Бе-12

Бе-12 «Чайка» (виріб «Е», за кодифікацією НАТО: Mail) — протичовновий літак-амфібія. У жовтні 1960 р. літак здійснив перший політ, а з 1963 р. став поступати на озброєння авіації ВМФ. Створений у ДКБ Берієва. Машина була призначена для заміни Бе-6. На літаку-амфібії встановлений комплект цільового обладнання, що дозволяє вести пошук і боротьбу проти підводних човнів супротивника. За час експлуатації на літаках Бе-12 встановлено 46 світових рекордів. Історія Бе-12 став наступником гідроплану Бе-6, основним призначенням якого була боротьба проти підводних човнів та патрулювання на морі. Попри деяку схожість з Бе-6, у Бе-12 запозичено лише крило типу «чайка» та вертикальний стабілізатор. Також Бе-12 мав турбогвинтові двигуни, що додало швидкості та дальності польоту в порівнянні з Бе-6. Бе-12 має висувні шасі, що дозволяє виконувати посадку і на звичайні аеродроми на суходолі. Перший політ Бе-12 відбувся 18 жовтня 1960 р. на аеродромі в Таганрозі, а показаний громадськості був на святкуваннях дня авіації в 1961 р. на авіадромі Тушино. Всього виготовили 150 одиниць різних модифікацій. Використання Бе-12 поступив на службу авіації радянського ВМФ на початку 1960-тих для здійснення патрулювання на морі, та залишається одним з небагатьох гідропланів, що досі перебувають на службі. Коли американські підводні човни отримали можливість запускати ракети на більшій відстані від берега, задачі літака став пошук та допомога (Бе-12ПС). Після розпаду Радянського Союзу, деякі літаки були модифіковані у протипожежні танкери для гасіння лісових пожеж. Обладнання Бе-200 було випробувано спочатку на модифікованому Бе-12П. Після встановлення протипожежного обладнання, цей літак отримав бортовий номер RA-00046 та модифікацію Бе-12П-200. На ньому також були випробувані протипожежні операції, які мав виконувати Бе-200. Виробництво За роки виробництва з 1960 по 1973 рік було побудовано 143 Бе-12, з яких один стендовий для статичних випробувань (№ 0Е) і два дослідні літаки для льотних випробувань (№ 1Е б/н 12 червоний і 2Е б/н 14 червоний). Перший літак 1Е №12 було втрачено в катастрофі. Літак 2Е № 14 використовувався з початку і до завершення Державних спільних випробувань 20 квітня 1965 року, після чого був перероблений у дослідний пошуково-рятувальний Бе-14. Надалі переданий для експлуатації у 49-й ОПЛАЕ ДД аер. Коса. Серійне виробництво літаків було організоване на Таганрозькому авіаційному заводі № 86 імені Г. М. Дмитрова з 1963 по 1973 рік. Перший серійний літак № 4600201 виготовлено 12 грудня 1963 року. Останній серійний літак № 3602802 виготовлено у червні 1973 року. Перші два літаки з бортовими номерами № 20 і № 21 були передані на аеродром Очаків у травні 1965 року і призначалися для навчання льотного складу, а вже 15 липня 1965 року до вивчення нового літака приступив 318-й ОПЛАП ДД авіації ЧФ, аер. Донузлав (п. Мирний, 25 км на захід від м. Євпаторія). Цей полк став провідним у експлуатації Бе-12 не через велику потребу у пошуку підводних човнів у Чорному морі, а через складність застосування літака та близькість до розробника і виробника. Для відпрацювання практичного застосування протичовнових засобів у Чорному морі було організовано морський полігон між мисами Опук і Чауда (берег малонаселеної території на півдні Керченського півострова). Цей же полігон використовували протичовнові літаки 3-го Управління ГК НДІ ВПС СРСР з аеродрому Кіровське. Всього було виготовлено 141 серійний літак Бе-12 серій від 02 до 30, які постачалися у п’ять бойових авіаційних підрозділів морської авіації СРСР. Чотири літаки (№№ 9601701, 0601801, 0601802 і 0601803, р.в. 1969–1970) були передані морській авіації Демократичної Республіки В’єтнам (Рішення 1979 року). Навчання в’єтнамців розпочалося 17 січня 1980 року і завершилося через рік. Перші два літаки морем перевезли на в’єтнамську базу Камрань, де їх зібрали та виконали обліт. У протипожежну модифікацію переобладнано чотири літаки №№ 8601004, 9601404, 0601704, 2602505, усі числилися за ТАНТК Берієва. Бе-12П-200 переобладнано один літак № 8601301 рег. № RA-00046 у 1996 році. Під час поділу ВПС Чорноморського флоту Україні було передано 14 літаків. Тактико-технічні характеристики Наведені характеристики відповідають модифікації Бе-12 Джерела даних: Мілітарний, Defense Express Технічні характеристики Екіпаж: 4 особи Довжина: 30,11 м Висота: 7,94 м Розмах крила: 29,84 м Площа крила: 99 м² Маса порожнього: 24 000 кг Нормальна злітна маса: 29 500 кг Максимальна злітна маса: 36 000 кг Маса палива у внутрішніх баках: 9 000 кг Силова установка: 2 × турбогвинтовий ТГД АІ-20Д, 3864 кВт (5180 к.с.) кожен Льотні характеристики Максимальна швидкість: 530 км/год Крейсерська швидкість: 320 км/год Бойовий радіус: 600—650 км Перегінний радіус: 4000 км Практична стеля: 12 100 м Навантаження на крило: 298 кг/м² Тягооснащеність: 0,260 Довжина розбігу: 1 200 м Довжина пробігу: 1 100 м Мореплавство, бали: 3 Озброєння Бойове навантаження: 1 500 кг (нормальне), 3 000 кг (максимальне) на 4 вузлах підвіски та у відсіку озброєння: протипідводні 450-мм торпеди АТ-1 або АТ-2 глибинні бомби (ГБ) освітлювальні бомби (ОАБ) маркери Варіанти та модифікації Бе-12 Двомоторний морський літак-амфібія для розвідки та протичовнової війни. Побудовано 2 прототипи та 130 серійних екземплярів. Бе-12EKO Проєкт варіанту літака для екологічної розвідки. Не будувався. Бе-12І Проєкт науково-дослідного варіанту, створений у 1991 році. Не будувався. Бе-12ЛЛ Переробка для випробувань протикорабельної ракети 3М-80 «Москит». Носовий радар замінено на головку самонаведення ракети. Один літак перероблено у 1980 році. Бе-12Н (виріб «ЕН») Протичовновий варіант із новими сенсорами, авіонікою, магнітометричним датчиком та пошуково-ударною системою «Нарцисс-12». Перероблено 27 літаків. Бе-12НХ (народно-хозяйственный) Транспортно-універсальний, експериментальний пасажирський варіант. Військове обладнання демонтоване, встановлені додаткові вікна. Побудовано 2, обидва перероблені з Бе-12. Бе-12П (виріб «ЕП») Протипожежний варіант. Встановлено один бак об’ємом 4 500 л та два баки по 750 л. Чотири літаки перероблено у 1992 році. Бе-12П-200 Технологічний демонстратор для Бе-200. Протипожежна конфігурація. Один літак перероблено. Бе-12ПС (виріб «ЗЕ») Морський пошуково-рятувальний варіант. Оснащений рятувальними плотами та спорядженням для виживання. Екіпаж — 6 осіб. Побудовано 10 нових, ще 4 перероблені з Бе-12. Бе-12СК (виріб «ЕСК») Ударний варіант (СК — «Скальп»). Один літак перероблено у 1961 році для випробувань ядерних глибинних бомб СК-1. Може нести ядерний боєприпас 5Ф-48 «Скальп». Бе-14 (виріб «ЕПС») Пошуково-рятувальний варіант для будь-яких погодних умов, день/ніч. Додаткове обладнання для ПРР і медичне устаткування. Екіпаж — 6 осіб. Двигуни АІ-20Д. Побудовано один екземпляр. М-12 Полегшений Бе-12, використаний для рекордних польотів. Екіпаж — 2 особи. Згодом повернений до стандартної конфігурації. Бойове застосування Повідомлялося, що ці літаки здійснювали патрулювання вздовж та навколо кримського узбережжя під час російського вторгнення в Україну у 2022 році. Вперше у війні проти України ЧФ РФ почав використовувати літаки Бе-12 у серпні 2022 року, на тлі перших ударів по військовим об’єктам в тимчасово окупованому Криму, для пошуку ймовірних «диверсантів» та моніторингу судноплавства в українські порти «Великої Одеси». Також окупаційна армія РФ використовувала Бе-12 для пошуку українських безпілотних надводних апаратів. Втрати під час вторгнення РФ в Україну Аварії та катастрофи Оператори Поточні Росія: Морська авіація ВМФ РФ — 6 Бе-12ПС на озброєнні, станом на 2025 рік Україна: Морська авіація ВМС України — 2 Бе-12 на озброєнні, станом на 2025 рік (небоєздатні) Колишні Єгипет ПС Єгипту мали два або три Бе-12 в 1970-ті, якими керували радянські льотчики, для розвідки та стеження за Шостим флотом ВМС США в Середземному морі. СРСР: Морська авіація ВМФ СРСР — 141 (за весь час) В'єтнам: ПС В'єтнаму — 4 (за весь час) Збереглись Галерея Див. також Martin P5M Marlin Harbin SH-5 Shin Meiwa US-1A ShinMaywa US-2 Bombardier 415 Примітки Література Yefim Gordon, Andrey Sal'nikov, Aleksandr Zablotskiy. Beriev's Jet Flying Boats. — Hinckley, UK : Midland Publishing, 2006. — ISBN 1-85780-236-5. The Military Balance 2025 / IISS. — London : Taylor & Francis, 2025. — 530 p. — ISBN 9781041049678. Посилання Протичовновий літак Бе-12 — Мілітарний Краткое техническое описание самолета-амфибии Бе-12 Фотообход Бе-12 [Архівовано 21 жовтня 2012 у Wayback Machine.] Бериев Бе-12 [Архівовано 22 травня 2013 у Wayback Machine.] Бе-12 Чайка [Архівовано 18 жовтня 2012 у Wayback Machine.] Бе-12 на сайті russianplanes.net [Архівовано 19 жовтня 2012 у Wayback Machine.]