NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Благовєщенськ (аеропорт)

Міжнародний аеропорт «Ігнатьєво» (IATA: BQS, ICAO: UHBB) — міжнародний аеропорт у Росії, який знаходиться за 20 км на північно-захід від Благовєщенська. На території летовища розташовані 44 місця для стоянки літаків. У грудні 2010 року був введений в дію новий аеровокзал, пропускною здатністю 300 пас/год. Аеропорт «Ігнатьєво» є запасним летовищем на трансконтинентальних маршрутах з Північної Америки до Азії, відповідно до міжнародного стандарту ETOPS. В екстрених ситуаціях аеропорт може прийняти такі далекомагістральні лайнери, як Airbus A300, Аеробус A310, Boeing 757, Боїнг 767 та ін. Приймаємі повітряні судна: Іл-18 Іл-76Т, Ан-2, Ан-8, Ан-12, Ан-24, Ан-26, Ан-28, Ан-30, Ан-74, Ту-134, Ту-154, Ту-204, Як-40, Як-42, Л-410, Мі-2, Мі-6, Мі-8, Мі-26 Авіакомпанії та напрямки, листопад 2020 Статистика Примітки Джерела Пассажиропоток по итогам работы за 2009 год(рос.) Показатели деятельности(рос.) Посилання Аеропорт Ігнатьєво в довіднику Aviapages.ru Яндекс.Розклади(рос.)
Regió econòmica de l'Extrem Orient

La regió econòmica de l'Extrem Orient Rus (en rus: Дальневосто́чный экономи́ческий райо́н; dalnevostotxni ekonomítxeski raion) és una de les dotze regions econòmiques de Rússia. Aquesta regió limita a l'est amb l'oceà Pacífic, té com a principals ciutats Komsomolsk na Amure, Khabàrovsk, Iakutsk, i Vladivostok. Produeix maquinària, i entre altres sectors hi té importància l'explotació forestal, la pesca, la caça, i les pells. El ferrocarril transsiberià segueix el riu Amur i l'Ussuri acabant al port de Vladivostok. Té una superfície de 6.216.000 km², amb una població de 7.463.000 hab. (una densitat de 1.2 hab./km²), dels quals el 76% és població urbana. Composició Óblast de l'Amur Districte Autònom de Txukotka Província Autònoma dels Hebreus Krai de Kamtxatka Krai de Khabàrovsk Óblast de Magadan Krai de Primórie República de Sakhà Óblast de Sakhalín Enllaços externs i referències Russia. The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. 2001-07 Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine. Centre of Studies of Public Policy, Universitat d'Aberdeen Arxivat 2007-01-22 a Wayback Machine.
Far Eastern Economic Region

The Far Eastern Economic Region is one of twelve economic regions of Russia. Composition Until 2018 it encompassed the same area as the Far Eastern Federal District. In 2019 it was enlarged with the addition of the Buryatia Republic and Zabaykalsky Krai. The federal subjects are: Amur Oblast Buryat Republic Chukotka Autonomous Okrug Jewish Autonomous Oblast Kamchatka Krai Khabarovsk Krai Magadan Oblast Primorsky Krai Sakha Republic Sakhalin Oblast Zabaykalsky Krai Economy This region accounted for 4% of the national GRP in 2008. Bordering the Pacific Ocean, the region has Komsomolsk-on-Amur, Khabarovsk, Yakutsk, and Vladivostok as its chief cities. Machinery is produced, and lumbering, fishing, hunting, and fur trapping are important. The Trans-Siberian Railroad follows the Amur and Ussuri rivers and terminates at the port of Vladivostok. Notes References
Región económica del Extremo Oriente

La región económica de Extremo Oriente (ruso: Дальневосто́чный экономи́ческий райо́н; tr.: Dalnevostochny ekonomicheski raion) es una de las doce regiones económicas de Rusia. Esta región, bañada por los océanos Pacífico y Glacial Ártico, tiene como principales ciudades: Komsomolsk del Amur, Jabárovsk, Yakutsk, y Vladivostok. Produce maquinaria, y entre otros sectores, tienen su importancia la tala de árboles, la pesca, la caza, y las pieles. El ferrocarril transiberiano sigue el río Amur y el Ussuri para terminar en el puerto de Vladivostok. Tiene una superficie de 6.216.000 km², con una población de 7.463.000 hab. (una densidad de 1,2 hab./km²), de los cuales el 76 % es población urbana. Composición Óblast de Amur Ókrug autónomo de Chukotka Óblast autónomo Hebreo Krai de Kamchatka Krai de Jabárovsk Óblast de Magadán Krai de Primorie República de Sajá Óblast de Sajalín Indicadores socioeconómicos Los salarios son en apariencia altos en el Extremo Oriente ruso, pero la gente no siente seguridad respecto a la continuidad de su trabajo y al pago íntegro del salario. También, la proporción de empleados estatales es superior en esta región a la media nacional, así como la sensación de que su forma de vida no es soportable. La población está emigrando a un ritmo elevado, de un modo que refleja la falta de confianza en que la vida mejore en la región. La esperanza de vida es inferior al promedio ruso. Enlaces externos y referencias Russia. The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. 2001-07 Centre of Studies of Public Policy, Universidad de Aberdeen
Région économique d'Extrême-Orient

La région économique d'Extrême-Orient (en russe : Дальневосто́чный экономи́ческий райо́н, Dalnevostotchny ekonomitcheski raïon) est l'une des douze régions économiques de Russie. Caractéristiques générales Surface : 6 216 000 km2 Population : 7 463 000 hab. Densité : 1,2 hab./km2 Urbanisation : 76 % de la population est urbaine Composition La région économique d'Extrême-Orient est composée des sujets fédéraux suivants : Oblast de l'Amour District autonome de Tchoukotka Oblast autonome juif Kraï du Kamtchatka Kraï de Khabarovsk Oblast de Magadan Kraï du Primorie République de Sakha Oblast de Sakhaline Références Portail de la Russie Portail de la Sibérie
Economische regio Verre Oosten

De economische regio Verre Oosten (Russisch: Дальневосточный экономический район; [Dalnevostotsjny ekonomitsjeski rajon]) is een van de twaalf economische regio's van Rusland. Qua oppervlakte is het ongeveer even groot als Argentinië en India gezamenlijk. Grote steden in het gebied zijn Vladivostok, Chabarovsk, Komsomolsk aan de Amoer, Blagovesjtsjensk en Jakoetsk. Deelgebieden oblast Amoer kraj Chabarovsk Jakoetië Joodse Autonome Oblast kraj Kamtsjatka oblast Magadan kraj Primorje oblast Sachalin Tsjoekotka Economie De basis van de economie in de regio wordt gevormd door de non-ferro metallurgie (vooral mijnbouw) en visserij. Ook is er veel bosbouw. De industrie bevindt zich in enkele grote steden en bestaat vooral uit machinebouw, de productie van consumentengoederen en de voedingsmiddelenindustrie. Door het zuiden van het gebied loopt de Trans-Siberische spoorlijn en iets noordelijker de Baikal-Amoerspoorweg. Sociaal-economische indicatoren Hoewel de inkomens er relatief gezien hoger liggen dan in de rest van Rusland, is er weinig optimisme onder de bevolking. Het gebied kampt vooral met een sterk teruglopend inwoneraantal; veel mensen migreren naar westelijk Rusland. De levensverwachting ligt iets lager dan het nationaal gemiddelde. Het percentage mensen dat in een staatsbedrijf werkt is hoger dan het landelijk gemiddelde.
Region Dalekowschodni

Dalekowschodni region ekonomiczny (ros. Дальневосточный экономический район wymawia się: [dalniewostocznyj ekonomiczieskij rajon]) – Jeden z dwunastu regionów ekonomicznych Rosji. Terytorium regionu w pełni pokrywa się z granicami Dalekowschodniego Okręgu Federalnego, który zajmuje całą wschodnioazjatycką część Rosji. Z powierzchnią ponad 6,2 miliona km kwadratowych (dorównującą kilku państwom z listy największych krajów świata razem wziętym), jest największym spośród rosyjskich regionów ekonomicznych. Tak wielki obszar zamieszkuje jedynie 7,5 mln osób, przy gęstości zaludnienia 1,2 osoby / km². 76% populacji mieszka w miastach. Głównymi miastami obszaru są Władywostok, Chabarowsk, Komsomolsk nad Amurem, Błagowieszczeńsk i Jakuck. Jednostki administracyjne regionu Obwód amurski Kraj Chabarowski Jakucja Żydowski Obwód Autonomiczny Kraj Kamczacki Obwód magadański Kraj Nadmorski Obwód sachaliński Czukocki Okręg Autonomiczny Gospodarka Podstawą gospodarki w regionie jest górnictwo naftowe, przemysł wydobywczy i hutnictwo żelazne i nieżelazne, wydobywa się tu metale kolorowe, złoto, diamenty i węgiel, cynk i srebro. W dużych miastach dominuje przemysł maszynowy, produkcja dóbr konsumpcyjnych i przemysł spożywczy. Oprócz nich ważną gałęzią miejscowej gospodarki, są przemysł rybny, i przemysł leśny (łowiectwo, handel futrami i wycinka drzew). Uprawia się tu głównie pszenicę, owies, soję i buraki cukrowe. Przez południową część regionu przebiegają dwie linie Kolei transsyberyjskiej. Wskaźniki społeczno - ekonomiczne Płace na dalekim wschodzie w stosunku do siły rubla wydają się relatywnie wysokie, ale płaca nie odzwierciedla ciężkich i mało bezpiecznych zajęć w regionie. Ponadto mało prawdopodobnym jest otrzymywanie tu wypłat w pełnej, należnej wysokości. Sytuacja życiowa jest na tyle ciężka, że migracja populacji regionu utrzymuje się na bardzo wysokim poziomie, co odzwierciedla brak zaufania w możliwość poprawy poziomu życia w regionie. Poziom oczekiwanej długości życia jest nieco mniejszy niż przeciętna długość życia w Rosji. Bibliografia encyclopedia.com: Daleki wschód Rosji. [dostęp 2009-09-28]. (ang.). Wielka Encyklopedia Radziecka: Dalekowschodni region ekonomiczny. [dostęp 2009-09-22]. (ros.). Uniwersytet w Aberdeen: Centrum Badań Polityki Publicznej: Daleki Wschód. [dostęp 2009-09-22]. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-01-22)]. (ang.).
Região Econômica do Extremo Oriente

A Região Econômica do Extremo Oriente (russo: Дальневосто́чный экономи́ческий райо́н, tr.: Dalnevostochny ekonomicheski raion) é uma das doze Regiões Econômicas da Rússia. Esta Região, banhada pelo Oceano Pacífico, tem como principais cidades Khabarovsk, Yakutsk, Vladivostok e Komsomolsk-on-Amur. É relevante a produção de máquinas e, entre otros setores, se destacam também a silvicultura, a pesca, a caça e as peles. A ferrovia Transiberiana acompanha o rio Amur e o rio Ussuri, para terminar no porto de Vladivostok. Tem uma superfície de 6.216.000 km², com uma população de 7.463.000 habitantes (uma densidade de 1,2 hab/km²), dos quais 76% é população urbana. Composição República da Iacútia Krai de Kamchatka Krai de Khabarovsk Krai do Litoral Okrug Autônomo de Chukotka Oblast Autônomo Judáico Oblast de Amur Oblast de Magadan Oblast das Sacalinas Indicadores socioeconômicos Os salários são aparentemente altos no Extremo Oriente da Rússia, mas a população não se sente segura a respeito da continuidade de seus empregos e do pagamento integral de seus salários. Também é superior à média nacional nesta Região a proporção de funcionários públicos, assim como a sensação de que sua forma de vida não é sustentável. A população está emigrando a um rítmo muito elevado, de um modo que reflete a falta de confiança em que a vida melhore na Região. A expectativa de vida é menor do que a média russa. Referências Russia. The Columbia Encyclopedia, Sixth Edition. 2001-07 Centre of Studies of Public Policy, Universidad de Aberdeen
Дальневосточный экономический район

Дальневосточный экономический район — один из экономических районов Российской Федерации, находится на территории Дальнего Востока России и Восточной Сибири и состоит из 11 субъектов федерации. Выгодность его экономико-географического положения определяется широким выходом к морям Тихого океана на юге, на севере с Северным Ледовитым океаном. Основные черты Дальнего Востока это его значительная удалённость от западных районов. Граничит с пятью государствами: Монголия, Китай, КНДР, США, Япония. Крупнейшим промышленным центром в экономическом районе является город Хабаровск. Состав Дальневосточного экономического района Площадь Дальневосточного экономического района составляет 6 952 555 км² или 40,6 % от площади всей страны. Плотность населения — 1,13 чел./км². Включает в себя: Якутия Амурская область Еврейская автономная область Магаданская область Сахалинская область Камчатский край Приморский край Хабаровский край Чукотский автономный округ Бурятияс 2019 года Забайкальский крайс 2019 года Минвостокразвития разделило Дальневосточный экономический район на четыре условные экономические территории: Забайкальская (Бурятия и Забайкальский край); Приграничная (Еврейская автономная область, Амурская область, Приморский край, Хабаровский край); Островная (Сахалинская область, Камчатский край); Северные провинции (Якутия, Магаданская область, Чукотский автономный округ). Население *Примечание: в 1897, 1926, 1959, 1970, 1979, 1989, 2002, 2010 и 2020 году проводилась перепись населения. Природно-ресурсный потенциал Территория преимущественно гориста. Единственная область в России активного вулканизма; Богат лесом; Реки характеризуются небольшой полноводностью, однако содержат богатые гидроресурсы; Климат Дальнего Востока — муссонный, однако различия в климате разных его частей большие; В недрах сосредоточены богатейшие запасы руд цветных и редких металлов (золото, вольфрам, олово), алмазов, угля. За исключением руд цветных металлов, ресурсы слабо изучены. Отрасли специализации и полезные ископаемые Минеральные ресурсы: 🔻 Каменный уголь (Ленский, Зырянский бассейны) 🔻 Нефть, газ (Якутия, Сахалин) 🔻 Олово (Приморский край, Хабаровский край, Чукотский АО) 🔻 Золото, алмазы (Якутия,Чукотский АО, Забайкальский край, Амурская область). Отрасли специализации: 🔹Цветная металлургия (Дальнегорск) 🔹Чёрная металлургия (Комсомольск-на-Амуре) 🔹Лесная (на юге) 🔹Пищевая (рыбная) 🔹Машиностроение — судостроение (Хабаровский, Приморский края) 🔹Сельское хозяйство — животноводство, пантовое оленеводство, растениеводство (на юге). См. также Азиатская часть России Список городов Дальневосточного экономического района с населением более 20 тысяч человек Примечания
Далекосхідний економічний район

Далекосхідний економічний район рос. Дальневосточный экономический район — один з 11 економічних районів Російської Федерації, складається з 9 суб'єктів федерації: Республіка Саха (Якутія) Єврейська автономна область Камчатський край Чукотський автономний округ Приморський край Хабаровський край Амурська область Магаданська область Сахалінська область Територія Далекосхідного економічного району повністю відповідає території Далекосхідного федерального округу. Населення 5 млн 510,1 тис. чол.( дані 2009 року), що становить 3,9% населення Росії. Площа Далекого Сходу Росії 3 млн 378,5 тис. км², 20% площі всієї країни Основні галузі спеціалізації, позначені для економічного району за радянських часів: гірничодобувна промисловість (вугілля, золото, алмази, руди кольорових і рідкісних металів), лісова, машинобудівна, рибна промисловість. Згідно з думкою радянських економістів, сільське господарство повинно було бути орієнтовано на забезпечення внутрішньорайонних потреб (виробництво м'ясо-молочних продуктів, овочів, картоплі). Економічному району визначалися оленярство, звіринництво, бджільництво. Див. також Азійська частина Росії
Pinatsjevo

Pinatsjevo (Russisch: Пиначево) is een plaats (selo) in het gemeentelijke district Jelizovski van de Russische kraj Kamtsjatka. De plaats ligt ten noordoosten van de plaats Razdolny, op 23 kilometer ten noorden van Jelizovo. In de plaats wonen 27 mensen (2007). De plaats werd gesticht in 1946 en is vernoemd naar de rivier Pinatsjevskaja, Pinatsjevo of Pinatsjevka (zijrivier van de Avatsja). Ten noordoosten van de plaats ligt het Natuurpark Nalytsjevo, waarheen een onverharde weg loopt vanuit Pinatsjevo.
Пиначево (село)

Пиначево — село в Елизовском районе Камчатского края России. Входит в состав Раздольненского сельского поселения. География Село находится на берегу реки Пиначевская, на расстоянии 18 км к северу города Елизово, административного центра района. История Село основано в 1946 году и было названо по гидрониму Пиначевская. Население Улицы В селе имеются две улицы: Лесная и Набережная. Достопримечательности Северо-восточнее села находится природный парк «Налычево». Один из способов попасть в центральную часть парка — это пешеходная тропа протяжённостью около 50 км, начинающаяся от кордона в селе Пиначево. Примечания
Піначево (село)

Піначево (рос. Пиначево) — село у Єлізовському районі Камчатського краю Російської Федерації. Населення становить 67 (2010) осіб. Входить до складу муніципального утворення Раздольненське сільське поселення. Історія Від 1949 року належить до Єлізовського району. До 1 червня 2007 року у складі Камчатської області, відтак у складі Камчатського краю. Згідно із законом від 29 грудня 2004 року органом місцевого самоврядування є Раздольненське сільське поселення. Населення Примітки
Brusnew-Insel

Die Brusnew-Insel (russisch Остров Бруснева) ist eine unbewohnte russische Insel in der Laptewsee. Administrativ gehört sie zum Bulunski ulus der autonomen Republik Sacha. Geographie Die Insel liegt zentral in der Tiksibucht im Westen des Buor-Chaja-Golfs. Sie ist 2,1 km lang und bis zu 1,2 km breit. Ihr höchster Punkt liegt 26 Meter über dem Meeresspiegel. In nordwestlicher Richtung ist die Insel über einen schmalen unterseeischen Rücken mit dem 4 km entfernten Festland in Höhe des Flughafens von Tiksi verbunden. Der für die Lenaschifffahrt und den nördlichen Seeweg wichtige Hafen von Tiksi, dem Verwaltungszentrum des Bulunski ulus, befindet sich 5 km westlich. Die 5 km nördlich der Brusnew-Insel liegende Bykowski-Halbinsel trennt die Tiksibucht vom Nejelow-Golf, in den die Protoka Bykowskaja, der für die Schifffahrt wichtigste Arm der Lena mündet. Klima Die Insel befindet sich in der Polartundrazone der Klimaklassifikation nach Köppen-Geiger. Es treten große saisonale Temperaturschwankungen auf, und das die Insel umgebende Meer ist durchschnittlich von Mitte Oktober bis Mitte Juni gefroren. Die Polarnacht dauert von Mitte November bis Ende Januar und hat eine Länge von 70 Tagen. Geschichte Die Insel ist nach Michail Iwanowitsch Brusnew (1864–1937) benannt, einem russischen Revolutionär, der während seiner zehnjährigen Verbannung nach Sibirien an der Russischen Polarexpedition von 1900 bis 1903 teilnahm. Die von Eduard von Toll geleitete Expedition lag 1902 mit ihren zwei Schiffen Sarja und Lena im Windschatten der Brusnew-Insel. Die Sarja war so stark beschädigt, dass sie den Liegeplatz nicht mehr verlassen konnte und Kapitän Fjodor Mattisen sie 1903 aufgeben musste. 1968 wurde vom Radiometeorologischen Zentrum in Tiksi ein Denkmal für Brusnew am Weststrand der nach ihm benannten Insel errichtet. An der Küste der Brusnew-Insel steht ein 10 m hoher hölzerner Leuchtturm, dessen im Abstand von 8 Sekunden abgegebene weiße Lichtblitze 8 Seemeilen weit zu sehen sind. An der Nordspitze befindet sich ein Schiffsfriedhof aus sowjetischer Zeit. Hier liegen die Wracks von fünf Dampfschleppern, einem Frachtschiff und zwei Flugzeugen. Einzelnachweise
Isla Brusneva

La isla Brúsneva (en ruso: Остров Бруснева, Óstrov Brúsneva​) es una pequeña isla en el mar de Láptev, que es parte de la Federación de Rusia.​ Está ubicada junto a la parte oriental del delta del río Lena, en la bahía de Tiksi, a sólo 5 km de Tiksi. Su longitud es de 2,3 km y su anchura máxima de menos de 1 km. El nombre de esta isla, dedicada por Fiódor Matisen al explorador ruso Mijaíl Brúsnev, también se escribe como "Brusnova" en algunos mapas. La bahía de Tiksi, la zona donde se encuentra la isla Brúsneva, está sujeta al severo clima del Ártico, con vientos y ventiscas frecuentes. El mar en la bahía está congelado por lo menos nueve meses al año. Referencias Véase también Geografía de Rusia Anexo:Islas de Rusia
Isola Brusneva

L'isola Brusneva o isola di Brusnev (in russo: остров Бруснева, ostrov Brusneva) è un'isola del mare di Laptev, Russia. Amministrativamente appartiene al Anabarskij ulus della Repubblica autonoma di Sacha-Jacuzia. Geografia L'isola si trova proprio di fronte alla città di Tiksi (5 km a est) nella baia omonima che è situata nella parte ovest del golfo di Buor-Chaja (гуьа Буор-Хая), a sud-est del delta della Lena. Brusneva ha una lunghezza di 2 km e 1 km di larghezza. Storia Nel 1901 Eduard Toll (barone Eduard Gustav von Toll) guidò una spedizione alla ricerca della leggendaria terra di Sannikov sulla goletta Zarja, ma la nave venne imprigionata dai ghiacci tra le isole della Nuova Siberia. Nel tentativo di dirigersi verso l'isola Bennetta, a sud, Toll scomparve, nel 1902, con tre compagni. La Zarja riuscì poi a ormeggiare vicino all'isola Brusneva nella baia di Tiksi e i restanti membri della spedizione fecero ritorno a San Pietroburgo. Nel 1903, l'ingegnere Michail Ivanovič Brusnev faceva parte di una delle due spedizioni inviate alla ricerca di Toll. Durante l'infruttuosa ricerca, Brusnev redasse mappe dettagliate delle isole della Nuova Siberia e trovò resti di mammut sull'isola della Nuova Siberia. L'isola Brusneva porta il suo nome e sull'isola c'è anche un monumento eretto in sua memoria. Note Voci correlate Isole russe dell'Artico Collegamenti esterni Mappa nautica: R-52-III,IV (Rilevata nel 1982, pubblicata nel 1987)
Остров Бруснева

Остров Бруснева — небольшой остров в море Лаптевых. Расположен в бухте Тикси в 5 км на восток от посёлка Тикси. Размеры острова 1 на 2 км. В 1903 году командир шхуны «Заря» Ф. А. Матисен назвал остров в честь участника Русской полярной экспедиции инженера Михаила Ивановича Бруснева, составившего подробнейшую карту острова Новая Сибирь. На острове ему установлен обелиск. Примечания Топографические карты Лист карты R-52-III,IV Тикси. Масштаб: 1 : 200 000. Состояние местности на 1982 год. Издание 1987 г.
Острів Бруснєва

Острів Бруснева — невеликий острів у морі Лаптевих. Розташований у бухті Тіксі за 5 км на схід від селища Тіксі. Розміри острова 1 на 2 км. 1903 року командир шхуни «Зоря» Ф. А. Матісен назвав острів на честь учасника Російської полярної експедиції інженера Михайла Івановича Бруснева, який склав докладну карту острова Новий Сибір. На острові йому встановлено обеліск. Примітки Топографічні карти Аркуш карти R-52-III,IV Тикси. Масштаб: 1 : 200 000. Стан місцевості на 1982 р. Видання 1987 р. (рос.)
Кюсюр

Кюсюр (на руски: Кюсюр; на якутски: Күһүүр) е село в Якутия, Русия. Административен център е на Булунски улус. Населението му е 1 345 души към 2010 г. Разположено е на 71 метра надморска височина в подножието на Хараулахския хребет, на десния бряг на река Лена и на 100 километра югозападно от бреговете на Море Лаптеви. Селището е създадено през 1924 година, като повечето му жители са евенки, прехранващи се с лов, риболов и еленовъдство. Климат Известни личности Родени в Кюсюр Витянис Андрюкайтис (р. 1951), литовски политик Бележки
Kyusyur

Kyusyur (Russian: Кюсюр; Yakut: Күһүүр, romanized: Kühüür) is a rural locality (a selo), the only inhabited locality, and the administrative center of Bulunsky Rural Okrug of the Bulunsky District in the Sakha Republic, Russia, located 120 kilometers (75 mi) from Tiksi, the administrative center of the district. Its population as of the 2010 Census was 1,345; up from 1,336 recorded in the 2002 Census. One of the world islands in Dubai is named after Kyusyur. Geography Kyusyur is located by the right bank of the Lena, a few kilometres south of the mouth of the Eyekit. Climate Kyusyur has an extremely continental subarctic climate (Dfc, bordering on Dfd) with extremely cold, long winters and very mild, very short summers. References Notes Sources Official website of the Sakha Republic. Registry of the Administrative-Territorial Divisions of the Sakha Republic. Bulunsky District Archived April 27, 2017, at the Wayback Machine. (in Russian) Государственное Собрание (Ил Тумэн) Республики Саха (Якутия). Закон №173-З №353-III от 30 ноября 2004 г. «Об установлении границ и о наделении статусом городского и сельского поселений муниципальных образований Республики Саха (Якутия)», в ред. Закона №1058-З №1007-IV от 25 апреля 2012 г. «О внесении изменений в Закон Республики Саха (Якутия) "Об установлении границ и о наделении статусом городского и сельского поселений муниципальных образований Республики Саха (Якутия)"». Вступил в силу со дня официального опубликования. Опубликован: "Якутия", №245, 31 декабря 2004 г. (State Assembly (Il Tumen) of the Sakha (Yakutia) Republic. Law #173-Z No. 353-III of November 30, 2004 On Establishing the Borders and on Granting the Urban and Rural Settlement Status to the Municipal Formations of the Sakha (Yakutia) Republic, as amended by the Law #1058-Z No. 1007-IV of April 25, 2012 On Amending the Law of the Sakha (Yakutia) Republic "On Establishing the Borders and on Granting the Urban and Rural Settlement Status to the Municipal Formations of the Sakha (Yakutia) Republic". Effective as of the day of the official publication.).