NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Komandantovi otoki

Komandantovi otoki (rusko Командо́рские острова́, Komandorskije ostrova) so otočje na robu Beringovega morja v Tihem oceanu, ki leži ob vzhodni obali polotoka Kamčatka na skrajnem vzhodu Evrazije. Sestavljata ga dva večja otoka, Beringov in Medni, ter vrsta manjših otočkov in čeri. Sodeč po geološki sestavi so bili nekoč del Aleutskega otočja, ki se razprostira vzhodno od njih v loku proti Aljaski, sedaj pa se zaradi premikanja tektonskih plošč oddaljujejo od Aleutov in se približujejo Kamčatki. Površje je golo, pokriva ga tundra, čeprav je podnebje zmerno oceansko s hladnimi poletji in milimi zimami. Zaradi odročne lege in razmeroma ugodnega podnebja je zatočišče za množico ptic in morskih živali, otoki so znani predvsem po številčnih kolonijah čopastih mormonov (Fratercula cirrhata) in kot eno največjih kotišč severnega morskega medveda na svetu. Večina ozemlja in okoliško morje je zavarovano kot Komandantov zapovednik (strogi naravni rezervat), vključen tudi v Unescov program Človek in biosfera. Ozemlje Komandantovih otokov v celoti pripada Rusiji, administrativno so vključeni v Kamčatski okraj, medtem ko so Aleuti ozemlje Združenih držav Amerike. Edino stalno naselje je Nikolskoje na Beringovem otoku z nekaj manj kot 700 prebivalci. Domorodni Aleuti so bili zaradi napetosti med hladno vojno dolgo časa izolirani od svojih sonarodnjakov na Aleutskem otočju. Viri »Komandorsky Zapovednik«. Wild Russia. Center za varstvo narave Rusije. Pridobljeno 15. junija 2022. Watson, Annette (2012). »Commander Islands«. V Nuttall, Mark (ur.). Encyclopedia of the Arctic. Routledge. str. 414. ISBN 978-1-136-78680-8.
Командорска острва

Командорска острва (рус. Командо́рские острова́) су група руских острва на око 175 километара источно од полуострва Камчатка на далеком истоку Русије, у Беринговом мору. Обухватају Берингово острво, острво Медни и још петнаест мањих острва, од којих су највећа Камен Топорков и острво Ари. Сва ова острва заједно сачињавају Алеутски дистрикт Камчатског краја. Популација Једина стална насеобина на овим острвима је село Николскоје на северозападном крају Беринговог острва, које броји 637 становника, по подацима из 2015. године. Скоро сви становници су или Руси или Алеути. Становници живе углавном од рибарства, узгајања гљива, екотуризма и од плата које Русија пружа својим запосленим на острву. Референце Спољашње везе
Kommendörsöarna

Kommendörsöarna (ryska: Командо́рские острова́, Komandorskije ostrova) är en ögrupp, belägen cirka 180 kilometer öster om Kamtjatkahalvön i östligaste Ryssland, i norra Stilla havet. Ögruppen består av Berings ö, Mednyjön och ytterligare 15 små öar, på en landyta om 1 848 km². De öar som ingår i Kommendörsöarna är både klippiga och trädlösa. Ögruppen, likväl som Berings ö, har fått sitt namn efter kommendör Vitus Bering, som upptäckte Kommendörsöarna. Administrativt är de en del av Aleutskijdistriktet i Kamtjatka kraj och ögruppens huvudort, Nikolskoje, ligger på Berings ö. Det råder ett kallt klimat på öarna med en medeltemperatur på 10 °C i augusti och −4 °C i februari. Se även Slaget vid Kommendörsöarna Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kommendörsöarna.
Tiksi Airport

Tiksi Aerodrome (Yakut: Тиксии Аэропорда, Tiksii Aeroporta) (IATA: IKS, ICAO: UEST) is located 1 km (0.6 mi) northeast of Tiksi, Sakha Republic, and was built in the 1950s as a staging base for Soviet Long Range Aviation bombers to reach the United States (as a so-called 'bounce' aerodrome). It is used regularly by Tupolev Tu-95 aircraft in military exercises, including one in 1999, in which bombers practice travelling to the Canadian arctic. Two other nearby airfields known as Tiksi North and Tiksi West have been abandoned for decades, and are probably unusable, according to satellite imagery. The only scheduled service to Tiksi is by an Antonov An-24 turboprop airplane. The base is home to the Aviation Command, 200th Guards Heavy Bomber Aviation Regiment with the Mil Mi-8 (NATO: Hip) of the 326th Heavy Bomber Aviation Division. 2012 closure The airport was closed without notice on October 1, 2012 by its owner, the Defense Ministry, due to the runway being unsafe and needing repair work. The closure was not coordinated with local or state government. Though the city was connected by winter roads, the loss of air service impaired the delivery of medicine, food and other essential goods, and in February 2013 boilers in the city went out of service for an extended period. The issue rose to the highest levels of Russian government. Prime Minister Dmitri Medvedev said in April 2013 "the Ministry of Defence committed a real mistake to jeopardize the existence of an entire village. This is an outrage.". Negotiations between the Defence Ministry and Yakutia government led to an agreement to Antonov An-24 service starting in June 2013. Reconstruction of the runway in several phases was scheduled for 2013, with completion by about 2015 or 2016; the current (fall 2023) state of affairs is not clear. In July 2014, ITAR TASS reported Roman Filimonov (Head of the Defence Ministry's Construction department), announcing that Russia would be building six military towns in their Arctic region. “These will be closed zones with comfortable living and service conditions,” he said, adding “We’re restoring the infrastructure of the Tiksi airport. We hope that the construction will be completed next year.” Airlines and destinations Accidents & incidents On 19 December 2016, an Il-18 of the Russian Aerospace Forces crashed on approach to the aerodrome. There were no fatalities among the 39 occupants, but several were carried to hospital injured. See also List of airports in Russia List of military airbases in Russia References External links (in Russian) Airport Tiksi Aviateka.Handbook
Aéroport de Tiksi

L'aéroport de Tiksi est un aéroport militaire russe situé à 7 kilomètres au nord de Tiksi, en République de Sakha. Histoire Pendant la période soviétique, il a été utilisé comme un aéroport d'étape pour l'aviation stratégique. Le Haut Commandement de l'armée de l'air y a affecté des Tupolev Tu-95. Annexes Articles connexes Liens externes Notes et références Portail de la Russie Portail de la Sibérie Portail de l’aéronautique
Port lotniczy Tiksi

Aeroport Tiksi (IATA: IKS, ICAO: UEST) – wojskowy port lotniczy w Tiksi, w Rosji (Jakucja). Został zbudowany w latach 50 jako baza wypadowa dla lotnictwa radzieckiego bombowców dalekiego zasięgu będących w stanie dotrzeć do Stanów Zjednoczonych (jako tak zwany "bounce" aerodrom). Jest on używany regularnie przez samoloty Tupolew Tu-95 w ćwiczeniach wojskowych, w tym raz w 1999 roku, kiedy wkroczono na teren Arktyki Kanadyjskiej. Dwa inne pobliskie lotniska znane jako Tiksi Północ i Tiksi Zachód zostały porzucone od dziesięciolecia, i są prawdopodobnie nienadające się do użytku zgodnie z obrazami satelitarnymi. Według Farecompare.com, łącznie 50 pasażerów dziennie korzysta z lotniska w Tiksi. Odpowiada to całkowitej pojemności 18250 pasażerów rocznie. Linie lotnicze i połączenia Linki zewnętrzne Informacje o lotnisku. worldaerodata.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2008-12-16)].
Aeroportul Tiksi

Aeroportul Tiksi (IATA: IKS, ICAO: UEST) este un aeroport din Tiksi⁠(d), Tiksi Urban Settlement⁠(d), Bulunsky District⁠(d), Iacutia, Rusia ce deservește zona Tiksi⁠(d)[[Tiksi (urban-type settlement in the Sakha Republic, Russia)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2021 de 18.947 de pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 233 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Forțele Aeriene Ruse. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 03/21 are suprafața de beton și dimensiunile 3.001 m × 59 m. Terminale Note Vezi și
Amgüema

Amgüema (en rus: Амгуэма) és un poble del districte autònom de Txukotka, a Rússia, que el 2015 tenia 435 habitants. Enllaços externs Districte rural al lloc web de Txukotka Arxivat 2013-04-08 a Wayback Machine. Fòrum d'Amgüema
Amguema (osada)

Amguema (rusky Амгуэма) je vesnice v Rusku v Čukotském autonomním okruhu. V roce 2006 zde žilo 570 obyvatel. Poloha, dopravní dostupnost Amguema se nachází na břehu stejnojmenné řeky. Vesnicí prochází silnice Egvekinot-Iultin, která tvoří její hlavní spojnici se světem. Hospodářství, občanská vybavenost Stěžejním hospdářským odvětvím ve vesnici je chov a pastevectví sobů. Touto činností se zabývá většina jejích obyvatel. Začátkem 21. století došlo k prudkému rozvoji do té doby spíše skomírající vesnice díky štědrým dotacím tehdejšího gubernátora Čukotky, miliardáře Romana Abramoviče. Ve vesnici se nachází zrekonstruovaná internátní základní škola pro všechny ročníky, díky výše zmíněným dotacím bylo dále postaveno mimo jiné 46 zcela nových obytných domů s teplou vodou, vanou a splachovacím WC, turistická ubytovna a sauna. Ve vesnici je v provozu také obchod s potravinami a pošta. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Amguema na anglické Wikipedii. Související články Amguema (řeka) Čukotka Čukotský autonomní okruh Egvekinot Iultin Roman Abramovič silnice Egvekinot-Iultin Externí odkazy (anglicky) Článek v časopisu Time o Romanu Abramovičovi a osadě Amguema Archivováno 24. 8. 2013 na Wayback Machine. (česky) Čukotčané se radují: Abramovič se vrací – Článek v časopisu Týden
Amguema (Ort)

Amguema (russisch Амгуэ́ма) ist ein Dorf (selo) im Autonomen Kreis der Tschuktschen (Russland) mit 531 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Der Ort liegt etwa 300 km Luftlinie nordnordöstlich des Kreisverwaltungszentrums Anadyr am rechten Ufer des namensgebenden Flusses Amguema. Amguema ist gehört zum Rajon Iultinski und befindet sich etwa 80 km nördlich von dessen Verwaltungszentrum Egwekinot. Es ist die einzige Ortschaft der gleichnamigen Landgemeinde (selskoje posselenije). Geschichte Das Dorf wurde Anfang der 1950er-Jahre in Zusammenhang mit dem Bau einer Straße gegründet, die den Hafen Egwekinot mit der Bergbausiedlung Iultin bei einer 1937 entdeckten bedeutenden Lagerstätte von Zinn-, Wolfram- und Molybdänerzen verbinden sollte. Im Dorf wurden vorrangig Angehörige der vorrangig Rentierhaltung betreibenden tschuktschischen Urbevölkerung angesiedelt, die heute gut 70 % der Einwohner stellen. Amguema gehört zu den Orten des Autonomen Kreises, deren Bausubstanz ab den 1990er-Jahren faktisch komplett erneuert wurde. Verkehr Amguema liegt an der Straße Egwekinot – Iultin, die als Winterpiste nach Mys Schmidta/Ryrkaipij weiterführt und die Tschuktschen-Halbinsel von der Küste des Beringmeers im Süden zur Küste der Tschuktschensee im Norden durchquert. Einzelnachweise
Amguyema

Amguema (en ruso: Амгуэма) es una localidad rural del distrito autónomo de Chukotka, Rusia, ubicada sobre la carretera Iultin-Egvekinot. Su población en el año 2010 era de casi 531 habitantes.​ Economía Las manadas de renos son la principal actividad económica de la villa o localidad, que posee más de 11 000 de estos animales. Amguema ha sido mejorada con la inversiones del multimillonario ruso Román Abramóvich, quien ha construido un colegio para todas las edades —lo cual no es común en el área— además de numerosas casas, otra casa para hospedaje u hostal, y una sauna. También hay un supermercado, oficina postal y panadería.​ Referencias
Ruský most

Ruský most (rusky Русский мост) je dopravní stavba překlenující průliv Východní Bospor v Japonském moři, čímž spojuje město Vladivostok s Ruským ostrovem. Postaven byl spolu se Zlatým mostem v rámci přípravy Vladivostoku na konání summitu APEC. Dnes spočívá jeho význam zejména v tom, že umožňuje snadné spojení s Ruským ostrovem, kde sídlí Dálněvýchodní federální univerzita a který je zároveň oblíbeným místem letní rekreace. Most byl otevřen 1. srpna 2012. Jedná se o nejdelší zavěšený most na světě (podle délky hlavního pole) a zároveň druhý nejvyšší most na světě (podle výšky mostní konstrukce) hned po viaduktu Millau ve Francii. Význam stavby První projekt na výstavbu mostu na Ruský ostrov vznikl již roku 1939, druhý se objevil v 60. letech, ani jeden z těchto projektů však nebyl realizován. V roce 2005 přišla vláda Přímořského kraje s investičním projektem na rozvoj Ruského ostrova. V rámci tohoto projektu došlo r. 2010 na ostrově k vytvoření zvláštní ekonomické zóny. Projekt také počítal se stavbou univerzitního kampusu Dálněvýchodní federální univerzity, zázemí pro biotechnologický a informačně technologický výzkum a medicínského centra. Kromě toho se počítalo s výstavbou sportovně-rekreačních areálů, ubytovacích kapacit a obytných domů. S projektem rozvoje Ruského ostrova souvisel i summit APEC, který se na ostrově konal roku 2012. Pro tento summit byla postavena celá řada budov, které po skončení summitu začaly sloužit Dálněvýchodní federální univerzitě či výzkumným institucím Ruské akademie věd. Tyto všechny plány vyžadovaly výstavbu kvalitního dopravního spojení na ostrov do roku 2012. Výstavba Roku 2007 vyhrála výběrové řízení na zpracování projektu mostu omská projektantská a stavitelská firma NPO Mostovik, na tomto velmi náročném projektu však spolupracovala celá řada dalších ruských projekčních kanceláří a také dánská firma Cowi A/S. Projekt byl vytvořen a schválen v průběhu roku 2008. Zhotovitelem stavby byla vybrána téhož roku bez výběrového řízení nařízením prezidenta Ruské federace firma USK Most. Cena byla stanovena na 32,2 mld. rublů. Výstavba byla dokončena 2. července 2012. Vzhledem k tomu, že místní obyvatelé začali již spontánně nazývat tento objekt Ruský most (podle Ruského ostrova, analogicky se Zlatým mostem), získal nakonec tento název rozhodnutím vladivostocké místopisné komise oficiálně. Stavba se však nevyhla ani skandálům. Skupina organizovaná členem bezpečnostní služby firmy NPO Mostovik odcizila postupně ze stavby železné konstrukce v hodnotě více než 96 milionů rublů. Tato skutečnost byla odhalena až v roce 2013, viníci byli postaveni před soud. Galerie Výstavba Dokončený most Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Русский мост na ruské Wikipedii. Související články Zlatý most Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ruský most na Wikimedia Commons
Russki-Brücke

Die Russki-Brücke (russisch Мост на остров Русский, auch Русский Мост, Russische Brücke) ist eine im Juli 2012 an den Verkehr übergebene Schrägseilbrücke. Innerhalb dieses Brückentyps hat sie mit 1104 m die weltweit zweitgrößte Stützweite nach den 1176 m der im September 2025 eröffneten Changtai-Jangtse-Brücke. Die mehrteilige Straßenbrücke mit einer Gesamtlänge von 3100 m und vier Fahrstreifen überspannt in der russischen Stadt Wladiwostok den Östlichen Bosporus und verbindet die Stadt mit der Insel Russki. Das Bauwerk wurde nach vier Jahren Bauzeit anlässlich des vom 2. bis 9. September 2012 auf der Insel stattfindenden asiatisch-pazifischen Wirtschaftsgipfels eröffnet. In den Gebäuden des Gipfels befindet sich der Campus der Fernöstlichen Föderalen Universität (Дальневосто́чный федера́льный университе́т) mit rund 23.000 Studenten (2018). Die Kapazität der Brücke beträgt 50.000 Autos pro Tag, während auf der Insel nur 5.000 Menschen ihren Wohnsitz haben. Die zwischen den Spannbeton-Rampenbrücken angeordnete Hauptbrücke ist eine Schrägseilbrücke mit einer Länge von 1885,53 m. Die mittlere Öffnung hat eine Hauptstützweite von 1104 m bei einem 21 m breiten Fahrbahnträger mit einem stählernen Hohlkastenquerschnitt. Die übrigen Brückenabschnitte bestehen aus Spannbeton. Die 320,9 m hohen Pylone haben in Querrichtung die Form eines „A“ und bestehen aus Stahlbeton. Die Schrägseile sind mit dem Fächersystem in zwei Ebenen angeordnet und maximal 578 m lang. Die Durchfahrtshöhe für Schiffe beträgt 70 m. Aufwändig ist der Bauwerkschutz. Dieser umfasst wegen extremer Windverhältnisse 184 passive und vierzig anpassbare Hydraulikdämpfer zur Schwingungsminimierung bei den langen Schrägseilen. Die Erdbebengefährdung erforderte jeweils drei hydraulische Dämpfer an den Brückenenden, um etwaige Pendelbewegungen der Brücke in Längsrichtung klein zu halten, und zwei Fahrbahnübergänge an den 23,5 m breiten Dehnfugen. Das Bauwerk ist außerdem auf 24 beweglichen sowie geführten Gleitlagern mit Auflasten bis zu 3400 Tonnen gelagert. Gleichzeitig lief der Bau der anschließenden, über 2 km langen Solotoi-Brücke über das Goldene Horn von Wladiwostok, die am 11. August 2012 eröffnet wurde. Nach einem Eisregen im November 2020 musste die Brücke für 10 Tage bis 6. Dezember wegen herunter fallender Eisstücke geschlossen werden. Größenvergleich Weblinks Russki-Brücke. In: Structurae Peter Martens: Russland: Die Riesen-Brücke, die niemand braucht, Die Presse. 24. Mai 2009 Einzelnachweise
Pont de l'île Rousski

Le pont de l'île Rousski (en russe : Русский мост, Rousski most) est un pont à haubans de 1 104 m qui relie la ville de Vladivostok à l'île Rousski (kraï du Primorie, Russie). Histoire Ce pont ainsi que le pont du Zolotoï Rog et le pont surbaissé furent construits dans le cadre d'un programme visant à préparer la ville de Vladivostok pour le sommet de l'APEC (Coopération économique pour l'Asie-Pacifique) en 2012. Le projet consistait à créer une liaison autoroutière entre l'aéroport de Knevitchi et l'île Rousski, où devait se tenir le sommet APEC. L'île n'est pourtant peuplée que de 5 000 habitants, ce qui rend la construction de ce pont surprenante, la somme engagée étant très importante eu égard au service rendu. Le pont est ainsi souvent qualifié d'« éléphant blanc ». Informations techniques L'ouvrage d'une longueur de 3 100 mètres relie Vladivostok à l'île Rousski par l'intermédiaire de la péninsule Sapiorny dans l'Extrême-Orient russe. Jusqu'à l'ouverture du pont Yavuz Sultan Selim à Istanbul en 2015, il s'agissait du pont à haubans ayant la plus longue portée au monde avec 1 104 m entre ses deux pylônes. Son tablier est à 70 mètres au-dessus de la surface du détroit du Bosphore oriental. Le pont autoroutier, à 2 × 2 voies, est constitué de pylônes d'une hauteur de 320 m sur lesquels sont reliés 168 haubans et 103 caissons d'acier orthotropes qui constituent le tablier. Il a été construit dans des conditions de températures extrêmes allant de 37 °C l'été à −31 °C l'hiver. Construction Il est réalisé par les entreprises russes SK Most et Mostovik entre le 3 septembre 2008 et le 12 avril 2012. Le dernier élément de la travée principale, long de 12 mètres, est mis en place dans la nuit du 11 au 12 avril. Le 2 juillet 2012, le pont est inauguré par le Premier ministre Dimitri Medvedev et ouvert à la circulation le 1er août suivant. Son coût s'élève à 33,9 milliards de roubles (867 millions d'euros). Postérité Le pont figure sur les billets de 2 000 roubles. Références Voir aussi Articles connexes Liste de ponts de Russie Liste de ponts à haubans remarquables Pont de la Corne d'Or (Pont du Zolotoï Rog) Éléphant blanc (expression) Liens externes (en) Russky Island Bridge, Russian Federation sur roadtraffic-technology.com (ru) Photos du pont de l'île Rousski (ru) Carte du projet autoroutier Portail de la Russie Portail de la Sibérie Portail des ponts
Most na otoku Ruskom

Most na otoku Ruskom (rus. Мост на остров Русский) je ovješeni most koji premošćuje tjesnac Istočni Bospor i prometno povezuje Ruski otok s ostatkom Rusije. Najduži je ovješeni most na svijetu s rasponom između nosača od 1104 metara. S nosačima visine 320,9 metara najviši je most na svijetu i ima najduže čelične kabele za držanje mosta. Izgrađen je zbog održavanja Azijsko-pacifičkog ekonomskog samita koji će se održati 2012. u Vladivostoku. Most je dovršen u srpnju 2012., a otvorio ga je ruski premijer Dmitrij Medvjedev. Povezani članci Veliki Obuhovski most Izvori Vanjske poveznice (engl.) Konstrukcija mosta (slike i informacije) Arhivirana inačica izvorne stranice od 16. lipnja 2013. (Wayback Machine) (engl.)(rus.) Službena stranica izvođača radova Sestrinski projekti
Brug naar het Roesski-eiland

De brug naar het Roesski-eiland (Russisch: Мост на остров Русский; Most na ostrov Roesski) is een Russische tuibrug over de Oostelijke Bosporus (in het Verre Oosten van Rusland) die het eiland Roesski verbindt met Vladivostok. Het is bij zijn plechtige opening door Dmitri Medvedev op 2 juli 2012 de langste tuibrug ter wereld. Met een overspanningslengte van 1.104 meter heeft de brug een 16 m bredere centrale overspanning dan de vorige recordhouder, van 2008 tot juli 2012 de Chinese Sutongbrug. De totale lengte van de brug bedraagt 3.100 meter. De brug heeft twee pylonen van 320,9 m hoogte. De langste van de 168 spankabels zijn 579,83 m lang, de kortste 135,771 meter. De doorvaarthoogte is 70 meter. De 29,5 m brede brug heeft een wegdek van 23,8 m breed waarop 2x2 rijbanen zijn aangelegd die vanaf 1 augustus 2012 open zijn voor verkeer. De bouwkosten liepen op tot 1,1 miljard dollar. De constructie moet aandacht besteden aan de mogelijke extreme weersomstandigheden van -40°C tot 40°C, stormwind tot 36 m/s (130 km/u), ijsvorming tot 70 cm dikte en golven tot 6 m hoog. De werken duurden 43 maanden, van december 2008 tot juli 2012. De brug was klaar voor de 24e bijeenkomst van de APEC die in september 2012 op het eiland Roesski heeft plaatsgevonden.
Most Rosyjski

Most Rosyjski (ros. Русский мост) – żelbetowy most wantowy nad Wschodnim Bosforem, łączący miasto Władywostok z Wyspą Rosyjską, w Rosji. Głównym powodem powstania przeprawy był organizowany przez Rosję we wrześniu 2012 roku 24. zjazd APEC na Wyspie Rosyjskiej. Budowa Mostu Rosyjskiego rozpoczęła się 3 września 2008 roku, według zrealizowanych założeń projektowych długość mostu to łącznie około 3,1 kilometra, uwzględniając estakady na lądzie, i około 1885 metrów, nie uwzględniając ich. Otwarcie mostu nastąpiło na początku lipca 2012 w obecności premiera Rosji Dmitrija Miedwiediewa. Obecnie jest to największy na świecie most podwieszany o najdłuższym centralnym przęśle mającym 1104 metrów długości. Odebrał on tym samym rekord chińskiemu mostowi Sutong. Most posiada drugie co do wysokości pylony na świecie, o wysokości 324 metrów, podtrzymujące pomost znajdujący się 70 metrów nad powierzchnią wody. Dane techniczne Całkowita długość wraz z estakadą nabrzeżną: 3100 m Całkowita długość mostu nad przeprawą: 1885,53 m Długość centralnego przęsła: 1104 m Rozpiętość przęseł mostowych: 60+72+3×84+1104+3×84+72+60 m Szerokość jezdni mostu: 21 m Liczba pasów przeznaczonych do jazdy: 4 (dwa w każdym kierunku) Wysokość pomostu nad powierzchnią wody: 70 m Liczba pylonów: 2 Wysokość pylonów: 324 m (inne źródła podają: 320,9 m) Przypisy
Ponte da ilha Russky

A ponte da ilha Russky (em russo: Мост на остров Русский) é uma ponte estaiada, completada e inaugurada em 2012, que liga a ilha Russky à cidade de Vladivostoque. Este projeto faz parte de uma série de obras que visa o encontro anual da APEC em setembro do mesmo ano. É presentemente a mais longa ponte estaiada do mundo a ponte do seu tipo com os mais altos pilares (320,9 m), e a segunda com os pilares mais altos do mundo, após o viaduto de Millau. O seu comprimento total é de 1885,53 m, e o vão central tem 1104 m (sendo mais longo que o da ponte de Sutong, na China, com 1088 m). A ponte ficou completa em julho de 2012 e foi inaugurada pelo primeiro-ministro da Rússia Dmitry Medvedev. Em 3 de setembro de 2012, a ponte recebeu oficialmente o seu nome. Ver também Ponte suspensa Pontes mais extensas do mundo Referências