Архара

Архара — селище міського типу, адміністративний центр Архаринського району Амурської області. Залізнична станція Архара, що належить до Транссибірської магістралі — найзахідніша станція Далекосхідної залізниці. Населення на 2009 рік становить 9800 осіб. У склад муніципального утворення Архара входять також село Бон і залізничні станції Архара і Журавлі. Географія Клімат Історія Селище засноване у 6 грудня 1911 року. Вважається, що свою назву селище отримало завдяки генерал-губернатору Приамур'я Миколі Львовичу Гондатті. За іншою версією населений пункт названий на честь місця народження генерал-губернатора Східного Сибіру Миколи Миколайовича Муравйова, який отримав титул графа від імператора за приєднання Амурських земель згідно з договором, укладеним із Китаєм. Він народився у місті Архангельськ, яке в народі називають Архара. За іншою теорією до 20 століття Архара носила назву «Ар-Біра», де евенкійське слово «арі» означало «протока між озер», а слово «Біра» — це позначення однієї з етнічних груп евенків «бірарів», але в цьому випадку слово «Біра» вживається в значенні «ріка», тобто річка, що має багато приток. У 20 столітті Ар-Біра отримує нову назву — Архара, де слово «хара», що пішло від евенкійського слова «Хара» позначає «житло». З точки зору тюркських мов Архара може мати й інший переклад. На якутській мові «арии» — масло, «хара» — чорний, а загальний переклад — чорне масло, тобто це означало, що в басейні річки Архара присутні виходи нафти. Населення Чисельність населенняРік5000600070008000900010 00011 00012 00013 00014 000192019401960198020002020АрхараСтатистика населення.mw-chart-241f67b15716a3e794e9de10ae1b04a6c3138a46e4f8d07f2b959bfbfbdfe7ed62d9867068fbc3f12b79b5899b4e50d5d9b1280792a9a3f8ce39b98960fb89c1__zr203969-cls-1055207:hover{pointer-events:none}.mw-chart-241f67b15716a3e794e9de10ae1b04a6c3138a46e4f8d07f2b959bfbfbdfe7ed62d9867068fbc3f12b79b5899b4e50d5d9b1280792a9a3f8ce39b98960fb89c1__zr203969-cls-1055208:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-241f67b15716a3e794e9de10ae1b04a6c3138a46e4f8d07f2b959bfbfbdfe7ed62d9867068fbc3f12b79b5899b4e50d5d9b1280792a9a3f8ce39b98960fb89c1__zr203969-cls-1055209:hover{cursor:pointer}.mw-chart-241f67b15716a3e794e9de10ae1b04a6c3138a46e4f8d07f2b959bfbfbdfe7ed62d9867068fbc3f12b79b5899b4e50d5d9b1280792a9a3f8ce39b98960fb89c1__zr203969-cls-1055210:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-241f67b15716a3e794e9de10ae1b04a6c3138a46e4f8d07f2b959bfbfbdfe7ed62d9867068fbc3f12b79b5899b4e50d5d9b1280792a9a3f8ce39b98960fb89c1__zr203969-cls-1055211:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Пам'ятки Навколо поселення розташована ботанічна пам'ятка природи: Зелена зона смт. Архара, створена у 1978 році. У селищі є краєзнавчий музей, філіал Сучасної Гуманітарної академії, професійне училище № 15, три середні школи, одна музична школа, доросла і дитяча бібліотеки, залізнична бібліотека, стадіон «Юність» на 1200 місць. Будується новий православний храм «На честь новомучеників Російських». На території селища встановлений пам'ятник Володимиру Леніну. Промисловість На території селища з 1947 по 1998 рік функціонував архаринський пивзавод «Пиво», роботу якого у 2002—2003 роках місцева влада намагалась відновити Джерела Посилання Архара. Край первозданной природы Розклад руху поїздів по вокзалу Архара [Архівовано 13 липня 2020 у Wayback Machine.] Прогноз погоди в Архарі [Архівовано 11 січня 2012 у Wayback Machine.]