NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Verchojansk

Verchojansk (rusky Верхоя́нск, jakutsky Үөһээ Дьааҥы) je město v republice Sacha na Dálném Východě v Rusku. Leží asi 4 750 km severovýchodovýchodně od hlavního města Moskvy (vzdušnou čarou) a 440 km jižně od Severního ledového oceánu (+11 časových pásem od Greenwiche, +10 časových pásem od České republiky). Město má přibližně 1 300 obyvatel, ale jejich počet rok od roku klesá. Geografie Verchojansk leží na řece Jana (rusky: Яна), která ústí do Severního ledového oceánu. Na západ od města se rozléhá Verchojanské pohoří. Ve městě se nachází malý nákladní přístav, a letiště s jednou přistávací dráhou. Jde o jedno z nejmenších měst v celém Rusku, menší je např. Čekalin v Tulské oblasti. Sídla s menším počtem obyvatel už mají status vesnice. Historie Město bylo založeno skupinou ruských kozáků pod vedením Ilji Perfiljeva v roce 1638, 90 km jihozápadně od současné polohy, kam bylo město přesunuto v roce 1775. V 60. letech 19. století sem byli posíláni do vyhnanství političtí vězni. Pobýval zde například polský spisovatel Wacław Sieroszewski. Obyvatelstvo Vývoj počtu obyvatel udává následující graf. Klima Výkyvy teploty jsou zde vysoké. Zatímco v zimě může být až -55 °C, v létě teplota sahá až k 30 °C (rekordy jsou -68,9 °C, +39 °C – což z Verchojansku činí město s nejvyššími výkyvy teplot na světě za rok). Podrobné informace přináší následující klimagram: Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Verchojansk na Wikimedia Commons Encyklopedické heslo Verchojansk v Ottově slovníku naučném ve Wikizdrojích (rusky) Počasí a podnebí ve Verchojansku
Verkhojansk

Verkhojansk (russisk: Верхоя́нск) er en by i republikken Sakha i Rusland. Den ligger ved floden Jana, nær polarcirklen, omkring 650 km nord-nordøst for Jakutsk. Indbyggertal: 1.434 (folketælling 2002). Byen er dermed den tredjemindste by i Rusland, kun større end Magas og Tjekalin. Historie En kosak-bosætning blev grundlagt i 1638, 90 km sydvest for den nuværende by. I 1775 blev den flyttet til venstre bred af floden Jana, for at gøre skatteindkrævning enklere. Den fik bystatus i 1817. Mellem 1860'erne og 1917 blev byen brugt som et politisk eksilsted. Erhvervsliv og transport Verkhojansk har en flodhavn, en flyveplads, et depot for pelse, og er center for et rendriftsområde. Klima Verkhojansk er hovedsagelig kendt for sine exceptionelt lave vintertemperaturer, med en gennemsnitstemperatur i januar på -50° C. Byen ligger på det koldeste område på den nordlige halvkugle, og bliver sammen med Ojmjakon anset som den nordlige kuldepol. Den laveste temperatur som har været registreret her var -67,8° C i 1892. Verkhojansks højest registrerede temperatur om sommeren er 39 °C, en temperaturforskel på 107° C mellem højeste og laveste. I januar 2006 kom temperaturen meget tæt på rekorden, da den nåede -66,7° C. I dette område dannes ofte temperaturinversioner om vinteren, hvor temperaturen stiger med højden, i stedet for det modsatte.
Werchojansk

Werchojansk (russisch Верхоя́нск, jakutisch Үөһээ Дьааҥы/Uöhee D'aangy) ist eine Kleinstadt in der Republik Sacha im Fernen Osten Russlands. Mit 1311 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010) gehört sie zu den kleinsten Ortschaften mit Stadtstatus in ganz Russland. Sie liegt im gleichnamigen Ulus Werchojansk, ist aber nicht dessen Kreissitz (das ist die etwa 50 Kilometer ostnordöstlich gelegene Siedlung Batagai). Werchojansk gilt neben Oimjakon mit einer Tiefsttemperatur von −67,8 °C als Kältepol Asiens. Geografie Werchojansk liegt zwischen dem Werchojansker Gebirge und dem Tscherskigebirge, ungefähr 110 km nördlich des Polarkreises. Etwa 610 km südsüdwestlich liegt die Großstadt und Subjekthauptstadt Jakutsk und ebenso weit südöstlich der Ort Oimjakon. Die Stadt befindet sich am Fluss Jana, der in die Laptewsee mündet. Klima und Temperaturen Seit dem 5. Februar 1892 gilt Werchojansk, dessen Wetter von einem extremen Kontinentalklima bestimmt wird, mit der Tiefsttemperatur von −67,8 °C als Kältepol aller bewohnten Gebiete der Erde. 1926 wurde im benachbarten Hochland von Oimjakon angeblich ein noch tieferer Wert gemessen, der anschließend in Oimjakon angeblich noch mehrmals unterschritten wurde; die Werte wurden aber nicht offiziell bestätigt. Im Juni 2020 wurden während der Hitzewelle in Sibirien 2020 38,0 Grad Celsius gemessen, was einen neuen Rekordwert für einen Ort nördlich des Polarkreises darstellt. Für die Stadt wurden die folgenden Daten gemessen: Tiefste je gemessene Temperatur (5. und 7. Februar 1892): −67,8 °C (offiziell anerkannter Wert) Höchste je gemessene, offiziell bestätigte Temperatur (20. Juni 2020): +38 °C Mittlere Januar-Temperatur: −48,9 °C Mittlere Juli-Temperatur: +15,3 °C Mittlere Jahrestemperatur: −15,7 °C Geschichte Der Ort wurde im Jahre 1638 als Werchojanski Ostrog gegründet, nachdem Ilja Perfiljew 1635 an der Jana ein Winterlager eingerichtet hatte. Ursprünglich befand er sich etwa 90 Kilometer südwestlich der heutigen Stadt am Oberlauf der Jana. Dem hat Werchojansk – wörtlich „Ort an der oberen Jana“ – auch seinen Namen zu verdanken. Erst 1775 wurde die Ortschaft an ihre heutige Stelle am rechten Jana-Ufer verlegt. 1817 erhielt Werchojansk den Status einer Stadt, die noch bis ins 20. Jahrhundert hinein als Verbannungsort diente, in den auch politisch Verfolgte geschickt wurden. Zu den prominentesten Personen, die nach Werchojansk verbannt wurden, gehören der Schriftsteller Wacław Sieroszewski sowie die Revolutionäre Iwan Babuschkin und Wiktor Nogin. Bis heute ist Werchojansk wirtschaftlich von der Rentierzucht und der Jagd geprägt. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Siehe auch Liste der Städte in der Republik Sacha Werchojansker Jakuten-Pferd Einzelnachweise Weblinks Informationen über die Stadt auf mojgorod.ru (russisch)
Verjoyansk

Verjoyansk (en ruso: Верхоянск; en yakuto: Верхоянскай) es una ciudad en la República de Sajá, en la Siberia Oriental de Rusia. Se encuentra a orillas del río Yana, entre la cordillera Verjoyansk y los montes Cherski, a unos 675 km de Yakutsk. Con 1201 habitantes es una de las poblaciones más pequeñas con estatus de ciudad. Historia Su origen data de 1638, cuando se creó un asentamiento cosaco a 90 km al suroeste del actual emplazamiento. En 1775 el asentamiento fue desplazado hacia la orilla izquierda del río Yana, para facilitar la recogida de impuestos. En 1817 Verjoyansk recibió el título de ciudad. Hasta 1917 fue una localidad receptora de exiliados políticos. El primer exiliado fue el poeta Vikenti Puzitski, quien participó en el levantamiento polaco de 1863-1864. Entre otros exiliados figuran el miembro del movimiento revolucionario de los años 60 del siglo XIX, Iván Judiakov, el revolucionario polaco y etnógrafo Wacław Sieroszewski, y los revolucionarios Iván Babushkin, Víktor Nogin, y S. A. Stopani. En 1922 se creó una fosa común, donde están enterrados los soldados del Ejército Rojo que murieron en la guerra civil rusa protegiendo la ciudad de los blancos. También a unos kilómetros se puede encontrar un GULAG, al que los soviéticos enviaron a habitantes independentistas. Población En Verjoyansk hay 1311 habitantes, de los cuales el 75% son yakutos y solo el 24% son rusos. El 1% restante son de otras etnias, como los evenkis. Estas etnias conviven desde 1638, cuando la ciudad fue construida por los rusos y enseguida atrajo a mucha población yakuta de la zona (norte de Yakutia). Economía La economía de la ciudad se basa en la agricultura y la cría de ganado: caballos, renos, y el negocio de pieles. Hay un centro maderero. En el río hay un embarcadero. Clima Verjoyansk posee un clima continental fuerte y es conocida por sus bajas temperaturas invernales. La media de enero es de -46,2 °C y la oscilación térmica anual es muy alta, ya que en julio se alcanzan los 15,2 °C. El récord de temperatura más bajo data del 7 de febrero de 1892, con -70 °C y el más alto data del 20 de junio de 2020 con 38 °C. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Verjoyansk.
Verkhoïansk

Verkhoïansk (en russe : Верхоянск, en iakoute : Үөһээ Дьааҥы) est la plus petite ville de Russie en république de Sakha (Iakoutie). Sa population s'élevait à 768 habitants en 2023. On y trouve notamment un port, un aéroport, un dépôt de fourrures, et un centre d'élevage de rennes. C'est un pôle du froid, et l'un des lieux les plus froids de la Terre. Géographie Verkhoïansk se trouve au nord-est de la Sibérie, sur le fleuve Iana, près du cercle arctique, à 638 km au nord-nord-est de Iakoutsk et à 4 683 km à l'est-nord-est de Moscou. Histoire Une colonie cosaque fondée en 1638 est à l'origine de Verkhoïansk, à 90 km au sud-ouest de la ville actuelle. En 1775, elle fut déplacée sur la rive gauche de la Iana, afin de faciliter la collecte des taxes. Après la dissolution de l'ouïezd de Zachiversk, dans la vallée de l'Indiguirka, en 1803, les administrations furent en totalité transférées à Verkhoïansk, qui reçut le statut de ville en 1817. Entre les années 1860 et 1917, elle fut un lieu d'exil politique. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Tendances politiques Climat Verkhoïansk se trouve dans un des lieux les plus froids de l'hémisphère nord. On considère qu'elle constitue avec Oïmiakon le pôle froid du nord, avec des températures moyennes de −45,9 °C en janvier, et une moyenne annuelle de −14,7 °C. La plus basse température jamais enregistrée sur Terre (hors Antarctique et Groenland) le fut à Verkhoïansk les 5 et 7 février 1892 (ex æquo avec Oïmiakon le 6 février 1933), avec −67,8 °C. Le record mondial d'amplitude thermique annuel y a également été enregistré cette année-là avec 104,4 °C, écart entre les −67,7 °C hivernaux et les 36,7 °C estivaux. Selon la classification de Köppen la température du mois le plus froid est inférieure à -38 °C (-46 °C en janvier) donc le climat y est de type (Dfd), c'est-à-dire un climat subarctique à hiver très froid. Une température record de 38 °C a été relevée le 17 juin 2020, battant le précédent record de 37.3 °C en juillet 1988. Dans cette région, on rencontre fréquemment un autre phénomène : des « lacs de froid » se forment en hiver, ce qui signifie que la température s'accroît avec l'altitude. Notes et références Liens externes Ressource relative à la géographie : OKATO (ru) Informations sur Verkhoïansk (fr) Verkhoïansk | couverture photo Portail de la Russie Portail de la Sibérie Portail de l’Arctique Portail des records
Verhojanszk

Verhojanszk (oroszul: Верхоянск) város Oroszország ázsiai részén, Jakutföldön, a Verhojanszki járásban. Népessége: 1311 fő (a 2010. évi népszámláláskor). Elhelyezkedése A Verhojanszk földrajzi név szóösszetétellel keletkezett: Verhnyij – 'felső', Janszk – a Jana folyónévből képzett főnév. A település Jakutszktól 675 km-re, az északi sarkkörtől északra, a Jana-fennsík északi peremén helyezkedik el. A Jana felső folyásán, két forrásága: a Dulgalah és a Szartang egyesülésénél, sík, mocsaras területen fekszik. A földszintes faházakból álló kis település 3 km hosszan nyúlik el a folyó mentén, határában több kis tó terül el. Kis folyami kikötő. Itt található a Föld északi hidegpólusa, itt (és/vagy Ojmjakonban) mérték az északi félteke legalacsonyabb hőmérsékletét −67.8 °C 1885. január 15-én, valamint 1892. február 5-én és 7-én. Itt mérték ugyanakkor Szibéria legmagasabb hőmérsékletét is: 2020. június 20-án 38 °C-os maximumot. Ezzel a Föld egy adott pontján valaha mért abszolút minimum és abszolút maximum közti különbség (abszolút hőingás) értéke 100 °C fölé: 105,8 °C-ra emelkedett. Története 1638-ban kozák szálláshely, faerődítmény keletkezett a Dulgalah folyó mentén, a mai várostól 90 km-re délnyugatra. 1775-ben költöztették át mai helyére. 1817-ben fatemploma épült, 1822-ben közigazgatási székhely és város lett. 1885-ben a településen végzett kutatómunkát E. V. Toll, (vagy Eduard von Toll) balti német természettudós, felfedező. Jegyzetek Források A. P. Gorkin, ed. (1998). Szlovar „Geografija Rosszii” (orosz nyelven). Moszkva.: CS1 karbantartás: hely kiadó nélkül (link) Szlovar szovremennih geograficseszkih nazvanyij (orosz nyelven). szerk. V. M. Kotljakov. U-Faktorija. 2006. : Cite has empty unknown parameter: |locatoin= (súgó); Text "Jekatyerinburg" ignored (súgó)CS1 karbantartás: others (link) Geograficseszkije nazvanyija mira. Toponyimicseszkij szlovar (orosz nyelven). szerk. Je. M. Poszpelov. 2001.: CS1 karbantartás: others (link)
Verchojansk

Verchojansk (in russo Верхоянск?, traslitterato anche Verhojansk, Verkhojansk, Verkhoyansk; in jacuto: Үөһээ Дьааҥы, Üöhee D'aañı) è una città della Russia, situata nella Siberia Orientale, nella repubblica autonoma della Sacha-Jacuzia sul medio corso del fiume Jana. Storia Risale al 1638 un accampamento invernale cosacco, fondato una novantina di chilometri a sud-ovest dell'abitato moderno; lo status di città arrivò nel 1817. Popolazione Fonte: mojgorod.ru Geografia fisica Territorio Clima Nella zona di Verchojansk si registra il clima invernale più rigido dell'emisfero nord del mondo abitato, a causa della formazione di poderose strutture altopressorie termiche (anticicloniche, anche oltre i 1040 hPa per settimane) che causano un accumulo, nei più bassi strati atmosferici, di aria più pesante già freddissima poiché proveniente dall'atmosfera più elevata, che a sua volta si raffredda progressivamente anche a causa della irrisoria, se non inesistente, insolazione, specialmente nel culmine dell'inverno attorno al periodo natalizio. Sono quindi molto frequenti delle forti inversioni termiche. La notevole continentalità del luogo (lontananza dal mare) acuisce non poco l'estrema intensità del gelo. Verchojansk, in particolare, è famosa per essere uno dei centri abitati più freddi di tutto il mondo, primato conteso con Ojmjakon e Tomtor. La città ha raggiunto una temperatura minima assoluta di −67,6 °C; alcune fonti riportano invece un valore minimo di −69,8 °C, registrato nel febbraio 1892.. Nella zona le escursioni annue possono raggiungere e superare i 100 °C, dal momento che il massimo storico di temperatura, risalente al 20 giugno del 2020, è di 38 °C. Questo dato, se confermato dalle massime autorità internazionali, avrebbe battuto il record per la temperatura più alta nella storia dell'Artico. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Verchojansk Collegamenti esterni (EN) Verkhoyansk, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 19 aprile 2007 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Верхоянск - Республика Саха (Якутия) [Verkhoyansk - Repubblica di Sakha (Yakutia)], su mojgorod.ru. URL consultato il 25 aprile 2026. WorldClimate.com.
Verchojansk

Verchojansk (Russisch: Верхоянск) is de kleinste stad van Rusland, gelegen in de autonome republiek Jakoetië. Ze vormt onderdeel van de oeloes Verchojanski en vormt een gorodskoje poselenieje hierbinnen. De stad ligt aan de Jana nabij de Noordpoolcirkel op zo'n 675 kilometer van Jakoetsk en 72 kilometer ten zuidwesten van het oeloescentrum Batagaj. De stad had 1434 inwoners bij de Russische volkstelling van 2002. Enkel vanwege haar geschiedenis wordt ze een stad genoemd. Geschiedenis In 1638 werd een winternederzetting door Kozakken gesticht op 90 kilometer van de huidige stad. In 1775 werd die volledig verplaatst naar de linkeroever van de Jana om het innen van de huidenbelastingen (jasak) gemakkelijker te maken. Ze kreeg de status van stad in 1817. Tussen 1860 en 1917 werd ze vooral gebruikt als politiek verbanningsoord. Om de plaats werd in 1922 gevochten door bolsjewieken en mensjewieken. De Rode-Legersoldaten die hier stierven werden hier begraven in een massagraf. Economie De economie van de plaats is gericht op de landbouw met onder andere een paardenfokkerij en een rendierhouderij. De stad vormt een centrum voor de bosbouw in de omgeving en heeft een rivierhaven. Ook zijn er veel pelsjagers. Klimaat Verchojansk is bekend vanwege de extreem lage wintertemperaturen die er heersen. Zo is de gemiddelde januaritemperatuur er −47 °C en de gemiddelde jaartemperatuur −15,3 °C. Ze ligt in het koudste gebied van het noordelijk halfrond. De windsnelheid bedraagt er gemiddeld 1,3 m/s en de relatieve luchtvochtigheid 69%. Op 15 januari 1885 werd onder leiding van wetenschapper Alexander von Bunge een temperatuur van −67,1 °C geregistreerd. In februari 1892 werd een nog lagere temperatuur van −69,8 °C geregistreerd. In het boek van de waarnemer werd echter een meetfout geconstateerd ter grootte van 2 °C. Deze meetfout werd gecorrigeerd en zodoende wordt nu −67,8 °C gezien als de laagste temperatuur die ooit in Verchojansk is gemeten, 0,1 graad lager dan in Ojmjakon. Het temperatuursverschil tussen winter en zomer is op weinig plaatsen groter dan in Verchojansk. Het kan oplopen tot meer dan 100 °C verschil, want het warmterecord bedraagt er 38,0 °C., gemeten op 20 juni 2020. In die maand trad een reeks van 11 dagen op met een maximum boven 30 °C. Over de hele maand was het 6,0 °C. te warm, een record. Demografie
Wierchojańsk

Wierchojańsk (ros. Верхоянск) – miasto w Rosji, w Jakucji, przystań na prawym brzegu rzeki Jany w odległości 900 km od Jakucka. 1073 mieszkańców (2020). Założone w 1638 roku jako zimowisko kozackie, w 1775 roku przeniesione na obecne miejsce . Od XIX wieku miejsce zesłań. Bardzo surowy klimat, jedno z najzimniejszych miejsc półkuli północnej: średnia roczna temperatura –17 °C, średnia temperatura stycznia –50 °C. 7 lutego 1892 roku zanotowano tam –69,8 °C, co po korekcie danych przeprowadzonej rok później dało oficjalnie –67,8 °C. Z uwagi na to, że opady w tym rejonie należą do rzadkości, powietrze w mieście jest bardzo suche, a latem ogrzewa się za dnia nawet do 30 °C. Notowane tu wahania temperatur należą w związku z tym do najbardziej ekstremalnych na kuli ziemskiej. Roczna amplituda temperatury jest jedną z największych na świecie; 20 czerwca 2020 w Wierchojańsku odnotowano temperaturę 38 °C, która wówczas była najwyższą do tej pory notowaną temperaturą za kręgiem polarnym, pod koniec czerwca 2021 niedaleko Wierchojańska odnotowano temperaturę 48 °C. Przypisy
Verkhoiansk

Verkhoiansk (russo: Верхоя́нск) é uma cidade na república de Sakha, Rússia. Situada no rio Yana, perto do círculo polar ártico, a 675 quilômetros de Yakutsk. Há um porto , um aeroporto, um depósito de coleta, e o centro possui uma área de levantamento. População: 1.434 (conforme Censo de 2002). Preserva o status da cidade somente historicamente; é uma das menores cidades da Rússia. Um estabelecimento cossaco foi fundado no sudoeste no ano de 1638,a 90 quilômetros da cidade moderna. Em 1775 foi movido para a margem esquerda do rio Yana, para facilitar a coleção de imposto. Recebeu o status da cidade em 1817. Entre 1860 até 1917 a cidade era um lugar de exílio político. Verkhoyansk é conhecida principalmente por suas temperaturas excepcionalmente baixas no inverno, com uma média de janeiro de −50°C. Encontra-se na área mais fria do hemisfério do norte e, junto com Oymyakon, é um dos lugares considerado o pólo norte do frio. A temperatura mais baixa registrada em 1892, foi −69.9°C. A amplitude térmica em Verkhoyansk é em média de 105°C: de −68°C a 38.0°C. Isto faz de Verkhoyansk, juntamente as cidades russas de Oymyakon e Yakutsk, as únicas cidades no mundo onde a Amplitude térmica pode variar mais que 100 °C. Referências
Verhoiansk

Verhoiansk (în rusă Верхоянск) este un oraș mic în Iacutia, Siberia, el fiind cel mai mic oraș din Federația Rusă. Verhoiansk deține recordul pentru cea mai ridicată temperatură înregistrată vreodată la nord de Cercul Polar Arctic, cu 38,0 °C (100,4 °F), și deține, de asemenea, recordul pentru cea mai scăzută temperatură înregistrată vreodată în Asia, −67,8 °C (−90,0 °F). Recordul de frig este împărțit cu Oymyakon. Legături externe Informationen über die Stadt auf mojgorod.ru (rus.)
Верхојанск

Верхојанск (рус. Верхоянск) град је у Берхојанском дискрикту, у Јакутској Републици, Русија. Налази се на реци Јани близу поларног круга, 675 километара од Јакутска. Становништво 1.311 (2010), 1.434 (2002), 1.838 (1989). Економија Овај град има луку, аеродром, као и центар за узгајање ирваса. Клима Верхојанск је познат по ниским зимским температурама али и по великим температурним разликама између лета и зиме. Просечне месечне температуре варирају од -45,4 °C у јануару, до +16.5 °C у јулу. Ниске температуре су испод нивоа смрзавања од октобра до априла, и варирају око +10 °C од јуна до августа, а два „прелазна“ месеца су септембар и мај. Верхојанск има екстремну субполарну климу која преовлађује због утицаја антициклона. Ово доводи до тога да је регија одсечена од топлије климе током зиме. Верхојанск, заједно са градом Ојмјаконом, убраја у градове „хладног круга“. Најнижа температура која је овде измерена је -69,8 °C, у фебруару 1892. године. Такође 1. и 15. јануара 1885. и 9. фебруара 1982, забележена је температура од -67,7 °C, што је, заједно са истим подацима из Ојмјакона, најнижа температура измерена на северној хемисфери, ако податке из 1892. не узмемо као поуздане. Становништво Види још Списак градова у Русији Референце Спољашње везе
Verchojansk

Verchojansk (ryska: Верхоянск) är en stad i den ryska delrepubliken Sacha. Befolkningen uppgick till 1 150 invånare i början av 2015. Staden anses tillsammans med Ojmjakon vara den kallaste permanent bebodda platsen i världen. Den lägsta temperaturen som registrerats i Verchojansk är - 67,8 °C, det finns även en inofficiell notering på -69,8 °C. Dygnsmedeltemperaturen i januari är -50 °C. Den korta sommaren är emellertid förhållandevis varm med en dygnsmedeltemperatur i juli på 17 °C, Verchojansk har därmed ett extremt inlandsklimat. När det gäller den förhållandevis varma sommaren kan noteras att värmerekordet i Verchojansk är så högt som 38 °C, satt den 20 juni 2020. Alltså är det nästan 106 °C mellan officiellt högsta och lägsta uppmätta temperaturen, vilket är mer än någon annanstans i världen. Som jämförelse har Stockholm 68 °C mellan sina temperaturrekord. Geografi Klimat Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Verkhoyansk, 28 oktober 2008. Nationalencyklopedin Svensk uppslagsbok-Verchojansk Noter Se även Verchojanskbergen