NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Bolshoy Begichev Island

Bolshoy Begichev (Russian: Большой Бегичев, lit. 'Big Begichev') is an island in the Laptev Sea, in the Sakha Republic, Russia. Geography The area of the island is 1,764 square kilometres (681 sq mi). Bolshoy Begichev is located within the Khatanga Gulf (Russian: Хатангский залив), splitting the gulf into two straits. Adjacent Islands Maliy Begichev Only 8.5 kilometres (5.3 mi) west of Bolshoy Begichev lies the much smaller island known as Maliy Begichev Island. Its size is only 15 square kilometres (5.8 sq mi). The border between administrative divisions of the Russian Federation runs between the two Begichev islands, so that while Maliy Begichev is in Krasnoyarsk Krai, Bolshoy Begichev is in the Sakha republic. Both Bolshoy Begichev and Maliy Begichev are named after Russian polar explorer Nikifor Begichev. Preobrazheniya North of Bolshoy Begichev lies small Preobrazheniya Island. This elongated granitic island was useful as a landmark for ships plying the Northern Sea Route in the past. History A NAVTEX Coast Station used to be situated on the island at 74°32′N 112°02′E. It was added to the list of International 518 kHz NAVTEX stations in GMDSS/Circ.8/Corr.6 (25 October 2002), reiterated in GMDSS/Circ.8/Corr.8 (25 July 2003), and removed in GMDSS/Circ.8/Corr.9 (29 September 2003). Natural history There are muskoxen on the island. References External links Around the Polar Circle by Motor Vehicle
Isla Bolshói Bégichev

La isla Bolshói Béguichev (en ruso: Остров Большой Бегичев, que significa «isla Grande de Béguichev» o «isla Gran Béguichev») es una isla deshabitada del ártico siberiano, localizada en la entrada del golfo de Játanga, en aguas del mar de Láptev. Administrativamente, la isla pertenece a la República de Sajá de la Federación de Rusia. Geografía La isla Gran Béguichev tiene una superficie de 1764 km² y está situada en el interior del golfo de Játanga, dividiendo su boca en dos partes o estrechos: el estrecho del Norte (13 km de ancho) y el estrecho Oriental (8 km de ancho). Hay una estación costera NAVTEX situada en la isla (74°32′N 112°02′O). Islas adyacentes isla Maly Béguichev (o isla Pequeña Béguichev), a sólo 8,5 km al oeste, una pequeña isla de sólo 15 km². La frontera entre divisiones administrativas pasa entre ambas islas: así, Maly Béguichev pertenece ya al krai de Krasnoyarsk, mientras que Bolshói Béguichev se encuentra en la República de Sajá. isla Preobrazhéniya, al norte de Bolshói Béguichev. Una pequeña isla granítica alargada que era muy útil como un hito para los buques que navegaban en el pasado en la Ruta del Mar del Norte. Historia La isla lleva el nombre del explorador polar ruso Nikífor Béguichev (1874-1922), uno de los participantes en la expedición de Eduard Toll a bordo del Zaryá (1900-03) y que más adelante, en 1922, participó en una de las expediciones de rescate de los dos miembros de la expedición de Roald Amundsen que habían quedado en el campamento de invierno de cabo Cheliuskin (1818-19), y que nunca fueron encontrados. Béguichev fue uno de los investigadores que exploraron la península de Taimyr con Nikolái Urvántsev en 1923-24. Durante una de las campañas de exploración descubrió las dos que fueron nombradas en su honor: Bolshói Béguichev y Maly Béguichev. Véase también Golfo de Játanga Referencias Master Plan of the Shore-Based Facilities for the Global Maritime Distress and Safety System (pdf) p81. William Barr (historiador ártico), The First Soviet Convoy to the Mouth of the Lena. Around the Polar Circle by Motor Vehicle: [1] Enlaces externos El sitio «worldmaps.web» tiene un potente motor de búsqueda geográfico («Map Trout») con muchos de los accidentes geográficos del ártico ruso, disponible en: [2] Archivado el 9 de enero de 2008 en Wayback Machine..
Bol'šoj Begičev

Bol'šoj Begičev (in russo Большой Бегичев, Grande Begičev in italiano) è un'isola russa situata nel Mar Glaciale Artico. Politicamente fa parte della repubblica autonoma russa di Sacha-Jacuzia sebbene disti pochissimi chilometri dal Territorio di Krasnojarsk. Geografia e clima L'isola è situata a settentrione del Circolo polare artico nel golfo della Chatanga nel Mare di Laptev, un mare interno al Mare Glaciale Artico. Dista 9 km dalla penisola di Nordvik (полуостров Нордвик, poluostrov Nordvik). L'isola è la più grande nell'arcipelago del golfo della Chatanga, infatti, Preobraženija (a nord) e Malyj Begičev (a sud), sono nettamente più piccole rispetto a Bol'šoj Begičev. Misura 61 km di lunghezza e 57 km di larghezza, per una superficie totale di 1.763,7 km². L'altezza massima è di 198 m s.l.m. Il territorio collinare nella parte centrale e pianeggiante nel resto dell'isola. Sono presenti numerosi laghi, soprattutto a nord-ovest e nord-est, e a sud-ovest sulla penisola Olenij (п-ов Олений). Ci sono anche alcuni fiumi, il maggiore dei quali è la Ilistaja (Илистая), lunga circa 34 km. L'isola deve il nome all'esploratore russo Nikifor Alekseevič Begičev, che la scoprì nel 1908. Clima Il clima è di tipo glaciale e rende l'isola inabitabile per quasi tutto l'anno poiché le temperature scendono di molto sotto lo zero per molti mesi all'anno. Il mare che bagna l'isola si ghiaccia durante l'anno nei mesi freddi rendendo così impraticabile la navigazione e la pesca. Flora e fauna L'isola è coperta dalla vegetazione tipica della tundra (muschi e licheni). Sono presenti volpi artiche, cervidi e, lungo le coste, trichechi. Popolazione La popolazione varia durante l'anno da 0 a 2 poiché gli edifici presenti sull'isola sono pochi e gran parte abbandonati e la popolazione è costituita solamente da personale scientifico addetto alla ricerca. Note Voci correlate Isole russe dell'Artico Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bol'šoj Begičev Collegamenti esterni UNEP islands [1] Archiviato il 4 febbraio 2012 in Internet Archive. Mappe nautiche russe S-49-XV,XVI e S-49-XVII,XVIII
Wyspa Biegiczewa

Wyspa Biegiczewa (ros. Большой Бегичев, dosłownie „Wielki Biegiczew”) – rosyjska wyspa arktyczna, położona na Morzu Łaptiewów, zamykająca od północy zatokę Chatańską. Powierzchnia 1764 km². Ma charakter nizinny, z wysokościami do 201 m n.p.m. Ze względu na panujący tu klimat subpolarny jest trwale niezamieszkana. Przypisy Bibliografia Przeglądowy Atlas Świata, Popularna Encyklopedia Powszechna. Wyd. Fogra Oficyna Wydawnicza pod redakcją Rajmunda Mydela i Jerzego Grocha, Kraków 1999. ISBN 83-85719-31-8 – komplet.
Ilha Bolshoy Begichev

A ilha Bolshoy Begichev (em russo: Остров Большой Бегичев, que significa «ilha Grande de Begichev» ou «ilha Grande Begichev») é uma ilha desabitada do ártico siberiano, localizada na entrada do golfo de Khatanga, em águas do mar de Laptev. Administrativamente, a ilha pertence à República de Sakha da Federação Russa. A ilha tem o nome do explorador polar russo Nikifor Begichev (1874-1922). Referências «Master Plan of the Shore-Based Facilities for the Global Maritime Distress and Safety System (pdf)» (PDF). p81. William Barr (historiador ártico), The First Soviet Convoy to the Mouth of the Lena. Around the Polar Circle by Motor Vehicle: [1]
Большой Бегичев

Большо́й Бе́гичев (якут. Бегичев Улахан арыыта) — остров, расположенный у выхода из Хатангского залива в юго-западной части моря Лаптевых. Относится к территории Анабарского района Якутии. Длина острова 61 км, ширина 57 км, площадь около 1800 км². К западу, отделённый проливом Пионер (7 км шириной), расположен остров Малый Бегичев. В 14 км к северу находится остров Преображения. От крайней южной точки Большого Бегичева до материка (полуостров Нордвик) — 9 км. Центральную часть острова занимает обширная возвышенность Киряка, в которой находится высшая точка, с отметкой 198 м. Приблизительно радиально от неё расходятся реки, прорезающие на севере Крутую гряду (высоты до 120 м), а на востоке короткую Меридианную гряду (высоты до 80 м). Низменности, покрытые множеством мелких озёр распространены на северо-западе, северо-востоке острова, а также на юго-западе, на полуострове Олений. Самая длинная река — Илистая (34 км, по старым данным — 46 км). Всего насчитывается 5 рек, протяжённостью более 20 км. В их числе река Булгунняхтах, длиной в 35 км, она впадает в пролив Восточный. На острове широко развиты мерзлотные процессы и связанные с ними формы рельефа — полигональные тундры, бугры пучения, термокарст. На значительных участках побережья распространены песчаные косы, а северо-восточную оконечность острова занимают незакреплённые пески (урочище Кетер-Кумак). Поверхность покрыта тундровой растительностью. На острове водятся овцебыки, песцы, олени, в прибрежных водах моржи, иногда на побережье со льда заходят белые медведи. На острове в 2014 году постоянно проживает, как минимум, одна семья оленеводов. История В 1908 году Никифор Бегичев установил островное положение острова и дал обозначение «Сизой». В этом же году (по другим данным — в 1912 году) Географическое общество назвало остров в честь него Бегичевым. Примечания
Великий Бегичів

Вели́кий Бегі́чів острів (якут. Бегичев Улахан арыыта, рос. Большой Бегичев остров) — великий острів у Хатангській затоці морі Лаптєвих. Територіально відноситься до Якутії, Росія. Розташований у гирлі затоки, між Таймиром (відмежований Північною протокою) та Якутією (відмежований Східною протокою). За 7 км на захід знаходиться Малий Бегічів острів. Острів має квадратну форму з чітко вираженими півостровами в південно- та північно-західних кутах. Довжина сягає 61 км, ширина — 57 км. Площа острова становить 1764 км². Висота до 198 м в центрі (височина Киряка). Вкритий болотами, має велику кількість озер, розгалужену мережу річок та струмків. Крайні точки: північна — Небезпечний мис, південна — Ведмежий мис, західна — Оленячий мис, східна — Східний мис. Острів відкритий Н. О. Бегічевим в 1908 році. Див. також Список географічних об'єктів Великого Бегічева острова
Duga 3

Duga-3 er et sovjetisk kortbølge-radaranlæg der befinder sig 30 km syd for Tjernobyl-værket. Den fik øgenavnet "the Russian woodpecker", da man over hele verden kunne høre en klikken i kortbølgeradioer. Det var et tidligt advarselssystem, en Over The Horizon-radar (OTH), der skulle detektere et angreb med strategiske virkemidler (atomvåben) tidligt på deres rute. Anlægget blev taget ud af brug i 1989.
Duga-3

Duga-3 (russo: Дуга-3) também conhecido como "Pica-pau Russo" foi um notório sinal proveniente da União Soviética, que podia ser ouvido em ondas curtas entre julho de 1976 e dezembro de 1989. O sinal consistia em um som agudo e repetitivo transmitido em 10 Hz; o que levou os ouvintes de ondas curtas, apelidarem de "pica-pau russo" devido a semelhança com o som de um pica-pau. A freqüência utilizada e suas variações geravam interrupções em emissoras legais, estações de rádio amador e comunicações da aviação comercial, resultando em milhares de queixas de vários países do mundo. O sinal era fonte de muita especulação, dando origem a teorias como experimentos de controle mental e de interferências no clima. No entanto, muitos especialistas e entusiastas do rádio amador perceberam que se tratava de um radar de inteligência militar, teoria que foi confirmada publicamente após a queda da União Soviética, passando a ser nomeado como "Duga-3". Ver também Emissoras de números UVB-76 HAARP Referências Ligações externas Artigo do "The Miami Herald" (em inglês)
Novi Urgal

Novi Urgal (en rus: Но́вый Урга́л) és un possiólok del krai de Khabàrovsk, a l'Extrem Orient de Rússia. És a la confluència dels rius Urgal i Bureià, a 340 km al nord-oest de Khabàrovsk i a 28 km a l'oest de Txegdomín.
Nowy Urgal

Nowy Urgal (russisch Новый Ургал) ist eine Siedlung städtischen Typs in der Region Chabarowsk im Fernen Osten Russlands. Sie hat 7231 Einwohner (Stand 1. Oktober 2021). Geographie Die Siedlung liegt im weiten Tal der Bureja westlich des Burejagebirges, links des Burejanebenflusses Urgal unweit seiner Mündung. Nowy Urgal liegt etwa 340 Kilometer (Luftlinie) nordwestlich der Regionshauptstadt Chabarowsk. Die Siedlung gehört zum Rajon Werchnjaja Bureja (Obere Bureja), dessen Verwaltungszentrum Tschegdomyn 30 bis 40 Kilometer (mehrere Ortsteile) entfernt in nordöstlicher Richtung liegt. Geschichte Der Ort wurde im November 1974 unweit des nach dem Fluss benannten Dorfes Urgal im Zusammenhang mit dem Bau der Baikal-Amur-Magistrale (BAM) gegründet. Der Ortsname steht dementsprechend für Neu-Urgal. Durch Urgal führte bereits seit 1951 die wiederhergestellte Eisenbahnstrecke von Iswestkowy (Station Iswestkowaja) an der Transsibirischen Eisenbahn nach Tschegdomyn, die ursprünglich bereits 1941 vor der Fertigstellung stand, aber nach Kriegsbeginn demontiert wurde, da das Material für kriegswichtigere Strecken benötigt wurde. Hier wurde nun ein großer Kreuzungsbahnhof der alten Strecke und der BAM errichtet, wie auch die Siedlung von Bauarbeitern aus der damaligen Ukrainischen SSR errichtet (im Rahmen der Propaganda um das Allunions-Komsomol-Bauobjekt BAM übernahmen jeweils eine oder mehrere Regionen der damaligen Sowjetunion Patenschaften über die meisten zu errichtenden Stationen und Siedlungen entlang der Strecke). 1985 erhielt Nowy Urgal den Status einer Siedlung städtischen Typs. Der reguläre Bahnverkehr auf dem gesamten Ostabschnitt der BAM von Tynda in der benachbarten Oblast Amur bis Komsomolsk am Amur wurde 1989 aufgenommen. Nach Fertigstellung der Bahnstrecke sowie infolge der Wirtschaftskrise in den 1990er Jahren verließen viele Einwohner den Ort. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft und Infrastruktur Nowy Urgal ist eine bedeutende Station der Baikal-Amur-Magistrale (Streckenkilometer 3289 ab Taischet), bei ihrem Zusammentreffen mit der Strecke Iswestkowaja–Tschegdomyn (Streckenkilometer 329). Die ursprünglich Urgal-II genannte Station (Urgal-I befindet sich zehn Kilometer östlich, beim Dorf Urgal) stellt mit ihrem großen Lokomotivdepot praktisch den einzigen Wirtschaftsfaktor für den Ort dar. Die Strecke der BAM überquert neun Kilometer westlich der Station auf einer 600 Meter langen Brücke die Bureja. Es existiert eine nördliche Güterumgehungsstrecke um die Station für den Durchgangsverkehr, die vor Urgal-I wieder einmündet. Durch Nowy Urgal führt die der BAM folgende Straße. Einzelnachweise
Novy Urgal

Novy Urgal (Russian: Но́вый Урга́л) is an urban locality (a work settlement) in Verkhnebureinsky District of Khabarovsk Krai, Russia, located in the valley of the Bureya River, close to its confluence with the Urgal River, about 340 kilometers (210 mi) northwest of the krai's administrative center of Khabarovsk and 28 kilometers (17 mi) west of the district's administrative center of Chegdomyn. Population: 6,803 (2010 census); 7,274 (2002 census); 9,126 (1989 Soviet census). History It was founded in 1974 in conjunction with the construction of the Baikal-Amur Mainline (BAM), near the original village of Urgal, located on the river of the same name. The railway line connecting the Trans-Siberian Railway at Isvestokovaya to the nearby Chegdomyn coal fields had already run through the Urgal area since 1951, after an earlier construction project was dismantled before completion during World War II. A large junction station between the BAM and the old line was built, along with the settlement, by workers from the then Ukrainian SSR. As part of the BAM construction project, sections of the line were placed under the patronage of Komsomol brigades from different parts of the Soviet Union. In 1985, Novy Urgal was granted urban-type settlement status. 1989 saw the commencement of regular traffic between Tynda and Komsomolsk-on-Amur, after the completion of the railway a large proportion of the inhabitants left the settlement, its population dropping from 9,126 in 1989 to 6,779 in 2006. Transportation Novy Urgal is an important station on the BAM, located on the junction of the BAM and the Isvestkovaya–Chegdomyn line. The station, originally named Urgal-II, is located ten kilometers to the east, in the original village of Urgal) with its large locomotive depot, is the main economic focus of the settlement. The BAM crosses the Bureya River over a 600-meter-long (2,000 ft) bridge located 9 kilometers (5.6 mi) west of the settlement. References
Novy Ourgal

Novy Ourgal (en russe : Новый Ургал) est une commune urbaine du raïon de la Haute-Boureïa du kraï de Khabarovsk, en Russie. Elle est le centre administratif de l'établissement urbain de Novy Ourgal, et se trouve en Extrême-Orient russe. Sa population s'élevait à 7 210 habitants en 2023. Géographie La commune urbaine de Novy Ourgal se situe en Extrême-Orient russe, dans le kraï de Khabarovsk, dans le district fédéral d'Extrême-Orient. La localité se trouve dans le raïon de la Haute-Boureïa, une des raïons du kraï, et fait partie de l'établissement urbain de Novy Ourgal, une municipalité du raïon, dont il est le chef-lieu. Novy Ourgal, comme tout le kraï de Khabarovsk, est située dans le fuseau horaire MSK+7 (heure de Vladivostok). Le décalage horaire appliqué par rapport au temps universel coordonné est +10:00. Démographie Recensements (*) et estimations de la population: Notes et références Annexes Articles connexes Liste des localités du kraï de Khabarovsk Raïon de la Haute-Boureïa Liens externes Ressource relative à la géographie : OKATO Portail de la Sibérie
Novij Urgal

Novij Urgal (oroszul: Новый Ургал) városi jellegű település Oroszország ázsiai részén, a Habarovszki határterület Felső-burejai járásában. Vasúti csomópont a Bajkál–Amur-vasútvonalon. Népessége: 6803 fő (a 2010. évi népszámláláskor). Elhelyezkedése Novij Urgal (jelentése: 'új Urgal') a Bureja völgyében, az Urgal mellékfolyó bal partján, a torkolat közelében fekszik. Távolsága Habarovszktól légvonalban kb. 340 km, Csegdomin járási székhelytől 28 km, és kb. 10 km-re nyugatra van a jóval korábbi Urgal településtől, melyre elnevezése is utal. Vasúti csomópont a BAM és a transzszibériai vasútvonal Izvesztkovij állomásától Csegdominig vezető szárnyvonal kereszteződésében. 1974-ben alapították a Bajkál-Amur-vasútvonal (BAM) építésekor. Több mint egy évtizedig csak 3. számú kitérő-ként említették, 1985-ben nyilvánították városi jellegű településsé Novij Urgal néven. Jegyzetek Források Точка на карте – Новый Ургал (Gudok.ru, 2013-03-22. Hozzáférés: 2019-10-29) Новый Ургал (Tochka-na-karte.ru, hozzáférés: 2019-10-29)
Novyj Urgal

Novyj Urgal (in russo Новый Ургал?) è un insediamento di tipo urbano della Russia, situato nel Territorio di Chabarovsk. Si trova nel distretto Verchnebureinskij. La località si trova 28 km a ovest del centro amministrativo del distretto Čegdomyn, sulla riva sinistra del fiume Urgal, circa 6 km prima della sua confluenza nella Bureja. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Novyj Urgal
Новий Ургал

Новий Урга́л (рос. Новый Ургал) — селище міського типу у складі Верхньобуреїнського району Хабаровського краю, Росія. Адміністративний центр Новоургальського міського поселення. Географія Розташоване в західній частині краю за 28 км на захід від районного центру Чегдомин. Назва пішла від ріки Ургал. На початку 1980-их років паралельно ходила назва Ургал-2, щоб не плутати із селищем Ургал-1, що перебуває на пів-дороги до райцентру Чегдомин. Історія Засноване у листопаді 1974 року при спорудженні Байкало-Амурської магістралі як селище «3-й роз'їзд» неподалік від селища Ургал. Побудоване бригадами Укрбуду, до якого входили загони будівельників з Дніпропетровська, Донецька, Києва, Львова та Харкова. Перебувало під патронажем Української РСР. Статус селища міського типу — з 1985 року. Як мінімум до 1997 року поруч із селищем (5 км на пд.-сх.) перебувала військова частина Служби Спеціального контролю ССК 12 ГУ МО СРСР/РФ ВЧ 29475. До 1997 року тут існувало Ургальське відділення БАМу. Хроніка 3 листопада 1974 року — прибуває перший загін українських будівельників «Донбас» на місце майбутнього селища Новий Ургал. Початок будівництва БАМу. 1 березня 1975 року — прибуває загін будівельників з України «Київ» на будівництво станції Новий Ургал. Населення Населення — 6803 особи (2010; 7274 у 2002). У національному складі переважають українці. Більшість населення зайняте на обслуговуванні залізниці. Господарство Залізничний вузол на перетинанні БАМу і гілки Ізвесткова — Чегдомин. Локомотивне депо, одне з найбільших на БАМі. Колійна машинна станція. Швидка допомога, дитячий садок, дитячий садок «Гуцулочка», бібліотека, Будинок культури залізничників, торговельно-громадський центр, Середня школа № 11, музична школа, зимова ковзанка, лікарня, Ощадбанк, шість кав'ярень, АЗС, зоокрамниця, бакалійні крамниці, крамниці техніки, аптека. Вулиці Київська. Донецька. Південна. Ростовська. Армійська. Перемога. Артема. Молодіжна. У літературі Вірш Миколи Братана «Ургал» Далекий Схід!.. Ти знову позови мене, Мені близькою стала далина, Що продзижчала взимку бензопилами, А нині новосіллями луна. Вона бринить, радіє, мов людина. Відлютували скинень і пурга. Сміється свіжа зелень на модринах, Дзвенить дитячим щебетом Ургал. Дзвенить біля вагончиків, що скраю, Дзвенить біля котеджів гуртових, Дзвенить під небом збудженого краю, Що трепетно очікує доріг. Є вулиця. А онде — тільки вуличка, Тут все жадає зводитись, рости!. Чи не про це у дитсадку «Гуцулочка», Осонцена, замріялася ти? Отак би змалювати: вколо тебе — Тайга і труд, малеча голосна… І сяєш ти, залюблена в цей щебет, Без неї і весна ж бо — не весна. Джерела Аркуш карти M-53-26. Примітки Посилання На Вікімапії Краеведение. Точка на карте. Новый Ургал на YouTube На жаль, лише фотоальбом. А раніше був повноцінний сайт.[недоступне посилання з липня 2019] Будинок культури
Ляховски острови

Ляховските острови (на руски: Ляховские острова) са група от 3 острова:Голям Ляховски (4600 km2), Малък Ляховски (1325 km2) и Столбовой (170 km2) на границата между море Лаптеви на запад и Източносибирско море на изток, като административно принадлежат на Якутия в Русия Те са южната група от архипелага на Новосибирските острови. Обща площ 6095 km2. Отделени са от континента на юг чрез протока Дмитрий Лаптев (ширина 60 km), а протока Санников (ширина 50 km) ги отделя от остров Котелни (от островите Анжу) на север. Изградени са от мезозойски шисти и пясъчници, пронизани от гранитоиди (на остров Голям Ляховски) и езерни и делувиални пясъци и глини с прослойки от изкопем лед. Релефът е предимно равнинен. Максимална височина връх Емий Тас 270 m на остров Голям Ляховски. Има многочислени долове и термокарстови езера. Покрити са от арктическа тундрова растителност. Ляховските острови са наименувани в чест на руския търговец на ценни животински кожи Иван Ляхов, който през 1770 и 1775 г. прави първото им изследване и описание. Източници
Illes Liàkhovski

Les illes Liàkhovski (rus: Ля́ховские острова́, Liàkhovskie ostrovà; iacut: Ляхов арыылара) són el grup més meridional de les illes de Nova Sibèria, a les costes àrtiques de la Sibèria oriental, a Rússia. Estan separades del continent per l'estret de Làptev, de 60 km d'amplada, i de les illes Anjou per l'estret de Sanníkov, de 50 km. L'arxipèlag està format per dues illes principals: l'illa Gran de les Liàkhovski (Большо́й Ля́ховский, Bolxoi Liàkhovski), de 4.600 km², amb una altitud màxima de 270 m a l'Emi Tas; l'illa Petita de les Liàkhovski (Ма́лый Ля́ховский, Mali Liàkhovski), de 1.325 km². Altres illes del grup són les de Stolbovoi (Столбово́й, 170 km²) i Semiónovski (Семёновский, 5 km²). Les illes foren anomenades així en honor d'Ivan Liàkhovski, que les va explorar el 1773. Referències