NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kaliningrad Chkalovsk

Kaliningrad Chkalovsk (also Chkalovskoye, Tchalov, or Prowehren) is a naval air base in Chkalovsk, Kaliningrad Oblast, Russia located 9 kilometers northwest of Kaliningrad. Most instances in Russian aviation literature of Chkalovsk or Chkalovskoye refer specifically to this large airfield. A significant Baltic naval base, it is Kaliningrad's largest airfield with four separate complexes for bomber and fighter parking. The base is home to the 689th Guards Fighter Regiment which uses the Sukhoi Su-27P/UP (ASCC: Flanker) as part of the 132nd Composite Aviation Division as part of the Baltic Fleet. History The construction of a military airbase began in 1935, the German Luftwaffe started to operate the ″Fliegerhorst Prowehren″ in 1936. In 1943 a concrete runway was built. Following World War II the area was annexed by the Soviet Union and the airbase was taken over by the Red Army. Chkalovsk began receiving Tupolev Tu-22 (Blinder) aircraft around 1963 and by 1967 had 30 aircraft. It was one of nine major operating locations for the Tupolev Tu-22 Blinders. Tupolev Tu-16 (Badger) aircraft also operated from Chkalovsk frequently during the 1960s. On December 24, 1964, a Tu-22R jumped its wheel chocks during a ground run and hit three parked aircraft; all were written off. In August 1966, a Tu-22 made a runway excursion while landing, destroying itself and a parked aircraft. The Tu-22 aircraft were transferred to Zyabrovka in 1992 as the unit re-equipped with Sukhoi Su-24MR. High-resolution Google Earth imagery shows the base is still active, with Sukhoi Su-27 aircraft on the ramp, a transport aircraft, and some helicopters. Some Tu-22M (Backfire) appear to be stored. Historic Google Earth imagery shows that the runway, all taxiways and aprons of Chkalovsk air base were fully renovated and the area of aprons also extensively enlarged during 2013–2014. Chkalovsk was home to 846 OMSHAP (846th Independent Naval Aviation Regiment) flying 44 Sukhoi Su-17 aircraft in 1992; and 15 ODRAP (15th Independent Long-Range Reconnaissance Aviation Regiment) flying 30 Tu-22 aircraft from 1966 to 1982 and 12 Su-24 aircraft by the 1990s. Scramble reports that 689th Guards Fighter Aviation Regiment (see ru:689-й гвардейский истребительный авиационный полк, Su-27s) & 288 OVP based at Nivenskoye moved to Chkalovsk during August 2002. In August 2022, Russia’s Defense Ministry said three MiG-31 fighters fitted for Kh-47M2 Kinzhal hypersonic missiles arrived at the base as part of “additional measures of strategic deterrence”. Russia said the aircraft would be on 24/7 alert. The missiles were not fitted when the planes flew in, indicating these were transported separately. See also List of military airbases in Russia References
Kaliningrad Czkałowsk

Kaliningrad Czkałowsk (ros. Чкаловск-Люблино-Новое, niem. Tannenwalde, ang. Chkalovsk-Lyublino-Novoye) – baza lotnicza Floty Bałtyckiej Marynarki Wojennej Federacji Rosyjskiej, położona w obwodzie królewieckim, 9 km na północny zachód od Królewca. Jest to jedna z największych instalacji wojskowych wojsk rosyjskich w Europie środkowej z czterema oddzielnymi kompleksami dla stacjonowania bombowców i myśliwców. Historia Historia lotniska sięga 1935. W 1963 baza rozpoczęła przyjmowanie pierwszych bombowców strategicznych Tu-22, których liczba w 1976 wyniosła 30.Stacjonowały tu 846. OMSHAP (846. Pułk Szturmowego Lotnictwa Morskiego), wyposażony w 44 samoloty szturmowe Su-17 i 15. ODRAP (15. Samodzielny Pułk Lotnictwa Rozpoznaczego Dalekiego Zasięgu) wyposażony w 30 bombowców Tu-22 (w latach 1966–1982) i 12 Su-24 od lat 90 XX w. W latach 1964 i 1966 miały miejsce dwie katastrofy lotnicze Tu-22 – nastąpiła kolizja z innymi samolotami, stacjonującymi na tym lotnisku. W 1992 Tu-22 wycofano do bazy Przybytki na Białorusi, a wyposażenie bazy w Czkałowsku uzupełniono wielozadaniowymi samolotami uderzeniowymi Su-24 MR. Wyposażenie Zdjęcia satelitarne wskazują na obecność bombowców strategicznych Tu-22M i myśliwców przechwytujących Su-27. Serwis scramble.nl doniósł o przemieszczeniu do tej bazy w 2002 jednostek 689 Gv IAP i 288 OVP 64, składających się w sumie z 64 myśliwców przechwytujących Su-27, zdolnych do przenoszenia taktycznych bomb termojądrowych na odległość do 850 km. Stacjonuje tu też 288. Samodzielna Eskadra Śmigłowców, składająca się z eskadr Mi-24 i Mi-8. Baza w paź. 2018 została oddana do użytku po modernizacji, do bazy powróciły Su-30SM i Su-24M. Lotnisko ma pas startowy długi na 3.1 kilometra. Zobacz też Flota Bałtycka Przypisy
Чкаловск (аэродром)

Авиабаза Чкаловск (также известная как Чкаловское, в немецкий период — «Флигерхорст Про́верен», нем. Fliegerhorst Prowehren) — авиабаза морской авиации России, расположенная в микрорайоне Чкаловск на северо-западе Калининграда. Крупнейший аэродром Калининградской области, имеющий четыре отдельных комплекса для стоянки бомбардировочной и истребительной авиации. На авиабазе дислоцируется 689-й гвардейский истребительный авиационный полк, летающий на Су-27П/УП (по классификации НАТО: Flanker) в составе 132-й смешанной авиационной дивизии Балтийского флота. История Строительство военного аэродрома началось в 1935 году, и уже в 1936 году Люфтваффе начали эксплуатацию «Флигерхорст Проверен». В 1943 году была построена бетонная взлётно-посадочная полоса. После Второй мировой войны территория была аннексирована Советским Союзом, и авиабаза перешла под контроль Красной армии. Примерно с 1963 года Чкаловск начал принимать самолёты Ту-22, а к 1967 году здесь базировалось 30 таких машин. Аэродром был одним из девяти основных мест базирования Ту-22. В 1960-х годах с аэродрома также регулярно выполняли полёты самолёты Ту-16. 24 декабря 1964 года Ту-22 во время назменых испытаний двигателей сорвался с колодок и врезался в три стоявших на стоянке самолёта; все четыре машины были списаны. В августе 1966 года другой Ту-22 при посадке выкатился за пределы ВПП, разрушился и задел стоявший самолёт. Самолёты Ту-22 были переведены на аэродром Зябровка в 1992 году, когда полк перевооружился на Су-24МР. Спутниковые снимки высокого разрешения подтверждают, что авиабаза остаётся активной: на стоянках видны Су-27, транспортные самолёты и вертолёты. Также наблюдаются законсервированные Ту-22М. Исторические спутниковые снимки Google Earth показывают, что в 2013—2014 годах была проведена полная реконструкция взлётно-посадочной полосы, всех рулёжных дорожек и мест стоянок, а площадь последних была значительно увеличена. В 1992 году в Чкаловске базировался 846-й отдельный морской штурмовой авиационный полк (846 ОМШАП), летавший на 44 Су-17; а также 15-й отдельный дальний разведывательный авиационный полк (15 ОДРАП), эксплуатировавший 30 Ту-22 с 1966 по 1982 год и 12 Су-24 в 1990-х годах. По данным Scramble, в августе 2002 года на авиабазу Чкаловск был перебазирован 689-й гвардейский истребительный авиационный полк (Су-27) вместе с 288-й отдельной вертолётной эскадрильей из Нивенского. В августе 2022 года Министерство обороны Российской Федерации сообщило о размещении на аэродроме трёх МиГ-31 с гиперзвуковыми ракетами «Кинжал» в рамках «дополнительных мер стратегического сдерживания». Сообщалось, что самолёты будут нести боевое дежурство в режиме 24/7. При перелёте ракеты на самолётах отсутствовали, что указывало на их отдельную транспортировку. См. также Список военных аэродромов России Примечания
Чкаловськ (аеродром)

Чкаловськ — військовий аеродром розташований за 4 км на північний захід від міста Калінінград. На аеродромі знаходиться 72 авіабаза Балтійського флоту РФ (Су-30СМ, Су-24М) та базується 689-й гвардійський винищувальний авіаполк, який використовує літаки Су-27П. Історія 55 винищувальний авіаполк (не плутати з 55-им гвардійським) сформували в 1939 році, потім перейменували в 16-й гвардійський (Сандомирський ордена Олександра Невського). Цей полк був відомий тим, що у ньому воювали прославлені аси, двічі герої Радянського Союзу Григорій Речкалов та Олександр Клубов, а також маршал авіації, тричі Герой Радянського Союзу Олександр Покришкін, легендарний льотчик-винищувач, другий за результативністю серед радянських пілотів. В лютому 1949 року 55-й авіаполк перейменували в 689-й винищувальний авіаполк і в 1952 перевели на аеродром Нівенське, неподалік Калінінграду, а у 2002 на аеродром Чкаловськ. Тут полк і базувався до 2012, коли у зв'язку з ремонтом аеродрому був тимчасово переведений на аеродром Черняховськ неподалік. 689-й авіаполк полк були розформовували у 2009, переформовували в інші з'єднання, але знову відновили у 2019 вже на аеродромі Чкаловськ, повернувши йому попереднє ім'я — «689-й Гвардійський винищувальний Сандомирський, ордена Олександра Невського авіаполк, імені маршала авіації О. С. Покришкіна». У 2013 почалась реконструкція аеродрому, в ході робіт було продовжено ЗПС до 3100 метрів та побудовано нові споруди та лінії зв'язку. Реконструкція закінчилась восени 2018, по її завершенні близько 20 літаків 72-ї авіабази Балтійського флоту та 689-й авіаполк перебазувались з аеродрому Черняховськ назад на Чкаловськ. На в'їзді на аеродром Чкаловськ, відразу за КПП, встановлено пам'ятник надзвуковому фронтовому бомбардувальнику Су-24. Російсько-українська війна В серпні 2022 Росія перекинула винищувачі МіГ-31И з ракетами Х-47М2 «Кинджал» на аеродром Чкаловськ. Див. також Список військових аеродромів Росії Посилання
Brama Frydlandzka

Brama Frydlandzka w Królewcu (niem. Friedländer Tor, ros. Фридландские ворота) – królewiecka, dwuprzelotowa brama komunikacyjna, w twierdzy królewieckiej, zorientowana, podobnie jak Brama Brandenburska, w kierunku południowym. Prowadziła do Pruskiej Iławy. Pierwszą drewnianą bramę w tym miejscu zbudowano w 1657 roku; za rządów Fryderyka Wielkiego zbudowano bramę murowaną, zaś w 1852 roku, wraz z przebudową Twierdzy Królewiec, zbudowano obecną bramę. Obecnie oba przepusty w bramie są zamurowane. Bibliografia TWIERDZA KRÓLEWIEC. mars.slupsk.pl. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-12-31)].
Haus der Technik

The Haus der Technik was an exhibition hall in Königsberg, Germany, now Kaliningrad, Russia. Constructed from 1924 to 1925 by Hanns Hopp along Waldburgstraße / Wallring between Tragheim and Tragheimsdorf, the brick hall was used to display machinery as part of the Ostmesse trade fair. Its massive hall was larger in size than even the Muscovite Hall in Königsberg Castle. The Nazis renamed it the "Schlageterhaus", after Albert Leo Schlageter, from 1933 to 1945. The hall's roof was destroyed during World War II. The building and its vicinity were acquired by an investment company in 2004 and have been converted to commercial use in Kaliningrad. References Albinus, Robert (1985). Lexikon der Stadt Königsberg Pr. und Umgebung (in German). Leer: Verlag Gerhard Rautenberg. p. 371. ISBN 3-7921-0320-6. Köster, Baldur (2000). Königsberg: Architektur aus deutscher Zeit (in German). Husum: Husum Druck- und Verlagsgesellschaft. p. 256. ISBN 3-88042-923-5.
Huis van de Techniek (Kaliningrad)

Het Huis van de Techniek (Duits: Haus der Technik, Russisch: Дом техники; Dom techniki) is een gebouw dat gelegen is in de Russische stad Kaliningrad (het vroegere Duitse Koningsbergen). Het werd in 1925 gebouwd als tentoonstellingsgebouw voor industriële goederen op het jaarbeursterrein van de Deutsche Ostmesse. Het gebouw, gebouwd in de expressionistische stijl met donkerrode bakstenen werd ontworpen door architect Hanns Hopp. Beeldhouwer Hermann Brachert ontwierp de huismarkeringen aan de ingang en de arbeiderssculptuur. Tijdens de Tweede Wereldoorlog zakte het dak in. Het gebouw had toen alleen nog zijn buitenmuren en werd lange tijd gebruikt als een marktplaats. In 2004 werd het gebouw door de stad verkocht aan een beleggingsmaatschappij uit Kaliningrad met de opdracht om het gebouw te restaureren en in een warenhuis met bewaakte parkeerplaats, cafés en een uitgebreide dienstverleningsaanbod aan te bieden. Dit is nu voor een deel bereikt.
Дом техники (Калининград)

Дом техники (торговый центр «Эпицентр») — воссозданное в 2000-х годах историческое здание в Калининграде. Расположено на улице профессора Баранова. История С 1920 года в Кёнигсберге стала проводиться Восточная ярмарка. Первый раз она проводилась на территории кёнигсбергского зоопарка. Благодаря успеху ярмарки было решено проводить её ежегодно. Для нужд ярмарки было решено построить комплекс выставочных зданий и павильонов. Одним из них стал Дом техники, построенный к 1924 году. В годы нацизма Дом техники был переименован в Дом Шлагетера, в честь убитого в 1928 году члена НСДАП Альберта Шлагетера. В Доме Шлагетера выступали с речами Брюнинг, Гёббельс и Гитлер. Во время Второй мировой войны Дом техники был разрушен. После войны здание фактически не восстанавливалось. Лишь в части помещений вдоль внутренней стороны стен были устроены магазины. Они окружали просторный открытый «двор» (в прошлом — основной зал Дома техники), где разместились торговые павильоны Центрального рынка. В начале 2000-х здание было восстановлено как торговый центр, получивший название «Эпицентр». Архитектура и строительное описание Дом техники представляет собой просторный выставочный зал. Длина здания — 121 метр, ширина — 46 метров. По углам здания расположены четыре пристройки. В пристройках располагались бюро, учебный кинотеатр, ресторан. Свет проникал в зал через большое количество высоких узких окон. Для доставки на выставку тяжёлой техники к Дому техники был проложен железнодорожный путь, а для перемещения техники в пределах зала использовался расположенный под потолком электрический подъёмный кран. На кинохронике 1928 года видно что путь подходил к южному торцу с запада, перед фасадом был поворотный круг, и один путь заходил прямо в здание по центру. Здание построено в архитектурном стиле Баухауз из красного кирпича и не оштукатурено. Архитектор здания — Ганс Хопп. Наружные стены украшены горельефом «Каменотес» работы скульптора Германа Брахерта и горельефом «Мастеровые» работы скульптора Эрнста Филица. Литература Балдур Кёстер «Кёнигсберг. Сегодняшний Калининград. Архитектура немецкого времени» . Перевод с немецкого (текст). Данные оригинального немецкого издания: Baldur Köster , Husum Druck; 2000, ISBN 3-88042-923-5 Мультимедийный справочник «Кёнигсберг 1255—1945». (с) И. Заболотов, 2004 г. Примечания
Дім техніки (Калінінград)

Дім техніки (нині — торговий центр «Епіцентр») — відтворена в 2000-них роках історична будівля в Калінінграді, РФ. Розташована на вулиці професора Баранова. Історія З 1920 року в Кенігсберзі періодично почав проводитися т. зв. Східний ярмарок. Вперше він був організований на території Кенігсберзького зоопарку. Завдяки успішному проведенню цього заходу, було вирішено проводити його щороку. Для потреб ярмарку вирішилит побудувати комплекс виставкових будівель і павільйонів. Одним із них став Дім техніки, будівництво якого завершилося у 1924 році. У роки Третього Рейху Дім техніки був перейменований на Дім Шлагетера, на честь вбитого в 1928 році члена НСРП Німеччини Альберта Шлагетера. У Даному приміщенні виступали з промовами Брюнінг, Геббельс і Гітлер. Під час Другої світової війни Дім техніки був зруйнований. Після війни будівля практично не відновлювалася. Лише в частині приміщень уздовж внутрішньої сторони стін були облаштовані крамниці. Вони оточували просторий відкритий «двір» (в минулому — основний зал Дому техніки), де розмістилися торгові павільйони Центрального ринку. На початку 2000-них років будівля була відновлена як торговий центр під назвою «Епіцентр». Архітектура Дім техніки має просторий виставковий зал. Довжина будівлі — 121 метр, ширина — 46 метрів. По кутах будівлі розташовані чотири прибудови, де розташовувалися бюро, навчальний кінотеатр, ресторан. Світло проникало до залу через велику кількість високих вузьких вікон. Для доставки на виставку важкої техніки до Дому техніки було прокладено залізничну колію, а для переміщення техніки в межах залу використовувався розташований під стелею електричний підйомний кран. Будівля побудована в архітектурному інтернаціональному стилі з червоної цегли і неоштукатурена. Автор проекту — німецький архітектор Ганс Гопп. Зовнішні стіни прикрашені горельєфом «Каменяр» роботи скульптора Германа Брахерта та горельєфом «Майстри» авторства скульптора Ернста Філіца. Література Балдур Кёстер «Кёнигсберг. Сегодняшний Калининград. Архитектура немецкого времени» . Перевод с немецкого. Данные оригинального немецкого издания: Baldur Köster, Husum Druck; 2000, ISBN 3-88042-923-5 Мультимедийный справочник «Кёнигсберг 1255—1945». (с) И. Заболотов, 2004 г. Примітки
Académie des arts de Königsberg

L'académie des arts de Königsberg (Kunstakademie Königsberg) est une école des beaux-arts située à Königsberg, en province de Prusse-Orientale, qui exista de 1838 à 1945. Historique C'est en 1838 que le roi de Prusse émet un ordre de cabinet pour la création d'une école des beaux-arts dans la capitale de la Prusse-Orientale. Celle-ci succède à l'école d'art et de dessin fondée en 1790. Elle s'installe dans ses nouveaux locaux en 1841 au 57 de la Königstraße, à l'initiative de Theodor von Schön qui fait inscrire sur l'édifice la phrase suivante: Artium operibus condendis et artficibus instituendis. Elle ouvre le 1er septembre 1845 et son premier directeur est le peintre d'Histoire Ludwig Rosenfelder qui dirige l'établissement jusqu'en 1881. Celui-ci se trouve d'abord à la Königstraße, puis déménage en 1916 à Rathshof, quartier occidental de la ville dans un nouvel édifice bâti par Friedrich Lahrs et qui existe toujours actuellement en tant qu'école secondaire. Le bâtiment de la Königstraße abrite alors une école d'art et d'arts appliqués. Le principal enseignement de l'académie consiste en ceux de la peinture de genre et de paysages. La plupart de ses professeurs sortent de l'académie des arts de Berlin, dont l'un des plus fameux de l'époque, Maksymilian Piotrowski, longtemps professeur de sculpture sur plâtre et moulages, ou Robert Trossin (de) pour la gravure. Les professeurs et leurs élèves exposent leurs œuvres, non seulement à Königsberg, mais aussi à Berlin, Paris, Cracovie, Breslau ou Posen. Certains sculpteurs issus de cette école, comme Stanislaus Cauer, Friedrich Reusch, ou Walter Rosenberg, ont une grande renommée dans toute la Prusse, surtout avec leurs statues et monuments de Königsberg ou ailleurs. Friedrich Lahrs est mis à la retraite à l'arrivée du nouveau pouvoir en 1933. L'académie cesse formellement d'exister à l'arrivée des Soviétiques en janvier 1945, après que la ville eut été détruite par les bombardements anglo-américains à l'automne précédent. La plupart des dessins et œuvres de maîtres appartenant à l'académie (tels que Michel-Ange, Boissier, Albani, etc.) sont transférés à Moscou à l'été 1945 au musée Pouchkine. Seules 139 pièces ont été répertoriées aujourd'hui. Celles qui avaient été envoyées à l'ouest auparavant, ou qui sont de la main d'artistes issus de l'académie, sont aujourd'hui visibles au musée de Königsberg de Duisbourg. Professeurs Élèves Notes Bibliographie Willy Oskar Dressler (de) (Hrsg.): Dresslers Kunsthandbuch. 7. Ausgabe, Rostock 1913, S. 315 f. (Angaben zur Kunstakademie, zur Provinzial-Kunst- und Gewerkschule und zur Baugewerkschule) (de) Jürgen Manthey, Königsberg - Geschichte einer Weltbürgerrepublik, Munich, Hanser, 2005 (de) Gunnar Strunz, Königsberg entdecken. Zwischen Memel und frischem Half, Berlin, Trescher, 2006 (de) Günter Krüger: Die Königsberger Kunsthochschulen. In: Udo Arnold (Hrsg.): Preußen als Hochschullandschaft im 19./20. Jahrhundert. Nordostdeutsches Kulturwerk, Lüneburg 1992, S. 105–122. Liens externes Portail du royaume de Prusse Portail de la république de Weimar Portail de la peinture
Bolshaya Polyana, Kaliningrad Oblast

Bolshaya Polyana (Russian: Больша́я Поля́на, German: Paterswalde, Lithuanian: Petragirė) is a rural locality (a settlement) in Znamensky Rural Okrug of Gvardeysky District in Kaliningrad Oblast, Russia. Notable people Johannes Blaskowitz (1883–1948) German Wehrmacht colonel general during World War II References
Большая Поляна (Калининградская область)

Большая Поляна (нем. Paterswalde) — посёлок в Гвардейском городском округе Калининградской области. Входит в состав Знаменского сельского поселения. Кирха Первая кирха в Патерсвальде, построенная в Орденские времена, пострадала от пожара во время войны 1520—1521 годов, была восстановлена в 1540—1541 годах, в 1869 году снесена. 23 июня 1876 года был заложен фундамент новой кирхи в новороманском стиле, открытие которой состоялось 9 декабря 1877 года. Население Известные уроженцы Йоханнес Бласковиц, генерал-полковник Вермахта, обвинявшийся в военных преступлениях. Примечания
Bolsjaja Poljana

Bolsjaja Poljana (ryska Большая Поляна, tyska Paterswalde, litauiska Petragirė) är en by i Kaliningrad oblast i Ryssland. Folkmängden uppgår till cirka 300 invånare. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia, Bolschaja Poljana (Kaliningrad), 15 april 2014. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bolsjaja Poljana. Das Dorf Bolsaja Poljana – Paterswalde
Велика Поляна (Калінінградська область)

Велика Поляна (рос. Большая Поляна) — селище Гвардійського міського округу, Калінінградської області Росії. Входить до складу Знаменського сільського поселення. Населення — 298 особи (2015 рік). Населення Примітки
Bolshakovo

Bolshakovo (Russian: Большако́во, Lithuanian: Didieji Skaisgiriai, German: Groß Skaisgirren or Kreuzingen (1938-1946)), also referred to as Bolshakovo-Novoye (Russian: Большако́во-Новое), is a settlement located in the southern part of Slavsky District of Kaliningrad Oblast, Russia, 90 km from Kaliningrad. The adjective "Novoye" (new) is sometimes used to distinguish it from an eponymous village in Ivanovo Oblast of Russia. It is situated on the road from Talpaki to Sovetsk. There are also roads from Bolshakovo to Polessk and to Chernyakhovsk. Bolshakovo is a railway station on the Kaliningrad–Sovetsk line. Bolshakovo lies on the border of Polessk Lowland in a marsh landscape and has approximately 2,000 inhabitants. Bolshakovo was a transmission site of the Voice of Russia broadcasting station, the Bolshakovo transmitter. History The village was part of the state of the Teutonic Knights. In 1454, the region was incorporated by King Casimir IV Jagiellon to the Kingdom of Poland upon the request of the Prussian Confederation. After the subsequent Thirteen Years' War, since 1466, it formed part of Poland as a fief held by the Teutonic Order, and from 1525 held by Ducal Prussia. From the 18th century it was part of the Kingdom of Prussia, and from 1871 to 1945 it was also part of Germany, within which it was administratively located in the Landkreis Elchniederung (district) in the Province of East Prussia. In the late 19th century, the village had 147 houses and 731 inhabitants. The population was employed in agriculture and cattle and horse breeding. In 1938, during a massive Nazi campaign of renaming of placenames, it was renamed to Kreuzingen to erase traces of Lithuanian origin. Until the end of World War II, the biggest livestock railway station of Germany was located there. Following the war, it fell to the Soviet Union. References External links Kreuzingen on a 1930s map of East Prussia
Bolszakowo

Bolszakowo (ros. Большаково, lit. Didieji Skaisgiriai, niem. Groß Skaisgirren, 1938-1945 Kreuzingen, pol. Skajzgiry) – osiedle położone w południowej części rejonu sławskiego w obwodzie królewieckim, 90 km od Królewca. Położone jest na drodze pomiędzy Tałpakami i Sowieckiem, na pograniczu Niziny Labiawskiej. Populacja miasteczka to ok. 2000 osób. Przypisy Linki zewnętrzne Skajzgiry (Kreuzingen) na mapie Prus Wschodnich. ostpreussenkarten.de.vu. [zarchiwizowane z tego adresu (2004-01-30)].