NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Providěnija

Providěnija (rusky Провидения) je sídlo městského typu a hlavní přístav v Čukotském autonomním okruhu, umístěném v Komsomolském zálivu (části Zátoky prozřetelnosti). Žije zde 2 212 obyvatel (2023). Zeměpis Providěnija, bývalý sovětský vojenský přístav na fjordu v Beringově moři, je největší obydlená lokalita východně od Anadyru. Byla založena jako koncový přístav tzv. Severomořské cesty. Nachází se v Komsomolské zátoce, která je součástí mnohem větší Zátoky prozřetelnosti, a poskytuje vhodný hlubinný přístav ruským lodím poblíž jižních hranic zimních ledových polí. Dějiny Roku 1660 ruská výprava pod vedením Kurbata Afanasjeviče Ivanova objevila Zátoku prozřetelnosti a už v roce následujícím se zátoka stala centrem rybolovu a zimování velrybářských a obchodních lodí. Začátkem 20. století, s rozvojem Severomořské trasy, byl na pobřeží zálivu vytvořen sklad uhlí, aby zde doplňovaly zásoby paliva lodě směřující do Arktidy. V roce 1934 se zde objevily první budovy budoucího přístavu. 10. května 1946 byl vydán dekret prezidia Nejvyššího sovětu RSFSR o založení vesnice Providěnija, toto datum se slaví jako výročí založení osady. Vesnice se rychle rozšiřovala, k čemuž přispělo přesunutí vojenských jednotek do přístavu. Roku 1947 byla v přístavu postavena první veřejná budova – jídelna. Roku 1959 připravil leningradský institut designu "Giproarktika" plán rozvoje obce s přihlédnutím k vlastnostem terénu. Vesnice se táhne v úzkém pásu podél severního pobřeží zálivu a nedostatek místa vedl k výstavbě nových domů na svahu hory Portovaja. V roce 1962 byla postavena koželužna, závod na zpracování mořských zvířat. V roce 1975 byl vytvořen obecný plán rozvoje obce do roku 2000. Předpokládalo se, že v roce 2000 bude v osadě žít více než 12 tisíc lidí. Přišel návrh lokalitu přejmenovat na Děžněv. Kvůli sociálně-ekonomickým otřesům spojeným s rozpadem SSSR zůstaly tyto budovatelské plány nenaplněné. V letech 1994–2002 v tomto přístavním městě nepřibyla jediná stavba. Na konci 80. let žilo v obci více než šest tisíc obyvatel. V 90. letech došlo k masovému přesunu obyvatel na pevninu, mimo Sibiř. V roce 2020 žilo v osadě 2 091 lidí. Hospodářství a infrastruktura V obci je k dispozici technická škola, kino, pošta, Muzeum historie a kultury Čukotky, lyžařská sjezdovka, velký pekárenský komplex a především velké přístavní zařízení. Doprava Osada má vlastní letiště, které ze všech ruských leží nejblíž k USA. Providěnija bývá pokládána za Bránu Arktidy. Od zhroucení SSSR získala osada významnou ekonomickou vzpruhu především díky menším aljašským aerolinkám, které do města dopravují americké turisty. Motorová loď Kapitán Sotnikov vozí do městečka lidi po tranzitní trase Anadyr-Lavrentija. Providěnija má vlastní pravidelné autobusové linky, které zajišťují spojení s letištěm. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Provideniya na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Providěnija na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Prowidenija

Prowidenija (russisch Провиде́ния) ist eine Siedlung städtischen Typs mit 1970 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010) im nordöstlichen Teil des Autonomen Kreises der Tschuktschen im äußersten Osten Russlands. Geographie Die Siedlung liegt an einem Fjord an der Beringstraße unweit der Datumsgrenze. Sie ist Verwaltungszentrum des gleichnamigen Rajons Prowidenija (Prowidenski). Ein großer Teil der Einwohner sind Yupik, Angehörige eines Eskimostammes. Klima Das Klima ist arktisch, wobei die Winter durch die Küstenlage nicht so streng ausfallen. Geschichte Mit der planmäßigen Errichtung einer Siedlung wurde 1937 begonnen, nachdem bereits ab 1928 an dem Naturhafen ein Lagerplatz entstanden war. Benannt wurde sie nach der gleichnamigen Bucht, russisch für Vorsehung. Am 10. Mai 1946 wurde der Status einer Siedlung städtischen Typs verliehen. In der Sowjetära war Prowidenija ein hauptsächlich militärischer Hafen, welcher durch seine Lage am Fjord von der offenen Beringstraße geschützt war. Nach dem Ende des Kalten Krieges gab es durch Tourismus vom nahe gelegenen Alaska einen gewissen wirtschaftlichen Aufschwung. Öffentlich bekannt wurde Prowidenija durch den „Friendship Flight“ im Dezember 1988, bei dem erstmals eine amerikanische Fluglinie (Alaska Airlines) den russischen Ort anflog. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Kultur und Sehenswürdigkeiten In Prowidenija existiert ein Museum für Geschichte und Kultur Tschukotkas. Wirtschaft und Infrastruktur Prowidenija besitzt einen Seehafen und in drei Kilometer Entfernung den kleinen Flughafen Buchta Prowidenija (Prowidenija-Bucht, IATA-Code PVS). Ab 2018 soll die Region mit Energie und Wärme durch das schwimmende AKW-Schiff Akademik Lomonossow versorgt werden. Einzelnachweise Weblinks Private Website zum Ort (russisch, Fotos)
Providéniya

Providéniya (en ruso: Провидения, Providéniya) es un asentamiento de tipo urbano, centro administrativo del raión homónimo del distrito autónomo de Chukotka, Rusia. Según el censo del 2002 la ciudad tiene 2723 habitantes. El aeropuerto de Providéniya, "Bahía de Providéniya" es el aeropuerto ruso más cercano a Estados Unidos.​ Historia Después del descubrimiento en 1660 de la Bahía de Providence por la expedición rusa dirigida por Kurbata Ivanov, las aguas circundantes se convirtieron en un sitio habitual para la pesca de invernada, la caza de ballenas y los buques mercantes. A principios del siglo XX, con el comienzo del desarrollo de la Ruta del Mar del Norte a lo largo de la costa de la bahía, se construyó un depósito de carbón para reabastecer de combustible los barcos que se dirigían hacia el oeste a través del Ártico y en 1933 se construyeron los primeros edificios del futuro puerto marítimo. en lo que luego se convertiría en el asentamiento de Providéniya (lit. "de Providence"). En 1937, con la llegada de un convoy con materiales de construcción para la empresa constructora Providenstroy, comenzó la construcción activa del puerto y el asentamiento. El 10 de mayo de 1946, el asentamiento de Providéniya se estableció oficialmente mediante el Decreto del Presídium del Sóviet Supremo del SFSR ruso. El asentamiento continuó creciendo rápidamente y las unidades militares comenzaron a desplegarse aquí. El 25 de abril de 1957, se le otorgó el estatus de acuerdo laboral. En 1975, se planeó convertir el asentamiento en una ciudad con una población de doce mil habitantes y cambiarle el nombre a "Dezhnyov". Sin embargo, los trastornos sociales y económicos en el período postsoviético dejaron estos planes sin cumplir y en el período de 1994 a 2002 no se realizó ninguna construcción en absoluto. Geografía Providéniya es un antiguo puerto militar soviético, ubicado en un fiordo al abrigo del mar de Bering. La localidad habitada más grande al este de Anádyr, se estableció como un puerto para servir al extremo oriental de la Ruta del Mar del Norte. El puerto se encuentra en la bahía de Komsomolskaya (llamada así por la organización juvenil soviética Komsomol), una parte de la bahía de Providéniya, mucho más grande, que proporciona un puerto de aguas profundas adecuado para barcos rusos, cerca de los límites del sur de los campos de hielo de invierno. Referencias
Providenia

Providenia (en russe : Провидения) est une commune urbaine du district autonome de Tchoukotka, en Russie. Sa population s'élevait à 2 141 habitants en 2021. Selon la légende, reprise par Google Santa Tracker (en), Providenia serait la première ville desservie par le Père Noël. Géographie Providenia se trouve sur le détroit de Béring, dans la baie de Providenia, 6 403 km à l'est de Moscou. Histoire Providenia était un port militaire soviétique. Il y a une école technique, un cinéma, une poste et un musée sur la culture et l'histoire de la région de Tchoukotka. Mike Horn en butte aux tracasseries administratives russes, y est coincé plusieurs mois en 2003. Il parvient enfin à quitter la ville le 17 décembre. Population Recensements (*) ou estimations de la population Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative à la géographie : OKATO Portail de la Russie Portail de la Sibérie Portail de l’Arctique
Provigyenyija

Provigyenyija (orosz írással: Провидения) városi jellegű település, tengeri kikötő Oroszország ázsiai részén, Csukcsföldön, a Provigyenyijai járás székhelye. A Csukcs-félsziget délkeleti részén, a Bering-tenger Provigyenija-öblének partján fekszik. Lakossága 2034 fő (2015). Az ott élők leginkább halászattal foglalkoznak. Jegyzetek Források
Providenija

Providenija in russo Провидения? è una località del Circondario autonomo di Čukotka, nell'Estremo oriente russo, capoluogo del Providenskij rajon, si trova nella baia omonima. È stata fondata nel 1939. Nel 2010 sono stati incorporati nella municipalità di Providenija i due insediamenti rurali di Novoe Chaplino e Sireniki. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Providenija Note Collegamenti esterni Sito ufficiale, su provadm.ru.
Providenia

Providenia (Russisch: Провидения) is een Russische plaats (nederzetting met stedelijk karakter) in het district Providenski in het noordoosten van Tsjoekotka in het noordoosten van het Russische Verre Oosten. Het ligt aan de Baai van Komsomolsk, naast de Provideniabocht, ten zuidwesten van de Beringstraat tegenover het eiland Saint Lawrence van Alaska en ligt dicht bij de internationale datumgrens. De naam "providenia" betekent "goddelijke voorzienigheid". Providenia wordt soms wel aangeduid als de "Poort tot het Arctisch gebied". De bevolking bestaat voornamelijk uit Siberische Joepikken, een tak van de eskimovolkeren. Bij de volkstelling van 2002 woonden er 2723 mensen. De plaats heeft sinds het uiteenvallen van de Sovjet-Unie een sterk dalend bevolkingsaantal, net als de meeste grotere plaatsen van Tsjoekotka. De lokale economie bestaat uit de jacht, rendierhouderijen, visserij, een voedselverwerkingsbedrijf (vooral rendiervlees) en een aantal faciliteiten rond de haven. De plaats heeft een luchthaven bij het dorpje Oereliki, Luchthaven Provideniejabocht, die voornamelijk vluchten onderhoudt met Nome in Alaska. Geschiedenis Het gebied rond Providenia wordt al sinds vroege tijden bewoond vanwege de rijke walvisvangsten die hier werden gedaan. Voor de komst van de Russen was het gebied rond Providenieja het dichtstbevolkte gebied van Tsjoekotka. In 1909 werd het gemaakt tot het bestuurlijk centrum van de okroeg Tsjoekotka, dat in 1912 echter weer werd verplaatst naar Oeëlen. Providenieja werd gesticht aan het einde van de jaren 1930 om dienst te doen als meest oostelijke haven voor de Noordelijke Zeeroute. De diepe fjordbaai van Komsomolsk is geschikt voor grote schepen en werd opengehouden in de winter door de nucleaire ijsbrekers die ook de plaatsen aan de noordkust van Rusland openhielden. In de jaren 40 en 50 was Providenia de meest oostelijke Sovjet-plaats met een zeehaven, gebouwen met verdiepingen, centrale verwarming, een elektriciteitscentrale en een telefoonlijn (Oeëlen was en is de meest oostelijke plaats). Het was dan ook een militaire post met in de tijd van de Sovjet-Unie meer dan 8000 inwoners. Tijdens de Tweede Wereldoorlog werd het vliegveld gebruikt om het eiland Attu te bombarderen, dat toen was bezet door het Japanse leger. Na de val verdween het grootste deel van de bevolking en werd het een toeristenoord voor toeristen vanuit Alaska. De plaats is nu een grotendeels leegstaande plaats met een centrum en een aantal daarbuiten liggende nederzettingen langs de fjord. De plaats heeft een vervallen uiterlijk. Er bevindt zich een museum voor de geschiedenis van Tsjoekotka. Providenia kent een poolklimaat, maar dit wordt gematigd door zeeinvloeden. Externe links (en) chukotka.org: Providenski rayon/district (ru) Museum voor de geschiedenis van Tsjoekotka
Prowidienija

Prowidienija (ros. Провидения) – osiedle typu miejskiego w azjatyckiej części Rosji, w Czukockim Okręgu Autonomicznym. Leży na południowym krańcu Półwyspu Czukockiego nad Zatoką Opatrzności (niewielka zatoka drugorzędna Zatoki Anadyrskiej Morza Beringa) w pobliżu Przylądka Czukockiego; około 450 km na wschód od Anadyru; ok. 3 tys. mieszkańców (2005); przemysł spożywczy, skórzany; rybołówstwo; port morski na Północnej Drodze Morskiej; lotnisko. Przypisy
Provideniya

Provideniya (em russo: Провиде́ния; em Chukoto: Гуврэл Guvrel) é um assentamento de tipo urbano da Rússia, situado no distrito de Providensky, no okrug autônomo de Chucóteca, a região do extremo nordeste do país. Está localizada às margens da baía de Komsomolskaya, através do estreito de Bering, e próxima da Linha Internacional de Data, entre a Rússia e o estado norte-americano do Alasca. Sua população em 2018 era de 2.151 habitantes - nos últimos anos, houve uma redução no número de habitantes (1,970 (Censo 2010 - resultados preliminares); 2,723 (Censo 2002); 5,432 (Censo 1989).), possuindo uma longitude é 173°15′E, sendo uma das cidades mais orientais da Rússia e também da Eurásia. O aeroporto de Provideniya é o mais próximo do território dos Estados Unidos dentre todos os aeroportos russos. Dados Fundada em 10 de maio de 1846 Recebeu "status" de assentamento de tipo urbano em 25 de abril de 1957 População: 2.151 (Censo russo 2018) Coordenadas: 64º25'N e 173°15′E Imagens Referências Ligações externas Galeria de fotos de Provideniya Panoramas de Provideniya Fotos de Provideniya
Providenia

Providenia (în rusă Провидения) este un oraș în estul Federației Ruse și un raion în Districtul autonom Ciukotka, care la rândul lui face parte din Districtul Federal Orientul Îndepărtat. Providenia este un oraș-port important pentru Federația Rusă deoarece numai prin el se poate realiza comerțul cu orașul Iujno-Sahalinsk din Insula Sahalin. Providenia avea o populație de apoximativ 6,193 locuitori (în 2011), dar în aproximativ 5 ani, cercetătorii ruși cred că populația va crește mult din cauza portului și din cauza vremii care este mai favorabilă decât în alte părți ale Siberiei. Istorie Orașul Providenia a fost construit în anul 1934 ca un port pentru comerțul cu orașul Iujno-Sahalinsk. În anul 1949, când toată insula Sahalin i-a revenit din nou Uniunii Sovietice după înfrângerea Japoniei în cel de-al Doilea Război Mondial, populația orășelului a crescut, fiind în mare parte locuit de pescari dar și vizitat de turiști din China și Japonia. Populație Populația orașului Providenia este în mare parte constituită din pescari. Distribuția etnică este aproximativ 20% iacuți, 10,1% ucraineni, 20,9% ruși, 5% japonezi și 44% mongoli sau chinezi. Note
Провиденија (град)

Провиденија (град) (рус. Провидения; срп. „Провиђење“), је град и лука у Русији, на обали Чукотског мора, на крајњем североистоку Сибира и Евроазије. Припада Чукотском аутономном округу, седиште је истоименог дистрикта и значајно је лучно пристаниште и поморски центар у том региону, који повезује Пацифик, преко Беринговог мореуза, са Северним леденим океаном. У близини се налази и аеродром, који остварује значајан промет у области ваздушног саобраћаја, повезујући крајњи исток Русије са Аљаском. Основан је 1930. године, статус града и лучког седишта, добио је 1939. године. Према последњем попису, спроведеном 2010. године, град броји 1972 становника. Временска зона града је Гринич плус 12 сати (UTC + 12). Клима је субполарна. Становништво Према прелиминарним подацима са пописа, у граду је 2010. живело становника, (%) више него 2002. Референце Спољашње везе
Providenija

Providenija (ryska Провиде́ния) är en ort i den autonoma regionen Tjuktjien i Ryssland. Staden är den största på Tjuktjerhalvön. Folkmängden uppgår till cirka 2 000 invånare. Historia Providenija grundades på 1930-talet och blev en hamnstad som betjänade den östra sidan av Nordostpassagen.
Провіденія

Провіденія, також Провидіння (рос. Провиде́ния) — селище міського типу в Чукотському автономному окрузі Росії, адміністративний центр Провіденського міського округу. Етимологія Селище найменовано за бухтою, в свою чергу названої англійським капітаном Томасом Муром в 1848 році на честь провидіння. Географічне положення Селище Провіденія розташоване в південно-східній частині Чукотського півострова, на узбережжі бухти Провидіння Берингового моря. На протилежному березі бухти знаходяться селище Урелікі і аеропорт «Бухта Провидіння». Історія Після відкриття в 1660 році бухти Провидіння російської експедицією Курбата Іванова тут регулярно став проводитися промисел і зимівлі китобійних і торгових суден. На початку XX століття, з початком освоєння Північного морського шляху, на узбережжі бухти був організований вугільний склад для поповнення запасів палива кораблів, що прямують в Арктику, і до 1934 року тут з'явилися перші будови майбутнього морського порту, який став містоутворюючим для селища Провидіння. В 1937 році з прибуттям каравану суден з будматеріалами силами підприємства Провіденстрой почалося активне будівництво порту і селища, і наприкінці 1945 року Камчатський обком ВКП (б) прийняв постанову про створення «в Чукотському районі робочого селища Провіденія на базі населеного пункту Главсевморпути в бухті Провидіння». 10 травня 1946 року вийшов Указ Президії Верховної Ради РРФСР про утворення селища Провидіння, який вважається офіційною датою заснування поселення. Селище продовжувало швидко розбудовуватися, цьому сприяла передислокація сюди військових частин. В 1947 році було побудовано першу громадську будівлю — їдальню. В 1959 році ленінградський проектний інститут «Гіпроарктіка» підготував план забудови селища, враховуючи при цьому особливості рельєфу місцевості. Селище витягнувся вузькою смугою вздовж північного узбережжя бухти, при цьому обмеженість майданчиків для будівництва змусила відбудовувати нові будинки вгору по схилу гори Портова. В 1962 році був побудований шкіряний завод, через два роки — морзвірокомбінат. В 1975 році відповідно до новоствореного генплану забудови селища, до 2000 року Провіденія мало стати містом із дванадцятитисячним населенням, при цьому пропонувалося перейменувати його на Дежнев. Однак соціально-економічні потрясіння в пострадянський час залишили ці плани нереалізованими. У період з 1994 по 2002 рр. в селищі не велося ніякого будівництва взагалі. До кінця 1980-х в селищі проживало близько 6000 чоловік, але в 1990-х через масовий переїзд жителів відбулося адміністративне об'єднання двох селищ — Урелікі і Провіденія. Населення Клімат Примітки Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Провіденія
Bystrinski-Naturpark

Der Bystrinski-Naturpark (russisch Быстринский природный парк, Bystrinski prirodny park) liegt in der Mitte der Halbinsel Kamtschatka und ist mit seiner Größe von 13.250 km² das größte Schutzgebiet dieses Teils Russlands. Der Name des Parks leitet sich vom größten Fluss, der Bystraja, ab. 1996 wurde der seit 1995 unter einem speziellen Schutzstatus stehende Park mit seinen wenig berührten Landschaften und besonderen Naturschätzen als eines der heute sechs Teilflächen des Welterbegebietes Vulkane Kamtschatkas in die Liste des UNESCO-Welterbes aufgenommen. Verwaltung und Besucherzentrum des Parks befinden sich im Dorf Esso, der größeren der zwei Ortschaften auf dem Territorium des Parks; die andere ist das weiter flussabwärts an der Bystraja gelegene Dorf Anagwai. Landschaft Im Park liegt die Bergwelt der Sredinny-Gebirgskette, fischreiche Flüsse durchziehen das Gebiet und dichte Taigawälder erstrecken sich über weite Teile. Der Park umschließt bedeutende Flächen von Birkenwäldern und Tundralandschaften Kamtschatkas, deren heutige Geomorphologie vom Vulkanismus der vergangenen 20 Millionen Jahre geprägt ist. Die 3621 m hohe Itschinskaja Sopka an der Westgrenze des Parks ist der höchste Vulkan des Gebietes. Tourismus und Naturschutz Der Park beinhaltet einige als Naturschutzgebiet geschützte Flächen. Die Manfred-Hermsen-Stiftung aus Bremen engagiert sich auf unterschiedliche Weise in dem Gebiet. Einzelnachweise Weblinks Webpräsenz des Bystrinski-Naturparks (englisch, russisch) Bystrinski-Naturpark auf der Website des Welterbegebites Vulkane Kamtschatkas (russisch, detaillierte Karte) Informationen zum Naturpark auf der Website wildkamchatka.ru (Memento vom 24. November 2009 im Internet Archive) (deutsch)
Лаврентия (село)

Лаврентия (на руски: Лаврентия; на чукчи: Кытрын; ескимоски: Ӄышы) е село и административен център на Чукотски район, Чукотски автономен окръг, Русия. Това е единственият административен център със статут на село в Чукотка. Има излаз на Беринговия проток чрез залива Лаврентия. Населението му към 2016 г. е 1345 души. История Селото е основано през 1928 г. във връзка с разпространяването на комунистическата идеология сред коренните народи на Чукотка. Селището е кръстено на залива, а заливът е кръстен от Джеймс Кук, който открива тези земи през 1778 г. в деня на Свети Лаврентий. През 1942 г. районният център е преместен от с. Уелен в Лаврентия. Население Климат Икономика Селското стопанство е основният отрасъл (морски риболов и еленовъдство). Селото разполага с летище. Източници
Lawrentija

Lawrentija (russisch Лавре́нтия) ist ein Dorf mit 1459 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010) im nordöstlichen Teil des Autonomen Kreises der Tschuktschen im äußersten Osten Russlands. Geographie Das Dorf liegt auf der Tschuktschen-Halbinsel an der Südwestseite der gleichnamigen Bucht der Beringstraße, etwa 600 Kilometer nordöstlich des Kreisverwaltungszentrums Anadyr. Lawrentija ist Verwaltungszentrum des östlichsten Rajons Russlands Tschukotski. Der größte Teil der Einwohner von Lawrentija und Rajon sind Tschuktschen, daneben Angehörige des Eskimostammes Yupik, welche in dieser Gegend die naukanische Sprache sprechen. Geschichte Das Dorf wurde 1933 an Stelle einer älteren tschuktschischen Ansiedlung als Zentrum des 1927 gegründeten Rajons und im Rahmen der Kollektivierung der Rentierzucht als „Kulturbasis“ (russisch Kultbasa) gegründet und nach der Bucht benannt. Deren Name (russisch Saliw Swjatowo Lawrentija, englisch Bay of Saint Lawrence) bezieht sich, wie auch der zu den Vereinigten Staaten gehörenden, unweit in der Beringstraße gelegenen Sankt-Lorenz-Insel, auf den christlichen Märtyrer Laurentius von Rom (russisch Lawrenti). Die Bucht erhielt ihren Namen jedoch – im Unterschied zu der von Vitus Bering 1728 benannten Insel – genau 50 Jahre später von James Cook, der sie auf seiner dritten Pazifikreise am 10. August 1778 erreichte, dem 1500. Todestag des Heiligen Laurentius. Das Dorf entwickelte sich insbesondere im Zusammenhang mit einem hier angelegten Flughafen, der unter anderem im Zweiten Weltkrieg der Überführung amerikanischer Lend-Lease-Flugzeuge in die Sowjetunion diente, ab 1953 auch zivilen Zwecken. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Kultur und Sehenswürdigkeiten Das Dorf besitzt ein kleines Heimatmuseum. Wirtschaft und Infrastruktur Praktisch einziger Wirtschaftszweig des Rajons ist die durch Angehörige der indigenen Völker betriebene Rentierzucht; eines der Zentren befindet sich neben kleinen Versorgungs- und Reparaturbetrieben in Lawrentija. Lawrentija besitzt einen kleinen Seehafen und mitten im Ort einen Flughafen (Saliw Lawrentija, Lawrentija-Bucht, ICAO-Code UHML), von dem eine Flugverbindung nach Anadyr besteht. Über eine 40 km lange Schotterstraße ist Lawrentija mit dem weiter westlich an der Küste gelegenen Dorf Lorino verbunden. Die letzten fehlenden größeren Brücken im Verlauf dieser Trasse über die Flüsse Loren, Kukun und Tschulchewejem (Bolschaja Akkani) wurden zwischen 2009 und 2011 errichtet. Fotogalerie Einzelnachweise Weblinks Rajon Tschukotski auf der Webseite der Verwaltung des Autonomen Kreises (russisch)