центр Докузпаринського району Дагестану. Знаходиться на місці впадання річки Усухчай в річку Самур. Усухчай з супутника Географія Село знаходиться в мальовничій долині річки Самур, на правому її березі, біля підніжжя гір Шалбуздаг, Єридаг і Гестинкіль. Навколо села Усухчай численні фруктові сади — господарства усухчайців. Інфраструктура Центральна дорога села являє собою відрізок Самурської траси. В Усухчаї є районна лікарня, середня школа, клуб, бібліотека, Районний вузол зв'язку, поштове відділення, магазини, аптека, їдальня та ін. Примітки
Utamysh

Utamysh (Russian: Утамыш; Kumyk: Оьтемиш, romanized: Ötemiş) is a rural locality (a selo) in Kayakentsky District, Republic of Dagestan, Russia. The population was 3,634 as of 2010. There are 32 streets. Geography Utamysh is located 29 km northwest of Novokayakent (the district's administrative centre) by road. Myurego and Novye Mugri are the nearest rural localities. Nationalities 98.24% of the residents of the settlement were Kumyks. References
Ushcaloy

Ushcaloy (Chechen: Чӏиннах, Уьш-Кхелли, Ç̇innax, Üş-Qelli) is a village in the Itum-Kalinsky District of the Chechen Republic. It is the administrative center of the Ushkaloiskiy rural settlement. Geography The village is located on both banks of the Argun River, at the confluence of the left tributary Dzumserk (Дзумсэрк), 5 km north-east of the regional center Itum-Kali. The nearest settlements are: in the north, the village of Guchum-Kale (Гучум-Кале); in the southeast, the village of Bugaroy (Бугарой); in the southwest, the village of Konzhukhoi (Конжухой); and in the northwest, the village of Gukhoi (Гухой). History Ushcaloy is the ancestral village of teip Chinkhoy. Population The population of Ushcaloy was 304 in 1990, and rose to 535 in 2020. Infrastructure Ushcaloy is home to a rural mosque and Ushkaloiskaya municipal secondary school. References
Ушкалой

Ушкалой (рос. Ушкалой) — село у Ітум-Калінському районі Чечні Російської Федерації. Населення становить 536 осіб (2019). Входить до складу муніципального утворення Ушкалойське сільське поселення. Історія Згідно із законом від 14 липня 2008 року органом місцевого самоврядування є Ушкалойське сільське поселення. Населення Чисельність населенняРік2002503003504004505005501990199520002005201020152020УшкалойСтатистика населення.mw-chart-6799d4db02be179fc8a2f468b0f44b9cff61fb533c6b5cd09db0da937cd3c15610ecd362f4bfdb9c382eb0614c7340dfc5a0bd93766bed775860ceaedff8e410__zr211637-cls-1092711:hover{pointer-events:none}.mw-chart-6799d4db02be179fc8a2f468b0f44b9cff61fb533c6b5cd09db0da937cd3c15610ecd362f4bfdb9c382eb0614c7340dfc5a0bd93766bed775860ceaedff8e410__zr211637-cls-1092712:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-6799d4db02be179fc8a2f468b0f44b9cff61fb533c6b5cd09db0da937cd3c15610ecd362f4bfdb9c382eb0614c7340dfc5a0bd93766bed775860ceaedff8e410__zr211637-cls-1092713:hover{cursor:pointer}.mw-chart-6799d4db02be179fc8a2f468b0f44b9cff61fb533c6b5cd09db0da937cd3c15610ecd362f4bfdb9c382eb0614c7340dfc5a0bd93766bed775860ceaedff8e410__zr211637-cls-1092714:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-6799d4db02be179fc8a2f468b0f44b9cff61fb533c6b5cd09db0da937cd3c15610ecd362f4bfdb9c382eb0614c7340dfc5a0bd93766bed775860ceaedff8e410__zr211637-cls-1092715:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примітки
Ushnyug

Ushnyug (Russian: Ушнюг; Tabassaran: Гьемшнигъ) is a rural locality (a selo) in Arkitsky Selsoviet, Tabasaransky District, Republic of Dagestan, Russia. Population: 270 (2010 census); 326 (2002 census); 238 (1989 Soviet census). Geography Ushnyug is located 9 km southeast of Khuchni (the district's administrative centre) by road. Firgil, Tsukhdyg and Dzhugdil are the nearest rural localities. References
Ушнюг

Ушнюг или Ушниг (таб. Гьемшнигъ) — село в Табасаранском районе Республики Дагестан России. Входит в состав сельского поселения «Аркитский сельсовет». Географическое положение Село расположено в юго-восточной части региона, над правым склоном реки Арадир, в 8 км к юго-востоку от районного центра — села Хучни. Население Инфраструктура Фельдшерско-акушерский пункт. Транспорт Село доступно по автодороге регионального значения «Дербент — Хучни — Хив» (идентификационный номер 82 ОП РЗ 82К-018). Примечания
Фаснал

Фасна́л (осет. Фæснæл) — село в Ирафском районе республики Северная Осетия — Алания. Входит в состав Махческого сельского поселения. Этимология Название села происходит от осетинских слов «фæс» + «нæл» (смысловой перевод: «позади святилища мужчин»). По отношению к селению Галиат Фаснал лежит позади святилища Нализад («ангел мужчин», «покровитель мужского пола»). География Село расположено у впадения реки Сардидон в реку Сонгутидон. Находится в 40 км к югу от районного центра — Чикола и в 105 км к юго-западу от Владикавказа. Через Фаснал проходят популярные альпинистские маршруты, в частности, к ледникам Тананцете и Таймази. Окрестности села славятся как удачное место для занятий парапланеризмом. У Фаснала на реке Сонгутидон расположена Фаснальская ГЭС (в эксплуатации с 2008 года). История Уже в XIX веке в Фаснале работала крупная обогатительная фабрика, где электричество появилось задолго до Октябрьской революции. В окрестностях селения есть месторождения свинцово-цинковых руд. Население Известные уроженцы Сосланбек Дафаевич Тавасиев — советский скульптор. Достопримечательности Вблизи сёл Махческ, Вакац, Фаснал находятся объекты культурного наследия федерального значения (археология): Погребения в грунте Погребения в каменных ящиках Погребения в склепах Объекты культурного наследия федерального значения (архитектура): 1) Пять башенных склепов (Средние века) — на древнем кладбище с. Фаснал 2) Склеп наземный (Средние века) — Поляна, на древнем кладбище с. Фаснал 3) Склеп полуподземный (Средние века) - в с.Фаснал 4) Архитектурный комплекс с. Фаснал: Башня Кубатиевых — северо-восточная окраина Башня Пухаевых — юго-западная окраина Склеповый могильник (тринадцать усыпальниц) — верхний отсёлок с. Фаснал Святилище — северо-восточная окраина Ссылки А. Балашов. «Дигорские загадки» (об археологических находках в Дигорском ущелье) Фӕснӕл ӕмӕ Нӕл Зӕды куывд https://region15.ru/f-sn-l-m-n-l-z-dy-kuyvd/ Примечания
Фельдмаршальский

Фельдма́ршальский — хутор в Новоалександровском районе (городском округе) Ставропольского края России. Находился в составе муниципального образования «Сельское поселение Раздольненский сельсовет» (упразднено 1 мая 2017 года). Варианты названия Фельдмаршальское. История Образован 12 июля 1880 года как посёлок Григорополисский География Расстояние до краевого центра: 68 км. Расстояние до районного центра: 17 км. Население Численность населенияГод75080085090095010001050198519901995200020052010201520202025ФельдмаршальскийСтатистика населения.mw-chart-6233d43cbab0069d6f8796d0a10aece8228f20665b075cc1fc93178883f0fb9832a7f416931dc497564968dfb042ddd2f0b18a0a1d36e895de6a53c3b443d583__zr203491-cls-1049381:hover{pointer-events:none}.mw-chart-6233d43cbab0069d6f8796d0a10aece8228f20665b075cc1fc93178883f0fb9832a7f416931dc497564968dfb042ddd2f0b18a0a1d36e895de6a53c3b443d583__zr203491-cls-1049382:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-6233d43cbab0069d6f8796d0a10aece8228f20665b075cc1fc93178883f0fb9832a7f416931dc497564968dfb042ddd2f0b18a0a1d36e895de6a53c3b443d583__zr203491-cls-1049383:hover{cursor:pointer}.mw-chart-6233d43cbab0069d6f8796d0a10aece8228f20665b075cc1fc93178883f0fb9832a7f416931dc497564968dfb042ddd2f0b18a0a1d36e895de6a53c3b443d583__zr203491-cls-1049384:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-6233d43cbab0069d6f8796d0a10aece8228f20665b075cc1fc93178883f0fb9832a7f416931dc497564968dfb042ddd2f0b18a0a1d36e895de6a53c3b443d583__zr203491-cls-1049385:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} По данным переписи 2002 года, 83 % населения — русские. Образование Детский сад № 26 «Василёк» Основная общеобразовательная школа № 12 Памятники Братская могила жертв белого террора и 14 советских воинов, погибших в борьбе с фашистами. 1918—1920, 1942—1943, 1953 года Кладбище Южнее хутора находится общественное открытое кладбище площадью 11 тыс. м². Примечания
Fij

Fij (ros. Фий) – wieś w Dagestanie, w Rejonie Achtyńskim. W 2021 roku liczyła 1633 mieszkańców. Jedna z najbardziej na południe wysuniętych wsi Federacji Rosyjskiej. Geografia Wieś jest położona w górach Kaukazu, nad rzeką Fijczaj, na wysokości 2013 metrów n.p.m. Znajduje się ona w Dagestanie, w Rejonie Achtyńskim, około 10 kilometrów od najbardziej na południe wysuniętego punktu Rosji. Historia Historia wsi sięga czasów Albanii Kaukaskiej. W 1839 roku Fij wszedł w granice Imperium Rosyjskiego. W 1920 roku we wsi otwarto szkołę, a w 1961 otwarto tu dom kultury. Przypisy
Фій

Фій (рос. Фий) — село Ахтинського району, Дагестану Росії. Входить до складу муніципального утворення Сільрада Село Фій. Населення — 1623 (2015). Населення За даними перепису населення 2002 року в селі мешкало 1612 осіб. У тому числі 794 (49,26 %) чоловіка та 818 (50,74 %) жінок. Переважна більшість мешканців — лезгини (100 % від усіх мешканців). У селі переважає лезгинська мова. Примітки
Фите

Фите — село в Агульском районе Дагестана (Россия). Образует сельское поселение село Фите как единственный населённый пункт в его составе. География Расположено в 12 км к востоку от села Тпиг, на горе Фитидаг. История Анализ эпиграфического материала, собранного в с. Фите, показывает, что оно существовало в XI—XII вв. Население Примечания
Фіте

Фіте (рос. Фите) — село Агульського району, Дагестану Росії. Входить до складу муніципального утворення Село Фіте. Населення — 712 (2015). Історія В селі є могила з куфічними надписами домусульманських захоронень 10 ст. У 1926 році село належало до Кюрінського району. Населення За даними перепису населення 2002 року в селі мешкало 713 осіб. В тому числі 359 (50.35 %) чоловіків та 354 (49.64 %) жінок. Переважна більшість мешканців — агульці (99 % від усіх мешканців). У селі переважає агульська мова. Мешканці села розмовляють на власному фітінському діалекті агульської мови. У 1926 році в селі проживало 343 осіб. Примітки
Фрунзенское (Чечня)

Фру́нзенское (чечен. Фрунзенски) — село в Наурском районе Чеченской Республики. Село образует Фрунзенское сельское поселение. География Расположено севернее реки Терек, на южном берегу оросительного канала Наурско-Шелковская ветвь, на востоке от районного центра станицы Наурской. Фрунзенское находится на севере виноградарческого района, простирающегося на юг до самого Терека. Основная часть села располагается к югу от канала, на северном берегу — лишь одна небольшая улица. Чуть дальше к северу ранее находились молочно-товарная ферма с артезианским колодцем и ныне покинутый небольшой населённый пункт Бежанов. Ближайшие населённые пункты: на северо-востоке — хутор Семиколодцев, на северо-западе — хутор Козлов и хутор Постный, на юго-западе — село Новотерское и село Юбилейное, на юго-востоке — село Новое Солкушино и хутор Обильный, на западе — село Ульяновское. Население По данным 1984 года население Фрунзенского приблизительно составляло 1,2 тыс. человек. Согласно переписи 2002 года, в селе проживало 1263 человека, из них 620 мужчин и 643 женщины, 98 % населения составляли чеченцы. По состоянию на 1 января 2009 года в селе проживал 1341 человек. По данным Всероссийской переписи населения 2010 года: Улицы Примечания
Фрунзенське (Чечня)

Фрунзенське (рос. Фрунзенское) — село у Наурському районі Чечні Російської Федерації. Населення становить 1522 особи. Входить до складу муніципального утворення Фрунзенське сільське поселення. Історія Згідно із законом від 14 липня 2008 року органом місцевого самоврядування є Фрунзенське сільське поселення. Населення Чисельність населенняРік1100120013001400150016001990199520002005201020152020Фрунзенское (Чечня)Статистика населення.mw-chart-310c95dd82729e08b3d14ae459ae90c1d0554cd52bdd448e14c3a2612174867eb88e2d4b5b721e49fb07c776dad3d387e271d15d5582da5ae339f0bbf42031d2__zr106780-cls-550589:hover{pointer-events:none}.mw-chart-310c95dd82729e08b3d14ae459ae90c1d0554cd52bdd448e14c3a2612174867eb88e2d4b5b721e49fb07c776dad3d387e271d15d5582da5ae339f0bbf42031d2__zr106780-cls-550590:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-310c95dd82729e08b3d14ae459ae90c1d0554cd52bdd448e14c3a2612174867eb88e2d4b5b721e49fb07c776dad3d387e271d15d5582da5ae339f0bbf42031d2__zr106780-cls-550591:hover{cursor:pointer}.mw-chart-310c95dd82729e08b3d14ae459ae90c1d0554cd52bdd448e14c3a2612174867eb88e2d4b5b721e49fb07c776dad3d387e271d15d5582da5ae339f0bbf42031d2__zr106780-cls-550592:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-310c95dd82729e08b3d14ae459ae90c1d0554cd52bdd448e14c3a2612174867eb88e2d4b5b721e49fb07c776dad3d387e271d15d5582da5ae339f0bbf42031d2__zr106780-cls-550593:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примітки
Chabes

Chabes (russisch Хабе́з, kabardinisch Хьэбэз) ist ein Aul in der Republik Karatschai-Tscherkessien (Russland) mit 6240 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt im nördlichen Randgebiet des Großen Kaukasus, dessen Kammlagen dort etwa 1300 m über dem Meeresspiegel erreichen, etwa 30 km Luftlinie südwestlich der Republikhauptstadt Tscherkessk am linken Ufer des Kleinen Selentschuk (Maly Selentschuk), eines linken Nebenflusses des Kuban. Chabes ist Verwaltungszentrum des Rajons Chabesski sowie Sitz und einzige Ortschaft der Landgemeinde Chabesskoje selskoje posselenije. Fast alle Einwohner des Ortes sind Tscherkessen. Geschichte Als Gründungsjahr des Ortes gilt 1833, als sich dort Tscherkessen vom Stamm der Kabardiner endgültig niederließen, die während des Kaukasuskrieges mehrfach aus der Gegend des heutigen Baksanjonok – östlich der heutigen Stadt Baksan in Kabardino-Balkarien – umgesiedelt worden waren. Die Ansiedlung wurde mit dem bereits bestehenden Aul Kirmisei des Stammes der Beslenejer vereint und in Folge wie der Herkunftsort nach dem Fürsten Kassai (Kassajew) offiziell (russifiziert) als Kassajewski bezeichnet, kabardinisch Kassai-Chabl. Ab 1869 gehörte der Ort zum Ujesd (ab 1888 Abteilung, otdel) Batalpaschinsk der Oblast Kuban. Im Rahmen der Abschaffung „kabardinischer Feudalnamen“ nach der Oktoberrevolution erfolgte 1920 die Umbenennung in Chabes nach einer nahen Lokalität, deren Bezeichnung im Kabardinisch-Tscherkessischen etwa „viel Gerste“ bedeutet. Nach verschiedenen administrativen Umgestaltungen wurde Chabes am 23. Januar 1935 Sitz eines nach ihm benannten Rajons im Bestand der Tscherkessischen Autonomen Oblast. Im Zweiten Weltkrieg war Chabes von August 1942 bis Januar 1943 von der deutschen Wehrmacht okkupiert. Von 8. Mai 1956 bis zur Neubildung der Karatschai-Tscherkessischen Autonomen Oblast am 9. Januar 1957 war der Chabesski rajon vorübergehend aufgelöst. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Verkehr Chabes liegt an der von Tscherkessk kommenden und dem Kleinen Selentschuk aufwärts folgenden Regionalstraße 91N-052, die etwa 20 km südlich zwischen Kardonikskaja und Selentschukskaja die 91K-006 erreicht, Teil der Verbindung Maikop – Karatschajewsk (frühere R256). Die per Straße nächstgelegene Bahnstation befindet sich in Tscherkessk an der Nebenstrecke Newinnomyssk – Ust-Dscheguta. Weblinks Offizielle Webpräsenz der Gemeindeverwaltung (russisch) Einzelnachweise
Khabez

Khabez (Russian: Хабез; Kabardian: Хьэбэз; Abaza: ХӀабаз) is a rural locality (an aul) and the administrative center of Khabezsky District of the Karachay-Cherkess Republic, Russia. Population: 6,240 (2010 census). Demographics Population: 6,240 (2010 census); 5,781 (2002 census); 5,308 (1989 Soviet census). In 2002, the ethnic composition of the population was as follows: Abazins (4.1%) Russians (1.2%) all other ethnicities comprising less than 1% of population each. References
Хабез

Хабез (кабард. Хьэбэз , карач.-балк. Хабез, абаз. ХӀабаз) — аул в Хабезькому районі Карачаєво-Черкесії. Адміністративний центр Хабезького району та однойменного сільського поселення. Географія Аул розташований в центральній частині Хабезького району, на лівому березі річки Малий Зеленчук. Знаходиться за 33 км на північний захід від міста Черкеськ (по дорозі), на трасі Р 265 Черкеськ — Архиз. Площа сільського поселення становить — 65 км 2 . Межує з землями населених пунктів: Алі-Бердуковський на півдні, Ельбурган на північному сході і Інжич-Чукун на сході. На заході землі сільського поселення переходять в пасовищні луки. Населений пункт розташований в передгірській зоні республіки. Рельєф місцевості являє собою горбисту рівнину. Середні висоти на території сільського поселення становлять 684 метрів над рівнем моря. Перепад висот з південного сходу на північний захід складає більше 400 метрів. Гідрографічна мережа представлена ​​річкою Малий Зеленчук і потужними підземними джерелами. Клімат помірний. Середня річна температура повітря становить + 9°. Найхолодніший місяць — січень (середньомісячна температура — 4°), а найтепліший — липень (+ 22°). Заморозки починаються на початку грудня і закінчуються на початку квітня. Середня кількість опадів на рік становить близько 600 мм на рік. Основна їх частина припадає на період з квітня по червень. Історія Наприкінці XVIII століття, частина жителів аулу Касею-Хабл з Кабарди переселилася на берег річки Великий Зеленчук (район нинішнього села Даусуз). Переселенці потім ще не раз змінювали місце свого поселення, виходячи із ситуацій Кавказької війни. В 1830 році аул був переселений в долину річки Малий Зеленчук до гирла струмка Червоний, де він і влаштувався на правому березі річки, біля підніжжя вежі Адиюх. В 1833 році аул переселився на лівий берег річки, де в цей час розташовувався бесленеєвський аул Кірмізей. При об'єднанні цих поселень правителем аулу став кабардинсЬкий князь Касбот Касаєв, а сам аул отримав назву Касаєвський. В 1920 році аул Касаєвський був перейменований, через присутність у його назві дворянського прізвища. Нову назву аул отримав, за назвою урочища Хабез. Хабез (Хьэбэз) в перекладі з черкеської означає — «багато ячменю». Аул відомий своєю пам'яткою, розташованоЮ неподалік вежею, в якій, згідно з давньою легендою, жила княгиня Адиюх («Світлорука»). Коли її чоловік, який промишляв крадіжками коней, повертався з награбованим, княгиня перекидала через річку полотняний міст і простягАла в темряву свої освітлені руки. Одного разу чоловік образив Адиюх, вона не стала наводити й висвітлювати переправу, через що князь разом з краденими кіньми потонув (див. Також античний міф про Геро і Леандра). На південь від аулу Хабез розташований готельно-оздоровчий комплекс — «Адиюх-Пелас». Населення Населення — 6349 осіб. Щільність — 97.68 чол./км². Національний склад За даними Всеросійського перепису населення 2010 року: Іслам Центральна мечеть Мечеть верхньої частини аулу Мечеть нижньої частини аулу Примітки