Вулкани Камчатки

Вулкани Камчатки — вулкани на сході Росії, на півострові Камчатка, на території Камчатського краю, становлять важливу частину Тихоокеанського вогняного кільця. Загальна характеристика Строго визначити точну кількість вулканів, розташованих на Камчатці, важко. У різних джерелах згадується від декількох сотень, до більш ніж тисячі вулканів. Для вулканів Камчатки характерна велика різноманітність форм і розмірів, вони формувалися в різні геологічні епохи і наразі виявляють активність різного ступеня. Більшість із них відноситься до древніх вулканів, які не виявляють активності нині, проте деякі вулкани є діючими. Для деяких вулканів півострова часто застосовують слово «сопка» замість слова «вулкан». Також деякі вулкани, особливо згаслі і невисокі, нерідко називають просто горами. Наразі серед вулканів Камчатки налічується близько 29 діючих. Поняття діючого вулкана досить відносне. Діючим прийнято вважати вулкан, який вивергався в історичний період часу. Частина вулканів останній раз вивергалися близько 1000 або навіть 4000 років тому, і ці вулкани за різними класифікаціями мають різний статус. Таким чином, активний вулкан не обов'язково повинен безперервно перебувати у стадії виверження. Більшість активних вулканів у «вільний від роботи час» випускають в атмосферу водяну пара та інші гази, тобто йде так звана фумарольна активність. Висота найбільшого вулкана Камчатки — Ключевської Сопки, становить 4750 метрів над рівнем моря. Цей вулкан є найвищим в Азії і одним із найбільш активних на півострові. Розташування вулканів Область активного вулканізму на Камчатці історично пересувалася з заходу на схід, утворивши два основних накладених вулканічних поясу — Серединний вулканічний пояс і більш молодий Східно-Камчатський вулканічний пояс. Утворення серединного вулканічного поясу відноситься до епохи плейстоцену. Він простягається вододілом Серединного хребта, розташованого в центральній частині Камчатки, розширюючись на південь. Активні вулкани в даному поясі є поодинокими. Східно-Камчатський вулканічний пояс простягнувся з півночі на південь вздовж усієї Камчатки, від півострова Озерного на півночі до мису Лопатка на півдні. Пояс формувався у плейстоцені і в голоцені, нині до нього відносяться більшість активних вулканів Камчатки. Об'єкт Світової спадщини ЮНЕСКО «Вулкани Камчатки» У 1996 році завдяки Грінпіс Росії23[джерело?] на Камчатці з'явився об'єкт Світової спадщини ЮНЕСКО (у 2001 році розширено) з однойменною назвою «Вулкани Камчатки». До складу об'єкту Світової природної спадщини «Вулкани Камчатки» входить шість окремих особливо охоронюваних природних територій, які розташовуються на сході, у центрі та на півдні півострова, сумарною площею близько 3,8 млн га. Усього на шести ділянках розташовуються близько 30 діючих і 300 згаслих вулканів, які розташовані на території Кроноцького природного біосферного заповідника, Бистринського природного парку, природного парку Наличево, Південно-Камчатського природного парку, федерального заказника «Південно-Камчатський» та Ключевського природного парку. Усі ці шість ООПТ, розташовані в різних районах Камчатського півострова, взяті разом, відображають усі основні вулканогенні ландшафти й особливості рослинного та тваринного світу Камчатки. Вулкани в нумізматиці Банк Росії першого серпня 2008 роки випустив набір пам'ятних монет, присвячених вулканам Камчатки. Список вулканів Камчатки У наведеному списку вулкани розділені на групи відповідно до їхнього тектонічного розташування. У кожній групі вулкани перераховані відповідно до їхнього розташування з півночі на південь. Вулкани Серединного вулканічного пояса Найвищий вулкан цієї групи — Ічинська Сопка (заввишки 3621 м) — є єдиним активним вулканом серединного вулканічного поясу. Решта вулканів є або згаслими, або сплячими. Усі вони розташовані в осьовій частині півострова на північ від р. Плотникової і належать до Серединної хребта або розташовані в безпосередній близькості від нього. Тільки в північній частині вулканічного поясу (північніше від 57° п. ш.) розташовується понад 500 вулканів. На південь вулканічний пояс помітно розширюється разом із самим Серединний хребтом. Тільмиґ, 1265 м, 58.41° пн. ш. 160.80° сх. д.﻿ / 58.41; 160.80﻿ (Тильмыг) Іеттунуп, 1340 м, 58.4° пн. ш. 161.08° сх. д.﻿ / 58.4; 161.08﻿ (Иэттунуп) Кахтана, 1217 м, 58.38° пн. ш. 160.50° сх. д.﻿ / 58.38; 160.50﻿ (Кахтана) Воямпольський, 1225 м, 58.37° пн. ш. 160.62° сх. д.﻿ / 58.37; 160.62﻿ (Воямпольский) Ламутський, 1198 м, 58.35° пн. ш. 161.15° сх. д.﻿ / 58.35; 161.15﻿ (Ламутский) Сєвєрний, 1936 м, 58.28° пн. ш. 160.87° сх. д.﻿ / 58.28; 160.87﻿ (Северный) Лангтуткін, 1534 м, 58.23° пн. ш. 161.08° сх. д.﻿ / 58.23; 161.08﻿ (Лангтуткин) Сніговий, 2172 м, 58.20° пн. ш. 160.96° сх. д.﻿ / 58.20; 160.96﻿ (Снеговой) Гостра Сопка, 2539 м, 58.18° пн. ш. 160.83° сх. д.﻿ / 58.18; 160.83﻿ (Острая Сопка) Спокійний (Кутіна), 2171 м, 58.13° пн. ш. 160.82° сх. д.﻿ / 58.13; 160.82﻿ (Спокойный) Тунупілянум, 1200 м, 58.08° пн. ш. 160.65° сх. д.﻿ / 58.08; 160.65﻿ (Тунупилянум) Іктунуп, 2300 м, 58.08° пн. ш. 160.77° сх. д.﻿ / 58.08; 160.77﻿ (Иктунуп) Гречишкіна, 1651 м, 58.05° пн. ш. 160.78° сх. д.﻿ / 58.05; 160.78﻿ (Гречишкина) Лелякіна, 1770 м, 58.02° пн. ш. 160.75° сх. д.﻿ / 58.02; 160.75﻿ (Лелякина) Сніжний, 2211 м, 58.02° пн. ш. 160.79° сх. д.﻿ / 58.02; 160.79﻿ (Снежный) Слюніна, 1775 м, 57.98° пн. ш. 160.75° сх. д.﻿ / 57.98; 160.75﻿ (Слюнина) Атласова, 1764 м, 57.97° пн. ш. 160.66° сх. д.﻿ / 57.97; 160.66﻿ (Атласова) Новограбленова, 2000 м, 57.92° пн. ш. 160.62° сх. д.﻿ / 57.92; 160.62﻿ (Новограбленова) Хувхойтун (Хувхой), 2618 м, 57.92° пн. ш. 160.68° сх. д.﻿ / 57.92; 160.68﻿ (Хувхойтун) Кєвєнейтунуп, 2133 м, 57.90° пн. ш. 160.62° сх. д.﻿ / 57.90; 160.62﻿ (Кевенэйтунуп) Мутний, 1315 м, 57.88° пн. ш. 160.38° сх. д.﻿ / 57.88; 160.38﻿ (Мутный) Білий, 2080 м, 57.88° пн. ш. 160.53° сх. д.﻿ / 57.88; 160.53﻿ (Белый) Плоский, 1255 м, 57.83° пн. ш. 160.25° сх. д.﻿ / 57.83; 160.25﻿ (Плоский) Кайлєней, 1680 м, 57.80° пн. ш. 160.67° сх. д.﻿ / 57.80; 160.67﻿ (Кайленэй) Сергеєва, 1759 м, 57.77° пн. ш. 160.55° сх. д.﻿ / 57.77; 160.55﻿ (Сергеева) Ульваней, 1954 м, 57.77° пн. ш. 160.55° сх. д.﻿ / 57.77; 160.55﻿ (Ульванэй) Теклетунуп, 1290 м, 57.70° пн. ш. 160.33° сх. д.﻿ / 57.70; 160.33﻿ (Теклетунуп) Ука, 1643 м, 57.70° пн. ш. 160.58° сх. д.﻿ / 57.70; 160.58﻿ (Ука) Алнгей, 1856 м, 57.70° пн. ш. 160.42° сх. д.﻿ / 57.70; 160.42﻿ (Алнгей) Кам'янистий, 1758 м, 57.65° пн. ш. 160.45° сх. д.﻿ / 57.65; 160.45﻿ (Каменистый) Єловський, 1381 м, 57.53° пн. ш. 160.53° сх. д.﻿ / 57.53; 160.53﻿ (Еловский) Шлєн, 1001 м, 57.47° пн. ш. 159.59° сх. д.﻿ / 57.47; 159.59﻿ (Шлен) Айнєлькан, 1725 м Озерний, 1021 м, 57.52° пн. ш. 160.57° сх. д.﻿ / 57.52; 160.57﻿ (Озерной) Шишель, 2525 м, 57.45° пн. ш. 160.37° сх. д.﻿ / 57.45; 160.37﻿ (Шишель) Лагєрний, 1961 м, 57.35° пн. ш. 160.65° сх. д.﻿ / 57.35; 160.65﻿ (Лагерный) Кінєнін, 583 м, 57.35° пн. ш. 160.96° сх. д.﻿ / 57.35; 160.96﻿ (Киненин) Вулкан Гірничого інституту, 2024 м, 57.33° пн. ш. 160.18° сх. д.﻿ / 57.33; 160.18﻿ (Горного института) Вулканічний масив Міжсопочний — Тітіла — Лєутонгєй — Тєрпук. Чотири щитоподібних вулкани, що злилися, складені голоценовими базальтами. Масив розташований на південно-західному боці Серединного хребта. Міжсопочний, 1641 м, 57.47° пн. ш. 160.25° сх. д.﻿ / 57.47; 160.25﻿ (Междусопочный) Тітіла, 1559 м, 57.4° пн. ш. 160.1° сх. д.﻿ / 57.4; 160.1﻿ (Титила) Лєутонгей, 1333 м, 57.3° пн. ш. 159.83° сх. д.﻿ / 57.3; 159.83﻿ (Леутонгей) Терпук, 765 м, 57.20° пн. ш. 159.83° сх. д.﻿ / 57.20; 159.83﻿ (Терпук) Кебєней (Кевєней), 1529 м, 57.11° пн. ш. 159.93° сх. д.﻿ / 57.11; 159.93﻿ (Кэбеней) Шишейка, 379 м, 57.16° пн. ш. 161.08° сх. д.﻿ / 57.16; 161.08﻿ (Шишейка) Федотич, 965 м, 57.13° пн. ш. 160.4° сх. д.﻿ / 57.13; 160.4﻿ (Федотыч) Велика Китепана (Велика Кєтєпана), 1502 м, 56.95° пн. ш. 158.24° сх. д.﻿ / 56.95; 158.24﻿ (Большая Кытэпана) Великий Чекчебонай, 1338 м, 56.92° пн. ш. 159.43° сх. д.﻿ / 56.92; 159.43﻿ (Большой Чекчебонай) Малий Чекчебонай, 1261 м, 56.79° пн. ш. 159.07° сх. д.﻿ / 56.79; 159.07﻿ (Малый Чекчебонай) Вулканічний масив Алней-Чашаконджа Алней, 2581 м, 56.70° пн. ш. 159.63° сх. д.﻿ / 56.70; 159.63﻿ (Алней) Чашаконджа, 2526 м, 56.62° пн. ш. 159.63° сх. д.﻿ / 56.62; 159.63﻿ (Чашаконджа) Мала Китепана (Мала Кєтєпана), 1230 м, 56.68° пн. ш. 158.43° сх. д.﻿ / 56.68; 158.43﻿ (Малая Кытэпана) Большой, 1301 м, 56.46° пн. ш. 157.79° сх. д.﻿ / 56.46; 157.79﻿ (Большой) Анаун, 1828 м, 56.31° пн. ш. 158.84° сх. д.﻿ / 56.31; 158.84﻿ (Анаун) Чінейнейн, 1922 м, 56.16° пн. ш. 158.31° сх. д.﻿ / 56.16; 158.31﻿ (Чинейнейн) Уксічан, 1550 м, 56.06° пн. ш. 158.37° сх. д.﻿ / 56.06; 158.37﻿ (Уксичан) Бонгапчі, 1550 м, 55.84° пн. ш. 158.34° сх. д.﻿ / 55.84; 158.34﻿ (Бонгапчи) Великий Паялпан, 1906 м, 55.83° пн. ш. 157.985° сх. д.﻿ / 55.83; 157.985﻿ (Большой Паялпан) Паялпан, 1811 м, 55.828° пн. ш. 157.985° сх. д.﻿ / 55.828; 157.985﻿ (Паялпан) Малий Паялпан, 1980 м, 55.80° пн. ш. 157.915° сх. д.﻿ / 55.80; 157.915﻿ (Малый Паялпан) Ічинська Сопка, 3621 м, 55.68° пн. ш. 157.72° сх. д.﻿ / 55.68; 157.72﻿ (Ичинский) — активний Черпук (?) Північний Черпук, 1679 м, 55°36′ пн. ш. 157°37′ сх. д. Південний Черпук, 1962 м Хангар, 2000 м, 54.75° пн. ш. 157.38° сх. д.﻿ / 54.75; 157.38﻿ (Хангар) Вулкани Східно-Камчатського вулканічного поясу Центрально-Камчатська депресія-рифт Центрально-Камчатська депресія-рифт — це складна грабен-синкліналь, що простягнулася на 750 км від північної Карагінської затоки до верхів'їв річки Камчатки. У ній можна виділити дві великі частини: протоку Літке на півночі і долини річок Камчатки та Єловка — на півдні. Новітній вулканізм виявився тут у південній частині — від південного берега Карагінської затоки до річки Щапіна. Хайлюля, 1145 м, 58.05° пн. ш. 161.65° сх. д.﻿ / 58.05; 161.65 Начікінський вулкан 1211 м, 57.86° пн. ш. 162.69° сх. д.﻿ / 57.86; 162.69﻿ (Начикинский) лкан, 1211 м, 57.86° пн. ш. 162.69° сх. д.﻿ / 57.86; 162.69 Шивелуч, 3283 м, 56.63° пн. ш. 161.32° сх. д.﻿ / 56.63; 161.32 — активний Вулкани Харчинської групи Харчинський, 1410 м, 56.44° пн. ш. 160.81° сх. д.﻿ / 56.44; 160.81﻿ (Харчинский) Зарічний, 720 м, 56.365° пн. ш. 160.84° сх. д.﻿ / 56.365; 160.84﻿ (Заречный) Вулкани Ключевської групи Багато вулкани цієї групи відносяться до числа найбільш активних і високих на півострові. Для них характерні максимальні в межах Камчатки обсяги четвертинних вулканічних порід — близько 5000 куб. км, що можна порівняти з об'ємом всіх вулканічних порід Японських островів. Група складається із 13 великих і численних дрібних вулканів, вони розташовані на щитоподібному плато, яке називають Ключевським долом. Його форма подібна до еліпсу, витягнутому в північно-східному напрямку, з діаметрами 90 і 75 км. Середня сопка, 2978 м, 56.11° пн. ш. 160.58° сх. д.﻿ / 56.11; 160.58 Ушковський (Дальня Плоска сопка), 3943 м, 56.07° пн. ш. 160.47° сх. д.﻿ / 56.07; 160.47 Хрестовський (Ближня Плоска сопка), 4057 м, 56.11° пн. ш. 160.50° сх. д.﻿ / 56.11; 160.50 Дрімаючий кратер 3943 м. Ніколка, 1 591 м, 55.35° пн. ш. 159.85° сх. д.﻿ / 55.35; 159.85 Ключевська Сопка, 4750 м, 56.057° пн. ш. 160.64° сх. д.﻿ / 56.057; 160.64 — активний (найвищий вулкан Камчатки) Камінь, 4575 м, 56.02° пн. ш. 160.59° сх. д.﻿ / 56.02; 160.59 Безіменний, 2866 м, 55.97° пн. ш. 160.60° сх. д.﻿ / 55.97; 160.60 — активний Зіміна (комплекс вулканів) Велика Зіміна Овальна Зіміна, 3081 м, 55.87° пн. ш. 160.59° сх. д.﻿ / 55.87; 160.59 Гостра Зіміна, 2744 м, 55.86° пн. ш. 160.61° сх. д.﻿ / 55.86; 160.61 Мала Зіміна (Гірський Зуб), 2242 м, 55.86° пн. ш. 160.64° сх. д.﻿ / 55.86; 160.64 Толбачик, 3682 м Гострий Толбачик, 3682 м, 55.83° пн. ш. 160.33° сх. д.﻿ / 55.83; 160.33 Плоский Толбачик, 3140 м, 55.82° пн. ш. 160.39° сх. д.﻿ / 55.82; 160.39 — активний Велика Удіна, 2943 м, 55.76° пн. ш. 160.53° сх. д.﻿ / 55.76; 160.53 Мала Удіна, 1945, 55.74° пн. ш. 160.62° сх. д.﻿ / 55.74; 160.62 Кизимен, 2485 м, 55.13° пн. ш. 160.32° сх. д.﻿ / 55.13; 160.32 — активний Східно-Камчатська грабен-синкліналь Грабен-синкліналь має ширину 50-60 км і довжину 350 км. На заході вона обмежена Східно-Камчатським хребтом, а на сході — горстами Кроноцького і Шипунського півостровів. хребет Гамчен Богачевський Колгоспний (Високий), 2150 м Комарова (вулкан), 2070м Гамчен (комплекс вулканів), 2576 м Північний Гамчен Південний Гамчен Шмідта 2020 м Кроноцька сопка, 3528 м Крашеніннікова, 1856 м Кіхпінич, 1552 м Узонсько-Гейзерна депресія Депресія утворена двома кальдерами, що злилися, — Узон і Гейзерна. Її діаметри становлять 10 і 18 км. По краю депресії розташований кільцевий розлом, виражений у вигляді уступу. Тауншіц, 2353 м Кальдера Узон, 1617 м Кальдера Гейзерна Долина гейзерів Унана, 2194 м Великий Сем'ячик (Великий Семлячик), 1720 м Вируючий, 1100 м Центральний Семлячик, 1200 м Каримсько-Малосем'ячицька вулкана-тектонічна депресія Депресія утворена двома кальдерами: Малосем'ячицькою та Великою Каримською. Малий Семячик, 1560 метрів Каримська сопка, 1486 метрів Двір, 1485 м Вулкан Академії Наук, 1100 м Жупановсько-Дзендзурська група Група вулканів утворює гірський хребет, що тягнеться в північно-західному напрямку, що продовжує підняття Шипунського півострова. Складові його вулкани насаджені на розломи, що січуться міоценовими та пліоценовими вулканогенними породи. Жупановський, 2958 м Дзензур, 2159 м Авачинсько-Коряцька група Вулкани цієї групи розташовані ланцюгом у північно-західному напрямку. Вони розташовані уздовж північного борту Авачинського грабена і насаджені на глибинний розлом, січний грабен уздовж його північного борту. Ааг, 2310 м Арік, 2156 м Коряцька сопка, 3456 м — активний Авачинська сопка, 2741 м — активний Козельський вулкан, 2190 м Східний хребет У ранньому плейстоцені на території сучасного Східного хребта виникли великі покриви базальтових лав. У середньому плейстоцені почалося зростання горстових структур, розмив лавових покривів і почали утворюватися стратовулкани. Активність останніх швидко припинилася, наразі вулкани є сильно зруйнованими. Шиш, 2346 м Тумрок, 2092 м Іульт, 1224 м Конраді, 1893 м Заварицького, 1647 м Бакенінг, 2277 м Вачкажець, 1556 м Південно-Камчатська грабен-синкліналь Грабен-синкліналь простягається на 170 км від Авачинського грабена на півночі до мису Лопатка на півдні. Тут розташовані понад 600 дрібних вулканів (включаючи лавові купола і шлакові конуси) і понад 80 великих вулканів. Вілюченський вулкан, 2175 м Депресія Толмачов діл Депресія розташована між верхів'ями річок Каримчіна та Опала. У її центрі розташована кальдера озеро Толмачова, з якого бере початок річка Толмачова. Навколо розташовані великі кальдери вулканів. Велика Іпелька, 1139 м Толмачова, 1415 м Каримшіна, 1 363 м Горілий, 1829 м Опала, 2475 м Тундровий, 736 м Мутнівська сопка, 2323 м Асача, 1910 м Жовтий, 885 м Вулкан-тектонічна Голигінська депресія Депресія розташована на півдні Камчатки, у басейні річки Голигіної. Ходутка, 2087 м Піратковський, 1322 м Ксудач, 1079 м Кальдера Привид і вулкан Келлі, 985 м Паужетська-Курильська вулкано-тектонічна депресія Депресія розташована на півдні Камчатського півострова, її діаметри дорівнюють 26 і 20 км, а площа становить 450 кв. км. Гірська структура має складну будову і представлена горстоподібними припіднятими блоками, грабенами і кальдерами. Кальдера Курильське озеро Дикий Хребет (Дикий Гребінь), 1 079 м Іллінська Сопка 1578 м Желтовська Сопка, 1953 м Камбальний, 2156 м Вулкан Кошелева, 1812 м Примітки Література Влодавец В. И., Пийп Б. И. Каталог действующих вулканов Камчатки // Бюлл. вулканол. станции. 1957. № 25. Мархинин Е. К. Цепь Плутона / Послесл. и науч. ред. Г. С. Дзоценидзе. — М. : Мысль, 1973. — 336, [32] с. — (XX век: Путешествия. Открытия. Исследования) — 150500 прим. Рудич К. Н.. Каменные факелы Камчатки. — Новосибирск : Наука, 1974. — 176 с. Рудич К. Н. Каменные факелы Камчатки. — Изд. 2-е, перераб. и доп. — Новосибирск : Наука, 1978. — 192 с. — (Научно-популярная серия) Посилання Фотографічна база даних «Активність вулканів Камчатки [Архівовано 6 грудня 2019 у Wayback Machine.]» Вебкамери [Архівовано 6 грудня 2019 у Wayback Machine.] Камчатського філії Фіц ЕГС РАН Один з найбільш повних списків вулканів Камчатки [Архівовано 12 травня 2017 у Wayback Machine.] Вулканический район Камчатки (физическая карта, масштаб 1:1 000 000) // Национальный атлас России. — М. : Роскартография, 2004. — Т. 1. — С. 272. — 3000 прим. — ISBN 5-85120-217-3. Holocene Volcanoes in Kamchatka [Архівовано 25 лютого 2021 у Wayback Machine.](англ.) Global Volcanism Program, Volcanoes of Kamchatka and Mainland Asia [Архівовано 12 вересня 2021 у Wayback Machine.](англ.) Вулкани Камчатки [Архівовано 12 вересня 2021 у Wayback Machine.] на сайті Фонду «Охорона природної спадщини» [Архівовано 11 серпня 2007 у Wayback Machine.](рос.)