NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Nachodka

Nachodka (rusky Находка) je přístavní město v ruském Přímořském kraji na Dálném východě. Žije zde 142 673 obyvatel (k roku 2021), je to třetí největší město v Přímoří. Od roku 1993 zde dochází k trvalému poklesu počtu obyvatel. Nachodka byla založena v roce 1864 jako hydrografická pošta. Výstavba přístavního města souvisela s plánem sovětského vedení převést námořní přístav z Vladivostoku do Nachodské zátoky. Díky úsilí vězňů z Gulagu byl v roce 1947 otevřen přístav a v roce 1950 vesnice Nachodka byla povýšena na město. Etymologie Název města Nachodka (od roku 1940 do roku 1950 – stejnojmenná vesnice) pochází z názvu nedaleké Nachodské zátoky, kterou Rusové objevili v létě 1859. Podle legendy, když jeden z námořníků korvety uviděl dříve neznámou zátoku, zvolal „To je objev“, rusky Vot eto nachodka. Po Stalinově smrti 12. března 1953 byl z Vladivostoku do Moskvy odeslán telegram s žádostí jménem námořníků z Dálného východu o přejmenování Nachodky na Stalinomorsk. Podnebí Klima města je poměrně mírné a vzhledem k jeho poloze na jihu Přímořského kraje jedno z nejmírnějších v asijské části Ruska. Průměrná lednová teplota je −9,3 °C, průměrná srpnová teplota pak 20,6 °C. Podnebí je monzunové (podobně jako v celé oblasti Přímoří, Mandžuska a Koreje) a srážky jsou koncentrovány v letních měsících. Průměrný roční srážkový úhrn činí 860 mm. Doprava Námořní přístav Ve městě je ruský federální námořní přístav rozkládající se v Nachodské zátoce a na severozápadním pobřeží Japonského moře. Přístav je součástí ruského dopravního uzlu v Tichém oceánu „Vostočnyj-Nachodka“. Obrat nákladu v roce 2013 činil 18,4 milionu tun. Přes přístav se přepravuje především uhlí, ropné produkty, kontejnery a chlazené náklady. Přístav je napojen na Transsibiřskou magistrálu a umožňuje zde vyložit až 597 železničních vagónů s různým nákladem za den. Partnerská města Maizuru, Japonsko – červen 1961 Otaru, Japonsko – 12. září 1966 Curuga, Japonsko – říjen 1982 Bellingham, Spojené státy americké – duben 1975 Oakland, Kalifornie, Spojené státy americké – duben 1975 Ťi-lin, Čína – červenec 1991 Tonghä, Jižní Korea – prosinec 1991 provincie Phuket, Thajsko – 21. září, 2006 Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Nachodka na Wikimedia Commons
Najodka

Najodka (en ruso: Находка) es una ciudad de Rusia localizada en la costa del Pacífico, a orillas de la bahía homónima de Najodka, una de las bahías interiores del golfo de Pedro el Grande en el mar de Japón. Es el puerto de la flota del Pacífico de la marina rusa del krai de Primorie. Su población en el censo de 2021 era de 139 931 habitantes. Historia De 1945 a 1950, se ubicó un campo para prisioneros de guerra japoneses y rusos en Nakhodka con sucursales en diferentes partes de la aldea, todos los prisioneros fueron enviados a la ciudad. La gestión de Dalstroy y su infraestructura social estaban ubicadas en la Ciudad Administrativa. Najodka obtuvo el título de ciudad el 18 de mayo de 1950. En 1965, se abrió la oficina de exportación e importación de Dalyintorg en Nakhodka, que estaba a cargo de las relaciones comerciales entre el Lejano Oriente de la URSS y Japón, Australia y Corea del Norte. El 16 de diciembre de 1970, comenzó la construcción del puerto Vostochny , cuya construcción fue anunciada por el sitio de construcción All-Union shock Komsomol. Demografía Galería Clima Posee un clima continental extremado, con inviernos largos y duros, a pesar de estar en la costa. Temperatura media anual: 6.9 °C Temperatura media en enero: -9.3 °C Temperatura media en agosto: 20.6 °C Precipitación media anual: 860 mm Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Najodka.
Nahodka

Nahodka je luka u Primorskom kraju u Rusiji. Nahodski zaljev, oko kojeg se smjestio današnji grad, je otkrila ruska korveta 1859. godine, tražeći sklonište pred nadolazećom olujom. Stoga ime Nahodka, koje na ruskome znači "otkriće", "nađena". Do 1950. godine je bila malo ribarsko mjestašce. Sve se to promijenilo kad je sovjetska vlast promijenila status Vladivostoku, odlučivši da tamo bude baza u kojoj će biti smještena ruska tihooceanska flota. Vladivostok je bio zatvoren za inozemce i inozemne brodove. Tako je od 1950- 1991. Nahodka bila glavna luka Rusije na dalekom istoku. Nahodka je brzo rasla. Brojne zgrade u njoj datiraju od 1950-ih, kada su japanski ratni zarobljenici bili korišteni kao prisilna radna snaga za izgradnju stambenih zgrada za pridolazeće lučke radnike. Gradsko gospodarstvo je utemeljeno na luci i djelatnostima vezanim uz nju, poput riboprerade i konzerviranja ribe. To razdoblje je bilo razdoblje procvata za Nahodku. Vrhunac su bile 1970-e i 1980-e, kada se grad dobro održavao, jer je bio jedina ruska dalekoistočna luka zbilja otvorena inozemcima. Služila je i kao istočni terminal za putnički odjel Transsibirske željeznice. Otvaranjem Vladivostoka za inozemce je počelo loše doba za Nahodku, jer je izgubila svoj prvotni značaj. Devaluacija rublje kao rezultat azijske gospodarske krize 1998. je nanijela još veći udarac Nahodki. Gospodarski oporavak se nazire otkad su središnja vlada u Moskvi i pokrajinska u Vladivostoku odlučile otvoriti taj kraj inozemnim ulaganjima, proglasivši Nahodku slobodnom gospodarskom zonom. Gradovi pobratimi Otaru, Hokkaido, Japan, Oakland, Kalifornija, SAD Bellingham, Washington, SAD
Nahodka

Nahodka (Находка) jelentős kikötőváros Oroszország Tengermelléki határterületén. Közigazgatásilag járási jogokkal rendelkező városkörzet. Lakossága: 148 800 fő (2002); 159 719 fő (a 2010. évi népszámláláskor). Fekvése Nahodka Vlagyivosztoktól 169 km-re keletre fekszik, Partyizanszkon keresztül vasúti összeköttetése is van a területi fővárossal. A félkör alakú, kiváló természetes kikötőnek számító Amerika-öböl (vagy Nahodkai-öböl) partján fekszik, amely a nevét arról az orosz vitorlásról kapta, amely 1859-ben egy vihar elől ide menekült. A Partyizanszkaja-folyó (Szucsan) széles tölcsértorkolatánál fekszik, az öböl északkeleti részén. Kedvező helyzetét elnevezése is kifejezi (Nahodka = talált kincs). Története Az öbölben 1864-ben hoztak létre katonai posztot, majd 1907-ben létesült az első település, Amerikanka néven. A szovjethatalom létrejöttével stratégiai jelentősége felértékelődött, az 1940-es években elkezdődött egy nagy kikötő kiépítése. Az 1950-es években Vlagyivosztok a szovjet Csendes-óceáni flotta bázisa lett, így új polgári kikötő létesítése vált szükségessé; ez a kulcsa az 1950-ben várossá nyilvánított Nahodka gyors fejlődésének. 1992-ig külföldi hajók nem kereshették fel Vlagyivosztokot, így a Szovjetunió nemzetközi tengeri kereskedelmének döntő része Nahodkán keresztül zajlott. A vlagyivosztoki kikötő megnyitásával a helyzet megváltozott, a város gazdasága hanyatlásnak, népességszáma csökkenésnek indult (1992-2002 között 165 ezerről 148 ezerre csökkent a lakosságszám). Az ezredforduló után ismét gyors fejlődés vette kezdetét, ebben szerepet játszhat az, hogy a várost 1990-ben szabadkereskedelmi övezetté nyilvánították. 2002-2005 között a város népessége 149 ezerről 173 ezerre nőtt. Gazdaság A város gazdasága a kikötőtől függ. A teherkikötő főként faárut, szenet, fluoritot, rezet és haltermékeket exportál, gépipari és elektronikai termékeket importál. Személykikötőjéből főként Japánba indulnak járatok. Külön halász- és kőolajkikötő. Az öböl szemközti partján, Vrangel településen találjuk a jégmentes Keleti-kikötőt (Vosztocsnij port), melyet a tervek szerint a leendő Szibéria-Távol-keleti kőolajvezeték végállomása és az egyik legnagyobb kőolajkikötő lesz a jövőben. Jelentős a halászat és a halfeldolgozás (konzervgyártás). Hajójavítás, élelmiszer- és építőanyagipar. A városban a vlagyivosztoki egyetem kihelyezett gazdasági kara működik. Testvérvárosai Otaru – Hokkaidó, Japán Maizuru – Kiotó, Japán Curuga – Fukui, Japán Oakland – Kalifornia, USA Bellingham – Washington, USA Jegyzetek További információk Mojgorod.ru (oroszul) Hivatalos városi honlap (oroszul) Városi honlap (oroszul) Fotóalbum Nahodkáról
Nachodka

Nachodka è una città della Russia nell'estremo oriente russo, situata nel Territorio di Primorje a poca distanza da Vladivostok. La città risale al 1859, quando l'equipaggio di una nave russa, durante una tempesta, scoprì la baia. Rimasta per quasi un secolo un villaggio o poco più, Nachodka si è sviluppata dopo il 1950 più che altro in funzione del porto Vostočnyj, porto commerciale aperto poiché quello di Vladivostok, era diventato militare. La città è stata dichiarata di recente zona economica speciale. Nachodka è il capolinea orientale della ferrovia Transiberiana, per il traffico passeggeri. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Nachodka Collegamenti esterni (RU, EN) Sito ufficiale, su Находка.рф. Nahodka, su sapere.it, De Agostini. (EN) Nakhodka, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 19 aprile 2007 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020).
Nachodka (kraj Primorje)

Nachodka (Russisch: Находка, Nachodka; letterlijk: "vondst") is een havenstad in de kraj Primorje, Rusland. De stad heeft 149.826 inwoners (2002). De stad ligt aan de Nachodkabocht die in 1859 werd ontdekt door het Russische korvet Amerika, toen dat tijdens een storm beschutting zocht in de baai. De naam van de stad betekent letterlijk "een toevallige vondst". Voor 1950 was Nachodka een klein vissersdorpje maar dat veranderde toen de Sovjetautoriteiten besloten om Vladivostok te sluiten voor buitenlandse schepen, omdat ze er de Sovjet Pacifische Vloot wilden stationeren. In de periode 1950-1991 was Nachodka de belangrijkste diepwaterhaven van het Russische Verre Oosten. Vele gebouwen in de stad dateren uit de jaren vijftig, toen Japanse krijgsgevangenen ingezet werden om huizen te bouwen voor de immigrerende havenarbeiders. De jaren zeventig en tachtig waren hoogtepunten toen Nachodka dienstdeed als oostelijke terminus voor de passagiers op de Trans-Siberische spoorweg. De economie van de stad, die vooral gebaseerd was op de haven en de havengebonden activiteiten, kent sinds 1991 een achteruitgang door de heropening van Vladivostok. De lokale industrie deelde in de klappen tijdens de Russische financiële crisis van 1998. Toch ziet de toekomst er opnieuw beter uit. Nachodka kreeg de status van Vrije Economische Zone, en de overheden in Moskou en Vladivostok lijken te overwegen om de stad open te stellen voor buitenlandse investeringen. Geboren Sergej Bondarenko (1955), voetballer en trainer Viktor Fajzoelin (1986), voetballer Galerij
Nachodka

Nachodka (ros. Находка) – miasto w azjatyckiej części Rosji, w Kraju Nadmorskim, nad Morzem Japońskim, w pobliżu Władywostoku. W 2020 roku miejscowość liczyła ok. 148 tys. mieszkańców. Historia Najdawniejsze ślady osadnictwa na terytotorium miasta pochodzą z paleolitu i są datowane na 10–40 tys. lat p.n.e. Zalew odkryła rosyjska korweta „Ameryka” 18 czerwca 1859 roku. Nazwano go na cześć okrętu Ameryką, a zatokę osłoniętą od wiatrów – Nachodką. W 1864 roku w zatoce powstał wojskowy posterunek hydrograficzny. Pierwszą stałą miejscowością nad brzegami zatoki i rzeką Kamienką była założona w 1907 roku wieś Ameryka. Właśnie od niej rozpoczyna się historia miasta. W ciągu następnego dziesięciolecia na terytorium współczesnej Nachodki pojawia się rybacka osada Nachodka, wieś Łagonieszty, kilka niewielkich chutorów. Masowa budowa urządzeń portowych nastąpiła w latach 1920–1940. W tym samym czasie pojawiły się w okolicy nowe osady: Rybak, Siewiernyj, Pad’, Obodnaja, Ugolnaja baza. Wszystkie one zostały włączone w skład nowo powstałego osiedla robotniczego Nachodka. 18 maja 1950 roku 28-tysięczne osiedle uzyskało prawa miejskie, jednak dopiero w 1960 roku całe terytorium zatoki i zachodni brzeg zalewu połączyły się w jednolity organizm miejski. Gospodarka W mieście rozwinął się przemysł rybny, stoczniowy oraz materiałów budowlanych. Sport Okiean Nachodka – klub piłkarski Miasta partnerskie Maizuru Otaru Tsuruga Bellingham Oakland Jilin Donghae Phuket Przypisy Linki zewnętrzne Archiwalna strona miasta
Nahodka

Nahodka (în rusă Находка) este un oraș situat în partea de sud-est a Rusiei, în Orientul Îndepărtat (regiunea Primorie). Port la Marea Japoniei. La recensământul din 2002 înregistra o populație de 170.133 locuitori. Note Vezi și Lista orașelor rusești Legături externe de Stadtportrait Arhivat în 4 iunie 2008, la Wayback Machine. Internetseite über Nachodka Arhivat în 17 septembrie 2008, la Wayback Machine. Nachodka auf mojgorod.ru Inoffizielles Portal der Stadt Arhivat în 18 ianuarie 2020, la Wayback Machine. (russisch)
Nahodka

Nahodka (rusko: Нахо́дка, IPA: [nɐˈxotkə]) je pristaniško mesto v Primorskem okraju v Rusiji, ki leži na Trudnem polotoku, ki moli v Nahodkin zaliv v Japonskem morju, okrog 85 km vzhodno od Vladivostoka, upravnega središča okraja. Leta 2010 je imela 159.719 prebivalcev. Nahodkin zaliv, okrog katerega je mesto organizirano je prvič postal znan Rusom na korveti Amerika, ki se je zatekla v zaliv med nevihto leta 1859. V počastitev tega dogodka je miren zaliv, ki ne zamrzne, bil poimenovan Nahodka, kar v ruščini pomeni »odkritje« ali »srečna najdba«. Na tem mestu je med letoma 1868 in 1872 obstajalo imperialno naselje, vendar je bilo po smrti svojega upravljavca Haralda Furuhjelma opuščeno. Jeseni 1870 je Otto Wilhelm Lindholm ustanovil postajo za kitolov čez zaliv od naselja. Spomladi 1871 je s svojim dvojambornikom Hannah Rice odjadral v Posjet, kjer je ulovil šest sivih kitov. Sklici
Нахотка

Нахотка (рус. Находка) град је у Русији у Приморском крају. Према попису становништва из 2010. у граду је живело 159.695 становника. Находски залив, где се сместио данашњи град, је открила руска корвета 1859. године, тражећи склониште пред надолазећом олујом. Стога име Нахотка, које на рускоме значи „откриће“, „нађена“. До 1950. године је била мало рибарско место. Све се то променило кад је совјетска власт променила статус Владивостоку, одлучивши да тамо буде база у којој ће бити смештена руска тихоокеанска флота. Владивосток је био затворен за странце и стране бродове. Тако је од 1950- 1991. Находка била главна лука Русије на Далеком истоку. Нахотка је брзо расла. Бројне зграде у њој датирају од 1950-их, када су јапански ратни заробљеници били коришћени као присилна радна снага за изградњу стамбених зграда за лучке раднике. Градска привреда се темељила на луци и делатностима везаним уз њу, као што је прерада и конзервирања рибе. У том период Находка је процвала. Врхунац су биле 1970-е и 1980-е, када се град добро одржавао, јер је био једина руска далекоисточна лука заиста отворена странцима. Служила је и као источни терминал за путнички део Транссибирске железнице. Отварањем Владивостока за странце је почело лоше доба за Нахотку, јер је изгубила свој првобитни значај. Девалвација рубље као резултат азијске привредне кризе 1998. је донела још већи ударац Нахотки. Привредни опоравак се назире откад су средишња влада у Москви и покрајинска у Владивостоку одлучиле отворити тај крај страним улагањима, прогласивши Нахотку слободном економском зоном. Према попису становништва из 2010. у граду је живело 159719 становника. Становништво Према прелиминарним подацима са пописа, у граду је 2010. живело 159.695 становника, 10.869 (7,30%) више него 2002. Партнерски градови Оукланд Maizuru Пукет Види још Списак градова у Русији Референце Спољашње везе
Nachodka

Nachodka (ryska Нахо́дка) är den tredje största staden i Primorje kraj i Ryssland. Den är belägen cirka 85 kilometer öster om Vladivostok och har cirka 155 000 invånare. Staden är en av de östligaste storstäderna i Ryssland, på ett avstånd av ca 9 000 kilometer från Moskva. Historia Bukten där staden ligger hade ingen permanent befolkning innan byn Amerikanka grundlades 1907. 1939 beslutade Sovjetunionen att en hamn skulle anläggas. Arbetet försenades av andra världskriget och hamnen kom i bruk 1947. Staden fick stadsprivilegier i maj 1950 och befolkningen var då runt 28 000. 1950 stängdes Vladivostok för utlänningar eftersom basen för Sovjetunionens stillahavsflotta förlades dit. I och med det utvecklades Nachodka till Rysslands viktigaste hamnstad i Östasien. Efter att Vladivostok öppnats upp igen 1991, och efter ryska finanskrisen 1998 har stadens ekonomi gått tillbaka. Administrativt område Nachodka administrerar även områden utanför själva centralorten. Livadija och Vrangel är sammanslagna med centrala Nachodka sedan 2004. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Nachodka.
Ленск

Ленск (на руски: Ленск; на якутски: Лиэнскэй) е град в Якутия, Русия. Разположен е на брега на река Лена, 840 km западно от Якутск. Административен център е на Ленски район. Към 2016 г. населението на града е 23 693 души. История Селището е основано под името Мухтуй от евенки през 1663 г. Отбелязва голям ръст на населението в средата на 20 век, когато в долината на река Вилюй са открити залежи на диаманти. Впоследствие става отправна точка за строителството на град Мирни и прилежащата му мина. През 1963 г. получава статут на град и преименуван на Ленск. През 2001 г. наводнение разрушава голяма част от инфраструктурата и постройките в града. Причината са ледени блокове, блокирали потока на река Лена. Население Климат Климатът в Ленск е субарктичен, със средна годишна температура от -5,7 °C и средно количество годишни валежи около 366,7 mm. Икономика Най-застъпените отрасли тук са дърводобивът и строителството. Градът е също така важен транспортен възел – има летище и речно пристанище. Източници
Lensk

Lensk — Ленск (rus) — és una ciutat russa de la República de Sakhà a la riba esquerra del riu Lena. La seva població l'any 2005 era de 24.581 habitants. És a uns 840 quilòmetres a l'oest de la capital Iakutsk i està connectada per carretera amb Mirni, i per línia aèria regular amb Iakutsk, Mirni i Irkutsk. Com a port més gran del Lena, Lensk s'ha desenvolupat com a punt neuràlgic de la indústria regional del diamant. Història L'assentament original es va fundar l'any 1663 en una àrea coneguda com a Muhtuy i es va anomenar originalment Mukhtuya. Durant el segle xix i els inicis del XX la ciutat va acollir molts exiliats polítics. La ciutat va experimentar un període de ràpid creixement durant el segle xx com a resultat del descobriment i desenvolupament de diverses mines de diamants a la depressió de Vilyuya. En ser la ciutat més propera a la major extracció de kimberlita, a la Mina Mir, es va produir un gran creixement en el sector de la construcció. L'any 1956 es van fer carreteres per a connectar Mukhtuya amb la futura ciutat de Mirny i es va construir el port. El reconeixement com a ciutat es va assolir l'any 1963. Economia A més de la indústria del diamant i del sector de la construcció, Lensk destaca pel sector de la fusta i per les fàbriques de pannells per a la construcció d'habitatges. A la ciutat també hi ha una organització de recerca científica. Llocs d'interès A Lensk hi ha un museu d'història i una branca de l'Institut Politècnic d'Irkutsk. A set quilòmetres al sud-oest de la ciutat hi ha una cova càrstica amb una cascada de 25 metres i un llac càrstic. Enllaços externs Lloc web oficial de Lensk (rus)
Lensk

Lensk (rusky Ленск, jakutsky Ленскэй – Lenskej) je město v Saše v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 mělo bezmála pětadvacet tisíc obyvatel. Poloha Lensk leží na levém břehu Leny přibližně 840 kilometrů západně od hlavního města republiky, Jakutsku. Dějiny Současné osídlení bylo založeno v roce 1663 ruskými kožešinovými lovci na místě staršího sídla Evenků. Jmenovalo se pak Muchtuja. Během Velké severní expedice Vituse Beringa v první polovině osmnáctého století zde byla zřízena poštovní stanice. V devatenáctém a na počátku dvacátého století sloužilo jako místo politického vyhnanství. Ve dvacátém století se začalo rychle rozrůstat jako základna pro těžbu diamantů v povodí Viljuje. V roce 1956 byla postavena silnice spojující Muchtuju s Mirným a v roce 1963 se sídlo stalo městem a bylo přejmenováno na Lensk. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Lensk na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Lensk na Wikimedia Commons
Lensk

Lensk (russisch Ленск, jakutisch Ленскэй/Lenskej) ist eine Stadt in der Republik Sacha (Jakutien) in Russland. Sie hat 24.966 Einwohner (Stand 14. Oktober 2010). Geographie Lensk liegt am linken Ufer des ostsibirischen Flusses Lena, am Südrand des Lenaplateaus, etwa 800 Kilometer westlich der Republikhauptstadt Jakutsk. Lensk ist Verwaltungszentrum des gleichnamigen Rajons Lensk. Geschichte Gegründet wurde die Ortschaft von russischen Pelztierjägern 1663 als Muchtukujewskaja an der Stelle einer älteren ewenkischen Siedlung, Muchtui genannt, abgeleitet von den ewenkischen Wörtern für großes Wasser. Im Rahmen von Berings Zweiter Kamtschatkaexpedition entstand im nun Muchtuja genannten Ort eine Poststation. Im 19. und beginnenden 20. Jahrhundert war Muchtuja politischer Verbannungsort. Nachdem in den 1950er Jahren im Einzugsgebiet des Wiljui, des größten linken Nebenflusses der Lena, um die heutige Stadt Mirny Diamantenvorkommen entdeckt worden waren, wurde der Ort als in etwa 250 Kilometer Entfernung nächstgelegener als Basislager für die Erschließung gewählt. Die Umbenennung von Muchtuja in Lensk geschah 1963 anlässlich der Verleihung der Stadtrechte und nimmt Bezug auf die Flussnamen. Während der Lenaflut im Mai 2001 geriet Lensk für kurze Zeit in das Blickfeld der Weltöffentlichkeit. Infolge des durch einen Eisstau verursachten Hochwassers wurde fast die gesamte Stadt überschwemmt und ein großer Teil der Bebauung zerstört. Nach dem Hochwasser wurde die Stadt wieder aufgebaut. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Kultur und Sehenswürdigkeiten Die Stadt besitzt ein Historisches und Heimatmuseum. Wirtschaft und Infrastruktur In Lensk gibt es eine Niederlassung des Diamantenkonzerns Alrosa sowie Betriebe der Forst- und Baumaterialienwirtschaft und der Lebensmittelindustrie. Die Stadt ist wichtiger Flusshafen an der Lena. Von hier führt eine 750 Kilometer lange feste Straße zu den Diamantenfördergebieten Westjakutiens über Mirny und Tschernyschewski am Damm des Wiljui-Stausees nach Aichal und Udatschny, wobei über Mirny auch Straßenverbindung nach Jakutsk besteht. Eine dem linken Lenaufer flussabwärts folgende Straße endet nach knapp 100 Kilometern bei Njuja. Lensk besitzt einen Regionalflughafen (ICAO-Code UERL). Söhne und Töchter der Stadt Wladimir Nasarenko (1934–2006), Physiker Siehe auch Liste der Städte in der Republik Sacha Weblinks Bilder von Lensk (Memento vom 30. April 2006 im Internet Archive) (russisch) Lensk auf mojgorod.ru (russisch) Einzelnachweise