NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Міст на острів Руський

Шаблон:Міст: невідомі параметри: |Ширина= Міст на острів Руський (рос. Русский мост, іноді — Російський міст) — вантовий міст у Владивостоці, що з'єднав півострів Назімова з мисом Новосильського на острові Руському. Будівництво розпочато 3 вересня 2008 в рамках програми підготовки міста до проведення саміту АТЕС в 2012 році. Має третій в світі проліт серед вантових мостів довжиною 1104 метра — після мосту Акасі (1991 м.) та Місту Великий Бельт (1624 м.) . І є п'ятим[джерело?] за висотою пілони — 324 м. Збудований під керівництвом українського інженера, генерального директора фірми «МОСТ» Євгена Сура. Параметри мосту Загальна вага головної металевої балки жорсткості руслового прогону — 23000 т Загальна довжина мосту — 1885,53 м Загальна протяжність з естакадами — 3100 м Схема мосту: 60 ​​+72 +3 × 84 +1104 +3 х84 +72 +60 м Довжина центрального руслового прогону — 1104 м Ширина мосту — 29,5 м Загальна ширина проїзної частини — 21 м Число смуг руху — 4 (2 в кожну сторону) Підмостовий габарит — 70 м Кількість пілонів — 2 Висота пілонів — 324 м Найдовша/коротка ванта — 579,83/135,771 м Хронологія будівництва Липень — серпень 2008 року: початкова підготовка будівельних майданчиків. Для міцності та надійності моста під кожен з двох 320-метрових пілонів було встановлено 120 буронабивних паль. На будівництво мосту було витрачено 33,9 млрд рублів бюджетних коштів. 2 липня 2012 року: відкриття робочого руху по мосту Д. Медведєвим. Див. також Список найдовших мостових переходів Росії Список найдовших вантових мостів Примітки Посилання Міст на острів Російський за ніч став місцевою пам'яткою Официальный сайт моста на остров Русский: новости, фото, видео [Архівовано 9 листопада 2012 у Wayback Machine.] (рос.) Видео о технологиях строительства моста [Архівовано 27 червня 2014 у Wayback Machine.] (рос.) Страница, посвящённая проекту, на сайте ЗАО «Институт Гипростроймост — Санкт-Петербург» (рос.) Хронология строительства с первых дней по настоящее время в фото и комментариях [Архівовано 22 вересня 2012 у Wayback Machine.] (рос.) Вебкамера, отображающая строительную площадку на материке (рос.) Вебкамера, отображающая строительную площадку на острове Русском (рос.)
Zlatý most (Rusko)

Zlatý most (rusky Золотой мост) je dopravní stavba překlenující záliv Zlatý roh ve Vladivostoku. Postaven byl spolu s Ruským mostem v rámci přípravy města na konání summitu APEC. Otevřen byl 11. srpna 2012. Se svou výškou 226 metrů patří k nejvyšším mostům světa. Výstavba Nápad postavit most přes Zlatý roh se objevil už na konci 19. století, tedy relativně krátce po založení samotného Vladivostoku. Plány však vždy překazily dějinné události: rusko-japonská válka, první světová válka, revoluce, druhá světová válka a nakonec perestrojka. Nejblíže měl most k realizaci tehdy, když přišel roku 1959 Nikita Chruščov s plánem vybudovat Vladivostok takový, aby předčil San Francisco. Roku 1969 byl most zahrnut do plánu urbanistického rozvoje města, přesto však nakonec nebyl postaven. V prosinci 2005 vydal gubernátor Přímořského kraje rozhodnutí o výstavbě mostu přes záliv Zlatý roh. Na základě výběrového řízení se stala hlavním dodavatelem projektu firma Institut Giprostrojmost - Sankt-Petěrburg, na zhotovení projektu se podílely ještě další dvě ruské a jedna německá společnost. Výběrové řízení na hlavního dodavatele stavby zvítězila firma Tichookeanskaja mostostrojitělnaja kompanija, na samotné stavbě se však podílela také řada subdodavatelů. Stavba měla být dokončena před konáním vladivostockého summitu zemí APEC roku 2012. 25. července 2008 se začalo výstavbou 250 m dlouhého tunelu zajišťujícího příjezd k mostu ze severovýchodu. Stavba byla zakončena slavnostním otevřením 11. srpna 2012. Plánovaný rozpočet byl nakonec překročen pouze o 889 milionů rublů. Název Po celou dobu projektování a výstavby neměl most žádný oficiální název. Radnice proto vyzvala obyvatele města, aby zasílali své návrhy na pojmenování novostavby (a současně též mostu na Ruský ostrov). Shromáždilo se okolo 350 návrhů, z nichž radnice vybrala 30, o kterých nechala hlasovat v internetové anketě. V té zvítězil návrh na nazvání most Zlatý roh podle zátoky, kterou most překlenul. Vladivostocká místopisná komise však nakonec rozhodla o oficiálním nazvání Zlatý most, mj. také proto, že obyvatelé města již sami začali používat tuto zkrácenou variantu vítězného návrhu. Doprava Od roku 2015 je na most zakázán vstup chodců. Obyvatelé proti tomu často protestují. Galerie Výstavba Dokončený most Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Золотой мост na ruské Wikipedii. Související články Ruský most Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Zlatý most na Wikimedia Commons
Solotoi-Brücke

Die Solotoi-Brücke (russisch Золотой мост, wörtl. "Goldene Brücke") ist eine Schrägseilbrücke in der russischen Stadt Wladiwostok, die das Goldene Horn überspannt und die Stadtteile Stadtmitte und Tschurkina verbindet. Das milliardenteure Bauwerk war nach rund 49 Monaten Bauzeit im Juli 2012 anlässlich des asiatisch-pazifischen Wirtschaftsgipfels eröffnet worden. Gleichzeitig lief der Bau der über 3 km langen Russki-Brücke über den Östlichen Bosporus, wo die Schlusssektion am 12. April 2012 eingebaut wurde. Die Brücke über das Goldene Horn wurde am 11. August 2012 feierlich geöffnet und durch die Abstimmung im Netz in die Solotoi-Brücke umbenannt. In der Projektdokumentation waren keine Gehwege für Fußgänger vorgesehen. Es gab auf der Brücke lediglich 75 cm breite Durchgänge für technische Zwecke, deren Nutzung durch Fußgänger äußerst gefährlich war. Seit dem August 2015 ist die Brücke für den Fußgängerverkehr gesperrt. Siehe auch Russki-Brücke Einzelnachweise Weblinks Eastern Bosphorus (englisch) Мост через бухту Золотой Рог испытали самосвалы (russisch)
Zolotoy Bridge

The Zolotoy Bridge (Russian: Золотой мост, lit. 'Golden Bridge') is a cable-stayed bridge across the Zolotoy Rog (Golden Horn Bay) in Vladivostok, Russia. The Zolotoy Rog Bridge was one of two bridges, along with the Russky Island Bridge, built in preparation for the 2012 APEC summit. The bridge was commissioned by the city of Vladivostok in 2006. Construction of the bridge began on July 25, 2008, and the bridge was officially opened on August 11, 2012. It is considered the world's 14th longest cable-stayed bridge. This bridge over Golden Horn Bay made it possible to travel from the centre of Vladivostok to the remote Churkin Cape in only 5–10 minutes instead of the usual 1.5–2 hours. See also Golden Bridge (disambiguation) Russky Bridge List of tallest bridges in the world List of largest cable-stayed bridges References
Puente del Cuerno de Oro (Rusia)

El puente del Cuerno de Oro (en ruso: мост Золотой Рог), most Zolotoï Rog) es un puente atirantado de Rusia que cruza la bahía de Zolotoi Rog (Cuerno de Oro) en la ciudad de Vladivostok, en el krai de Primorie. Conecta el centro de la ciudad con el barrio de Tchourkina. En octubre de 2014, era el 11.º puente atirantado con el vano más largo del mundo. El puente del Cuerno de Oro fue uno de los dos puentes —con el puente de la isla Russki— construidos en preparación de la cumbre de la APEC 2012 (Foro de Cooperación Económica Asia-Pacífico). La construcción del puente comenzó el 25 de julio de 2008 y el puente fue inaugurado oficialmente el 11 de agosto de 2012. El puente de la isla Russki se inauguró en julio de 2012, siendo en ese momento (y en octubre de 2014) el puente atirantado con mayor vano del mundo, superando al puente Sutong. Historia El 3 de septiembre de 2012, la Comisión de toponimia de la ciudad de Vladivostok decidió nombrar el puente como most Zolotoï Rog (del ruso: мост Золотой Рог), «puente del Cuerno de Oro». Sin embargo, la población se ha acostumbrado a designarlo de forma simplificada como Zolotoï most, es decir «puente de Oro» o «puente Dorado».​ Véase también Puente de la isla Russki Anexo:Puentes de Rusia (en la Wikipedia en francés) Anexo:Puentes atirantados más largos del mundo Notas y referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Puente del Cuerno de Oro. «Puente del Cuerno de Oro» (en inglés). Structurae.
Ponte Zolotoj

Il ponte Zolotoj, (in russo Золотой мост? letteralmente in italiano "ponte d'oro") è un ponte strallato che collega le due sponde della baia di Zolotoj Rog a Vladivostok in Russia. Assieme al ponte dell'isola Russkij, è uno dei due ponti che sono stati costruiti in occasione dell'incontro della Asia-Pacific Economic Cooperation (APEC) tenutosi a Vladivostok nel 2012. Al 2019, è il sedicesimo ponte strallato al mondo per lunghezza della campata centrale. Note Voci correlate Ponte dell'isola Russkij Baia Zolotoj Rog Vladivostok Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Ponte Zolotoj Collegamenti esterni (EN) Ponte Zolotoj, su Structurae.
Most nad Złotym Rogiem

Most nad Złotym Rogiem (ros. Мост через Золотой Рог – nazwa robocza, obecnie: Złoty Most, nazwa wyłoniona w wyniku internetowego głosowania) – most wantowy budowany w latach 2008–2012 w rosyjskim mieście Władywostok, mający pełnić funkcję przeprawy nad zatoką Złoty Róg. Budowę rozpoczęto w lipcu 2008 roku. Na decyzję o rozpoczęciu budowy tegoż mostu, jak również Mostu Rosyjskiego, którego budowy zaczęły się niemal równolegle, wpływ miała również organizacja przez Rosję 24. Zjazdu APEC we wrześniu 2012 roku we Władywostoku. W skład budowanej przeprawy mostowej będzie wchodzić również około 250-metrowej długości tunel z 4 pasami ruchu w obu kierunkach. Uroczyste otwarcie mostu miało miejsce 11 sierpnia 2012 roku. Koszt budowy obiektu ocenia się na 19,8772 miliarda rubli. Przypisy
Stekolny (Magadan)

Stekolny (russisch Стеко́льный) ist eine Siedlung städtischen Typs in der Oblast Magadan (Russland) mit 2125 Einwohnern (Stand 1. Oktober 2021). Geographie Der Ort liegt gut 50 km Luftlinie nördlich des Oblastverwaltungszentrums Magadan am linken Ufer des Flusses Chassyn. Stekolny gehört zum Rajon Chassynski und befindet sich 14 km südwestlich von dessen Verwaltungszentrum Palatka. Die Siedlung ist Sitz und einzige Ortschaft der Stadtgemeinde (gorodskoje posselenije) Possjolok Stekolny. Geschichte Die Siedlung wurde 1941 im Zusammenhang mit der Errichtung eines Glaswerkes gegründet; der Ortsname ist daher von russisch steklo für Glas abgeleitet. Seit 1953 besitzt Stekolny den Status einer Siedlung städtischen Typs. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Verkehr Östlich an der Siedlung führt die Fernstraße R504 Kolyma vorbei, die Magadan mit Nischni Bestjach bei Jakutsk verbindet. Stekolny lag an der in den 1940er-Jahren erbauten Schmalspurbahn Magadan – Palatka, die allerdings bereits 1956 wieder stillgelegt wurde. Einzelnachweise
Stekolny, Magadan Oblast

Stekolny (Russian: Стекольный) is an urban locality (an urban-type settlement) in Khasynsky District of Magadan Oblast, Russia. Population: 2,023 (2010 census); 2,260 (2002 census); 4,843 (1989 Soviet census). Geography The settlement is located 10 km (6.2 mi) to the southwest of Palatka, by the bank of river Kadykchan, close to its confluence with the Khasyn. References
Stekolny

Stekolny (Russisch: Стекольный; "glas") is een nederzetting met stedelijk karakter in de Russische oblast Magadan in het gemeentelijk district Chasynski. De plaats ligt aan de oosteroever van de Chasyn op 68 kilometer ten noorden van Magadan en ongeveer 15 kilometer ten zuidwesten van Palatka (beide over de Kolymatrakt). Geschiedenis en economie De plaats ontstond in 1941 toen door dwangarbeiders van de Dalstroj er een glasfabriek werd gebouwd. Op 2 februari 1942 werd deze fabriek in gebruik genomen. Eerst werd er glas gefabriceerd voor broeibakken en kassen en vanaf 1945 ook hoogspanningsisolatoren en glas voor autolichten, apotheek- en laboratoriumbenodigdheden en nieuwjaarsboomversieringen. De glasfabriek is nog steeds in gebruik en maakt gebruik van lokale voorraden vulkanische as. In de plaats bevindt zich ook het bestuur van de sovchoz Chasynski, die zich hier bevindt omdat het klimaat hier milder is dan aan de kust van de Zee van Ochotsk. Er worden groenten geteeld in kassen voor persoonlijk gebruik en varkens gehouden. Daarnaast zijn er nog een aantal kleinere bedrijven in de plaats. De bevolking is sinds het uiteenvallen van de Sovjet-Unie gedaald met 53,4%; van 4.843 in 1989 naar 2.260 in 2002. Omgeving In de riviervallei van de Chasyn groeien veel Chosenia arbutifolia- en Populus suaveolens-bossen.
Стекольный

Стеко́льный — посёлок городского типа в Хасынском районе Магаданской области России. Назван по стекольному заводу, который был построен в 1941 году. Статус посёлка городского типа — с 1953 года. География Расположен в 10 км юго-западнее районного центра Палатка, на реке Кадыкчане (Красавице), недалеко от впадения её в реку Хасын. История Был основан в 1941 году при строительстве стекольного завода, от которого и получил своё название. Сам завод был запущен 2 февраля 1942 года. Предприятия и организации Градообразующее предприятие — Стекольный завод. Для производства использует сырьё местных запасов вулканического пепла. Продукция — листовое стекло, высоковольтные изоляторы, стёкла для автомобильных фар, аптечная и лабораторная посуда, ёлочные украшения. Также действуют: Завод стеновых материалов Дорожно-ремонтное управление Передвижная механизированная колонна Автотранспортное предприятие Геофизическая обсерватория «Магадан» Института космофизических исследований и распространения радиоволн ДВО РАН Население Численность населенияГод15002000250030003500400045005000195019601970198019902000201020202030СтекольныйСтатистика населения.mw-chart-21019806870edf48f38162f507fb74caa2ccfee1bae3e0135fe6ad6188db426651323a443855a979cba1d4c04dab29238abd2b1d0a92fbe1181f847af742b264__zr194602-cls-1005704:hover{pointer-events:none}.mw-chart-21019806870edf48f38162f507fb74caa2ccfee1bae3e0135fe6ad6188db426651323a443855a979cba1d4c04dab29238abd2b1d0a92fbe1181f847af742b264__zr194602-cls-1005705:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-21019806870edf48f38162f507fb74caa2ccfee1bae3e0135fe6ad6188db426651323a443855a979cba1d4c04dab29238abd2b1d0a92fbe1181f847af742b264__zr194602-cls-1005706:hover{cursor:pointer}.mw-chart-21019806870edf48f38162f507fb74caa2ccfee1bae3e0135fe6ad6188db426651323a443855a979cba1d4c04dab29238abd2b1d0a92fbe1181f847af742b264__zr194602-cls-1005707:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-21019806870edf48f38162f507fb74caa2ccfee1bae3e0135fe6ad6188db426651323a443855a979cba1d4c04dab29238abd2b1d0a92fbe1181f847af742b264__zr194602-cls-1005708:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Население по переписи 2002 года составило 2260 человек, из которых 49,2 % мужчин и 50,8 % женщин. Литература и нормативная документация Шалимов Ю. Б. Легенды и быль колымского стекла. — Документальная повесть. — Магадан, 1992. Паспорт муниципального образования «Поселок Стекольный», 2010—2014 На берегу красавицы завтра праздник: [крат. история пос. Стекольный (Хасын. р-н), основ. в авг. 1941 г., предстоящих празднич. мероприятиях] // Магаданская правда. — 2008. — 8 авг. Ссылки Стекольный — статья из Большой советской энциклопедии. Стекольный (Хасынский район) | Фото Планета Геофизическая обсерватория «Магадан» На черемуховых берегах Красавицы (поселковое самоуправление в Магаданской области) Примечания
Стєкольний

Стєкольний (рос. Стекольный) — селище міського типу Хасинського району Магаданської області Російської Федерації. Географія Стєкольний розташований на 68-му км Колимської траси на річці Кадикчан, недалеко від впадіння її у річку Хасин. Відстань до районного центру Палатка — 10 км, обласного центру міста Магадан — 68 км. Топонім Назва смт Стєкольний походить від склозаводу, який був побудований в'язнями Маглагу в 1941 році. Клімат У Стєкольному клімат суворий субарктичний клімат. Зима тривала, літо прохолодне. Середня температура січня від -19 °С до -23 °C, у липні від +12 °C до +16 °C. Річна сума опадів — 300-600 мм. Вегетаційний період не більше 100 днів. Історія Поблизу сучасного смт існував окремий табірний підрозділ «Стєкольний», який входив до складу Маглагу та діяв у 1939–1940 роках на ділянці 72-й км Колимської траси. У серпні 1941 року силами ув'язнених почалося будівництво склозаводу, та селища Стєкольний на 68-му км. Колимської траси. Склозавод почав працювати у лютому 1942 року, працювали на ньому в'язні. У 1944 році завод перебував у системі Північного гірничопромислового управління Дальбуду. Згодом — Магаданський скляний завод, закритий у 2010-х роках. В'язнями окремого табірного підрозділу «Стєкольний» були українські дисиденти Василь Січко та Петро Січко. У 1966 році Стєкольний був адміністративним центром однойменної селищної ради, куди входили також села Хасин та Агробаза. 28 грудня 2004 року було створено муніципальне утворення «Міське поселення „селище Стєкольний”». 1 травня 2015 року міська поселення «селище Стєкольний» увійшло до складу муніципального утворення «Хасинський міської округ» з адміністративним центром у селищі Палатка. У смт Стєкольний розташована Геофізична обсерваторія РАН «Магадан». Населення Інфраструктура Професійне училище № 12 Середня загальноосвітня школа Дитяча школа мистецтв Дитячий садок «Світлячок» Ясла-садок «Чєрьомушка» Будинок культури Магаданський обласний дитячий протитуберкульозний санаторій Амбулаторія Хасинської районної лікарні Примітки
Raïon de Severo-Kourilsk

Le raïon de Severo-Kourilsk (russe : Северо-Кури́льский райо́н) est l'une des dix-sept subdivisions administratives (raïons) de l'oblast de Sakhaline, à l'est de la Russie. En tant que division municipale, il est intégré à l'okroug urbain de Severo-Kourilsk. Il est situé à l'est de l'oblast, il comprend une partie des îles Kouriles, situées en mer d'Okhotsk. Sa superficie est de 3 501,2 km2. Son centre administratif est la ville de Severo-Kourilsk. La population du raïon était de 2 536 (2010); 2 592 (2002) 5 420 (1989). Notes et références Portail de la Russie Portail de la Sibérie
Severo-Kuril'skij rajon

Il Severo-Kuril'skij rajon (in russo Северо-Курильский городской округ?) è un rajon dell'Oblast' di Sachalin, nell'Estremo oriente russo. Istituito nel 1946, ha come capoluogo Severo-Kuril'sk, ricopre una superficie di 3 501 km². Il distretto della città ospitava nel 2018 una popolazione di 2 485 abitanti. Geografia Il rajon comprende le isole della parte settentrionale della grande catena delle Curili: Atlasov, Šumšu, Paramušir, Anciferov, Makanruši, Onekotan, Charimkotan, Čirinkotan, Ėkarma, Šiaškotan, Rajkoke, Matua, Rasšua, Ušišir e Ketoj. Lo stretto di Diana (пролив Дианы), che separa a sud l'isola di Ketoi da Simušir, divide il Severo-Kuril'skij rajon dal Kuril'skij rajon. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Severo-Kuril'skij rajon Collegamenti esterni Sito ufficiale, su sevkur.admsakhalin.ru.
District Severo-Koerilski

District Severo-Koerilski (Russisch: Северо-Курильский городской округ; Severo-Koerilski gorodski okroeg; "district Noord-Koerilen") is een gorodskoj okroeg (stadsdistrict) binnen de Russische oblast Sachalin. Het omvat de noordelijkste Koerileneilanden ("Noordelijke groep") Atlasov, Sjoemsjoe, Paramoesjir, Antsiferova, Makanroesji, Onekotan, Ekarma, Charimkotan, Sjiasjkotan, Tsjirinkotan en de rotseilandjes Avos en Lovoesjki. De bevolking bedroeg 2.592 personen bij de volkstelling van 2002, die allen wonen in het bestuurlijk centrum, de stad Severo-Koerilsk op Paramoesjir (het dorp Bajkovo, het vroegere Japanse dorp Kataoka op Sjoemsjoe, is nu verlaten). Sinds 1989, toen de bevolking nog 5.420 personen bedroeg, is de bevolking daarmee met meer dan 50% gedaald. Het district werd op 5 juni 1946 geformeerd binnen de oblast Zuid-Sachalin binnen de kraj Chabarovsk (in 1947 afgesplitst tot de oblast Sachalin). In juni 2006 werd het district omgevormd tot een gorodskoj okroeg.
Сєверо-Курильський міський округ

Сєверо-Курильський район (рос. Северо-Курильский район) — адміністративно-територіальна одиниця (район) та муніципальне утворення (муніципальний район) у складі Сахалінської області Російської Федерації. Адміністративний центр — місто Сєверо-Курильськ. Географія Знаходиться на північній частині Курил. Сєверо-Курильський район прирівняний до районів Крайньої Півночі. На півдні через протоку Діани межує з Курильським районом, на півночі через Першу Курильську протоку — з Камчатським краєм. Історія В 1875 — 1945 рр. територія перейшла до Японії. Район утворений 5 червня 1946 року в складі Южносахалінської області Хабаровського краю РРФСР. 2 січня 1947 року Южносахалінська область була ліквідована, її територія включена до складу Сахалінської області, яка була виведена зі складу Хабаровського краю. Міський округ утворений 1 січня 2005 року. До 2012 р. основним найменуванням був Сєверо-Курильський район, після 2012 року --Курильський міський округ. Населення Примітки
Аянка

Ая́нка — село в Пенжинском районе Камчатского края Российской Федерации. Административный центр и единственный населённый пункт одноимённого сельского поселения. Является самым северным селом Камчатского края. История Статус и границы сельского поселения установлены Законом Корякского автономного округа от 2 декабря 2004 года № 365-ОЗ «О наделении статусом и определении административных центров муниципальных образований Корякского автономного округа». Население Численность населенияГод2202302402502602702802903001920194019601980200020202040Село АянкаСтатистика населения.mw-chart-9660dd580a54a9ed9158d4c7bddc8b27da85c74703916b496a4f159a4001b0930eb106c36581d728367332e77a0fe538262b330669b9a5414972ec958dcc3da6__zr203726-cls-1053766:hover{pointer-events:none}.mw-chart-9660dd580a54a9ed9158d4c7bddc8b27da85c74703916b496a4f159a4001b0930eb106c36581d728367332e77a0fe538262b330669b9a5414972ec958dcc3da6__zr203726-cls-1053767:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-9660dd580a54a9ed9158d4c7bddc8b27da85c74703916b496a4f159a4001b0930eb106c36581d728367332e77a0fe538262b330669b9a5414972ec958dcc3da6__zr203726-cls-1053768:hover{cursor:pointer}.mw-chart-9660dd580a54a9ed9158d4c7bddc8b27da85c74703916b496a4f159a4001b0930eb106c36581d728367332e77a0fe538262b330669b9a5414972ec958dcc3da6__zr203726-cls-1053769:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-9660dd580a54a9ed9158d4c7bddc8b27da85c74703916b496a4f159a4001b0930eb106c36581d728367332e77a0fe538262b330669b9a5414972ec958dcc3da6__zr203726-cls-1053770:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Улицы Примечания