NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Tambov

Tambov (en rus Тамбов) és una ciutat de Rússia, capital i centre administratiu de l'óblast de Tambov. Situada a la riba del Tsna, a uns 480 km de Moscou, la ciutat té una població de 280457 habitants, segons dades del cens de 2010. Història Tambov va ser fundada oficialment el 17 d'abril de 1636 mitjançant un decret del Tsar Miquel I. El seu delegat a la regió, Roman Boborykin, en va ser el seu primer constructor. La ciutat fou dissenyada com un conjunt de fortificacions destinades a protegir la frontera sud del Principat de Moscou contra els atacs del Kanat de Crimea i els nogais. Ràpidament però, va perdre aquesta funció i Tambov es convertí en un destacat centre administratiu i comercial de la zona rural sud-oest de Rússia. El 1719 li fou atorgada la condició de ciutat i el 1779 fou proclamada capital del nou Virregnat de Tambov. A finals del segle xviii la ciutat va augmentar el seu protagonisme i es van dur a terme diverses obres per tal de destacar la seva condició capital. Així, durant el mandat a la Governació de Tambov de Gavriïl Derjavin es van construir un teatre, una escola, un centre de dansa, una impremta i una fàbrica de maons, alhora que també es van formar un diari i una orquestra. La ciutat li ho va reconèixer amb un monument aixecat amb posterioritat. Durant el segle xix, Tambov va créixer fins a convertir-se en un destacat centre cultural, amb nombroses escoles, biblioteques i institucions que s'hi van establir. Segons el cens de 1897, més de 50.000 persones residien a la ciutat. Entre 1920 i 1921, la regió de Tambov va rebel·lar-se, sense èxit, contra l'Exèrcit Roig. El mateix 1921 s'havia format la República de Tambov, que fou ràpidament derrocada pel mariscal soviètic Mikhaïl Tukhatxevski, el qual va fer ús d'armes de destrucció massiva contra la població civil. Durant i després de la Segona Guerra Mundial, bona part dels membres dels Malgré-nous, combatents francesos de la Wehrmacht procedents d'Alsàcia i Mosella, van ser empresonats al "Camp nº 188" de Tambov. Entre 4.000 i 10.000 d'aquests homes van trobar la mort en aquest camp de presoners. Ciutats agermanades La ciutat de Tambov està agermanada amb les localitats de: Bar-le-Duc, França Gènova, Itàlia Terre Haute, Estats Units d'Amèrica Fills il·lustres Constantin Fahlberg (1850–1910), químic rus Iuri Jirkov (1983), futbolista professional rus Andrei Kolmogórov (1903–1987), matemàtic rus Lev Kuleixov (1899–1970), director de cinema rus Anastassia Rodiónova (1982), tennista professional australiana Ivan Dzerzhinsky (1909-1978) compositor musical. Enllaços externs Ajuntament de Tambov Arxivat 2007-02-03 a Wayback Machine., en (rus) Història de Tambov, en (rus)
Tambov

Tambov (rusky Тамбо́в) je městem ve středním Rusku ležícím necelých 500 km jihovýchodně od Moskvy na řece Cně (povodí Volhy). Je centrem Tambovské oblasti a železničním uzlem. Bylo založeno roku 1636 jako pevnost na ochranu jihovýchodních hranic Moskevského velkoknížectví proti vpádu Tatarů. Žije zde přibližně 255 tisíc obyvatel. Osobnosti Lev Kulešov (1899–1970), ruský režisér Andrej Kolmogorov (1903–1987), ruský sovětský matematik Světlana Nagejkinová (1965), sovětská, ruská a později běloruská reprezentantka v běhu na lyžích Anastasia Rodionovová (1982), ruská profesionální tenistka Jurij Žirkov (1983), profesionální ruský fotbalový záložník Arina Rodionovová (1989), ruská profesionální tenistka Odkazy Reference Související články Tambovské povstání Klášter Panny Marie Kazaňské (Tambov) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Tambov na Wikimedia Commons
Tambov

Tambov (russisk: Тамбов, tr. Tambov) er en by i Tambov oblast i den sydlige del af den Den Russiske Føderation ved floden Tsna. Tambov er administrativt center i oblasten og har 254.940(2025) indbyggere. Tambov blev grundlagt i 1636 . Sport FK Tambov Spartak Stadion Referencer Eksterne henvisninger Tambovs officielle hjemmeside Arkiveret 31. december 2015 hos Wayback Machine (russisk)
Tambov

Tambov (en ruso: Тамбов, tr.: Tambóv (tɐmˈbof); del término moksha "томба", tomba, "abismo")​​ es una ciudad, centro administrativo del óblast de Tambov de la Federación Rusa. Está situada a orillas del río Tsna, a 480 km de Moscú. La ciudad tiene una población de 284 972 habitantes. Historia Tambov fue fundada el 17 de abril de 1636 por Roman Boborykin como apoyo del Principado de Moscú, en la región del Campos Salvajes (Дикое Поле). Una serie de fortificaciones estaban destinadas a proteger las fronteras del sur contra ataques del Janato de Crimea y los nogayos. En el siglo XVIII Tambov se convirtió en el centro administrativo de la gubernia de Tambov. Cultura La Galería de Arte de Tambov reúne una amplia colección de óleos de artistas rusos y de la Europa occidental. En Tambov se encuentra el teatro más antiguo de Rusia, así como dos universidades, dos colegios militares, una escuela de música, un museo del folclore local y otras instituciones culturales. Clima Las condiciones climáticas de Tambov son definidas por su posición geográfica. El clima en Tambov es templado continental, se distinguen bien todas las estaciones del año. La temperatura media del mes más frío (enero) es de −7,5 °C, y del mes más caluroso (julio) es de 20,7 °C. Debido a la ubicación un poco más al sur que Moscú, la temperatura media anual es de 0.2 °C más que en la capital rusa. Temperatura media anual — +6,5 C°. Humedad del aire media anual — 75 %. Deportes El equipo de fútbol profesional de Tambov, el FC Tambov, juega en la Liga Premier de Rusia. Galería Personas destacadas Constantin Fahlberg (1850-1910), químico ruso Nikolái Fiódorov (1829-1903), filósofo religioso Vitali Galkov (1939-1998), deportista soviético que compitió en piragüismo en la modalidad de aguas tranquilas Ida Kar (1908-1974), fotógrafa rusa de origen armenio Andréi Kolmogórov (1903-1987), matemático soviético Lev Kuleshov (1899-1970), director de cine, uno de los pioneros del cine soviético Aleksandr Lodygin (1847-1923), ingeniero eléctrico Serguéi Rajmáninov (1873-1943), músico Anastasia Rodiónova (n. 1982), tenista profesional australiana de origen ruso Arina Rodiónova (n. 1989), jugadora de tenis australiana de origen ruso profesional Alekséi Selezniov (1888-1967), ajedrecista ruso, Maestro y compositor de ajedrez Mariya Spiridónova (1884-1941), personaje en los círculos de la Rusia revolucionaria Nikolái Tsveliov (1925-2015), botánico agrostólogo y pteridólogo ruso Vladímir Pchelintsev (1919-1997), francotirador que combatió en la Segunda Guerra Mundial. Alexey Bruni (n. 1954), violinista ruso Yuri Zhirkov (n. 1983), futbolista ruso Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Tambov. Historia de Tambov (en ruso)
Tambov

Tambov (ruski: Тамбо́в) je grad u Rusiji. Upravno je središte Tambovske oblasti (Središnji savezni okrug, Rusija). Nalazi se na rijeci Cni. Osnovan je 1636. Broj stanovnika: 291.852 (procjena 2004.) Za vrijeme Drugog svjetskog rata, Tambovski logor broj 188, također znan i kao "Francuski logor", imao je brojne "malgré-nouse" iz regije Elzas-Lotaringija, iz Francuske. Iako su uvjeti u ovom kampu bili bolji nego oni u njemačkim logorima, nekoliko tisuća "malgré-nousa" je umrlo u ovom logoru. Vanjske poveznice
Tambov

Tambóv (in russo Тамбо́в?, pronuncia /tɐmˈbof/) è una città della Russia sud-occidentale di 280 856 abitanti, situata nella parte centrale del bassopiano della Oka e del Don, sulla sponda sinistra del fiume Cna 480 km a sudest di Mosca; è capoluogo dell'omonimo oblast' e del rajon (distretto) Tambovskij, dal quale è però amministrativamente separata. Storia L'origine della città risale al 1636, quando fu fondata per decreto dello zar Michail Fëdorovič Romanov come fortezza per presidiare il confine tra il Granducato di Mosca e il territorio dei tatari di Crimea; dopo poco tempo divenne preponderante il suo ruolo come centro di commercio. Al 1781 risale il suo curioso stemma comunale, che rappresenta un alveare che dovrebbe simboleggiare, a quanto pare, l'operosità dei residenti. Dal 1796 al 1937 fu capoluogo dell'omonimo governatorato. Nel 1920 fu teatro di una delle più grandi insurrezioni contadine nei confronti delle autorità sovietiche. I contadini si ribellarono alla leva obbligatoria, alle requisizioni forzate dei cereali da parte dell'Armata Rossa e all'ammasso coatto del raccolto nei depositi statali. Ridotti all'indigenza, i contadini organizzarono una rivolta, che durò ben undici mesi, prima di venire sconfitta con i gas chimici dal governo bolscevico (1921).. Durante la seconda guerra mondiale fu un'importante città situata in una posizione strategica rispetto allo scenario di guerra e sede di campi di prigionia sovietici ove furono internati migliaia di prigionieri italiani, durante la campagna di Russia. Al giorno d'oggi Tambov è un importante centro industriale e culturale, sede di teatri, gallerie d'arte e università. Società Evoluzione demografica Abitanti censitiAnno050.000100.000150.000200.000250.000300.000350.00018561913195919892015PopolazioneEvoluzione demografica.mw-chart-0915dda39d5b5f717d3495b7e3c88a1bc1822173ad4031f4c2abc43a391e972b2e7a237bfd407c8349b358543f8e2b2a4496919b384d129cf2e62c2d21836467__zr5960893-cls-31253393:hover{pointer-events:none}.mw-chart-0915dda39d5b5f717d3495b7e3c88a1bc1822173ad4031f4c2abc43a391e972b2e7a237bfd407c8349b358543f8e2b2a4496919b384d129cf2e62c2d21836467__zr5960893-cls-31253394:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-0915dda39d5b5f717d3495b7e3c88a1bc1822173ad4031f4c2abc43a391e972b2e7a237bfd407c8349b358543f8e2b2a4496919b384d129cf2e62c2d21836467__zr5960893-cls-31253395:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Sport La principale società calcistica cittadina, il Futbol'nyj Klub Tambov, ha ottenuto per la prima volta la promozione in Prem'er-Liga per la stagione sportiva 2019-2020. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tambov Collegamenti esterni (RU) Sito ufficiale, su visit-tambov.ru. (EN) Tambov, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 19 aprile 2007 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru.
Tambov

Tambov (Russisch: Тамбов) is een stad in het centrum van Europees-Rusland en heeft een kleine 300.000 inwoners. De stad is gelegen aan de rivier de Tsna, in het vruchtbare gebied van de zwarte aarde en bevindt zich ruim 400 kilometer ten zuidoosten van Moskou. Het is de hoofdstad van de oblast Tambov. De naam Tambov stamt uit het Moksja (Mordwiens) en betekent "diepe plek in een rivier". Geschiedenis De vesting Tambov werd gesticht in 1636 als deel van de gordel van verdedigingswerken die de zuidgrens van Moskovië moest beschermen tegen invallen van de nomadische Tataren. Door de Russische verovering van gebieden in het zuiden verloor Tambov zijn militaire functie als grenspost en ontwikkelde de provinciestad zich tot een centrum van handel een graanproductie. In 1769 werd het de hoofdstad van de nieuwe goebernija Tambov, die naast de huidige oblast Tambov ook delen van oblast Lipetsk, oblast Rjazan en Mordovië omvatte. In het begin van de jaren 1920 was de omgeving van Tambov het toneel van de Tambov-opstand, een opstand van de bevolking tegen de bolsjewieken, die na de Oktoberrevolutie de macht in Rusland in handen hadden gekregen. Onder het communistische regime kwam de industrialisatie van Tambov op gang. Tijdens en na de Tweede Wereldoorlog werd het grootse deel van de gevanggenomen malgré-nous uit Elzas-Lotharingen geïnterneerd in kamp 188 nabij Tambov. Geboren in Tambov Pjotr Oetkin (1877-1934), kunstschilder Maria Spiridonova (1884–1941), revolutionaire Lev Koelesjov (1899–1970), regisseur en filmtheoreticus Pjotr Galperin (1902–1988), psycholoog Andrej Kolmogorov (1903–1987), wiskundige Svetlana Babanina (1943), zwemster Kyrylo Pospyeyev (1975), Oekraïens wielrenner Vladislav Frolov (1980), sprinter (gespecialiseerd is in de 400 m) Anastasia Rodionova (1982), tennisspeelster Joeri Zjirkov (1983), voetballer Bella Igla (1985), Russisch-Israëlische schaakster Arina Rodionova (1989), tennisspeelster Galerij
Tambov

Tambov (ou Tambóvia[carece de fontes?]; em russo: Тамбов; romaniz.: Tambov) é uma cidade da Rússia, centro administrativo do oblast de Tambov. Localiza-se na confluência dos rios Tsna e Studenets, a 480 km a sudeste de Moscovo nas coordenadas 52° 43′ N, 41° 25′ L. População: 291.852 (est. 2004); 293.658 (Censo 2002); 304.600 (Censo 1989). A cidade é servida pelo aeroporto Tambov Donskoye e é também a sede da base aérea de Tambov. Origem do nome O nome "Tambov" origina-se de uma palavra na Língua moksha que significa pântano. Galeria Esporte A cidade de Tambov é a sede do Estádio Spartak e do FC Tambov, que participa do Campeonato Russo de Futebol. Referências
Tambov

Tambov (ru. Тамбов) este un oraș din Regiunea Tambov, Federația Rusă și are o populație de 293.658 locuitori conform recensământului din 2002. Orașul Tambov este centrul administrativ al regiunii Tambov. Geografie Personalități născute aici Victoria Barbă (n. 1926 - 2020), regizoare moldoveancă de filme de animație. Vezi și Listă de orașe din Rusia Note Legături externe Materiale media legate de Tambov la Wikimedia Commons
Tambov

Tambov (rusko: Тамбов, IPA: [tɐmˈbof]) je največje in glavno mesto Tambovske oblasti v osrednji Rusiji ob sotočju rek Cne in Studenca, okrog 418 km jugo-jugovzhodno od Moskve. Leta 2021 je imel 261.803 prebivalce. Ime »Tambov« izhaja iz mokšanske besede (mokšansko томбале, latinizirano: tombale, dob. 'druga stran, nedostopen'). Po mestu je poimenovana jurišna jedrska podmornica razreda Ščuka Severne flote Ruske vojne mornarice. Geografija Mesto je bilo enako kot druga utrjena mesta in so ga sestavljali kremelj, zapor in majhna naselbina. Izbrano mesto je bilo v celoti skladno z zahtevami utrdbe. S severa in vzhoda so utrdbo obdajale reke, z zahoda in juga pa je bila zaščitena z umetnim jarkom, napolnjenim z vodo reke Studenec. Kremelj je obdajal šestmetrski lesen zid z 12 stolpi, z jugozahodne strani mu je bil pridružen zapor, ki je bil prav tako obdan z zidom, za reko pa je bila naselbina. V okviru kremlja so bili zgrajeni cerkev, hiša vojvode, več upravnih zgradb in mobilna klet. Zgodovina Mesto je ustanovil car Mihail Fjodorovič z dekretom 17. aprila 1636 (po julijanskem koledarju). Sprva je bila obmejna trdnjava zgrajena za obrambo pred Krimskimi Tatari, vendar se je njen vojaški pomen hitro zmanjšal, povečal pa se je trgovinski in upravni pomen. V prvi polovici 17. stoletja je rusko carstvo zgradilo Belogorsko obrambno linijo za zaščito pred napadi nomadov in za okrepitev južnih mej. Na liniji je bilo zgrajenih več mest, vključno s Tambovom. V diplomi Mihaila Fjodoroviča s 17. aprila 1636 (julijanski koledar) piše: »Za postavitev Šatske Ukrajine na polje, na reko Cno, na ustje reke Lipovice in urediti ljudi za služenje.« Prvotno ime mesta se je zapisovalo »Tonbov« in se je povezovalo s predpostavljenim mestom trdnjave na reki Lipovici nasproti mordvinske vasi Tonbov in istoimenske reke. Vendar je bila dejanska trdnjava zgrajena na drugem mestu, dolvodno po reki Cni, na ustju reke Studenec. Vodja gradnje in prvi vojvoda nove trdnjave, stolnik Roman Boborikin je izbral boljše mesto za trdnjavo po vojaških in trgovinskih kriterijih. Od prvih let obstoja trdnjave so Krimski in Nogajski Tatari napadli več kot enkrat. Tambovska garnizija je uspešno odbila skoraj vse napade prebivalcev stepe, vendar je prišlo tudi do porazov. Znani domačini Andrej Kalmogorov, matematik Sergej Vasiljevič Rahmaninov, skladatelj in pianist Constantin Fahlberg, kemik, ki je odkril saharin Sklici
Тамбов

Тамбов (рус. Тамбо́в) град је у Русији и административно средиште Тамбовске области. Налази се европском делу Русије, на реци Цна у плодној равници Оке и Дона, око 480 километара југоисточно од Москве. Према попису становништва из 2010. у граду је живело 280.457 становника. Становништво Према прелиминарним подацима са пописа, у граду је 2010. живело 280.457 становника, 13.201 (4,50%) мање него 2002. Види још Списак градова у Русији Референце Спољашње везе Интернет презентација Тамбова Технички универзитет у Тамбову
Tambov

Tambov (ryska Тамбо́в) är huvudstad och den största staden i Tambov oblast i Ryssland. Folkmängden uppgår till cirka 290 000 invånare. Tambov grundades som fästning år 1636. Stadsdistrikt Tambov är indelat i tre stadsdistrikt. Sport FK Tambov Spartak stadion Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tambov.
Iglesia de Nuestra Señora del Rosario (Vladímir)

La Iglesia de Nuestra Señora del Rosario​ (en ruso: Храм Святого Розария Пресвятой Девы Марии) es una iglesia católica en Vladímir una localidad en Rusia,​ en la Arquidiócesis de la Rusia europea, con sede en Moscú. Una parroquia católica adicional se le permitió a Vladimir en 1891, con permiso para construir una iglesia en la calle Koutkine. La ciudad en ese momento contaba con unos 25.000 habitantes en mayoría ortodoxa. La construcción de este edificio neogótico se completó a principios de 1894 para una comunidad de mil fieles de Polonia o de origen alemán. Fue consagrada a Nuestra Señora del Rosario. La iglesia celebró las ceremonias litúrgicas episódicamente después de la Revolución de octubre, pero fue cerrada en 1930. Sin embargo, no se demolió la torre del campanario, ya que se utilizaba como torre de transmisión. En 1970, la iglesia sirvió como sala de exposiciones. La misa se celebró de nuevo en la década de 1990 y en 1992 la parroquia fue de nuevo oficialmente registrada y la iglesia fue devuelta a la diócesis. El presbiterio fue restaurado en 1996. Las actividades sociales y una librería religiosa también se establecieron en este período. Véase también Iglesia católica Iglesia de Nuestra Señora del Rosario Referencias
Église Notre-Dame-du-Rosaire de Vladimir

L'église du Saint-Rosaire de la Bienheureuse Vierge Marie ou Notre-Dame-du-Rosaire est une église catholique située à Vladimir en Russie, dans l'archidiocèse de Russie d'Europe, dont le siège est à Moscou. Histoire Une paroisse catholique supplémentaire fut autorisée à Vladimir en 1891, avec permission de construire une église rue Koutkine (aujourd'hui rue Gogol, n° 12). La ville comptait à l'époque 25 000 habitants en majorité orthodoxes. La construction de cet édifice néo-gothique fut achevée au début de l'année 1894, pour une communauté d'un millier de fidèles d'origine polonaise ou allemande. Elle fut consacrée à Notre-Dame du Rosaire. L'église continua d'accueillir des cérémonies liturgiques de façon épisodique après la Révolution d'Octobre, mais fut fermée en 1930. Néanmoins, on ne démolit pas son clocher, car il était utilisé comme relai de radiodiffusion. En 1970, l'église servit de salle d'expositions. La messe fut à nouveau célébrée au début des années 1990 et, en 1992, la communauté paroissiale fut à nouveau officiellement enregistrée et l'église fut rendue au diocèse. Le presbytère fut restauré en 1996. Des activités sociales et une librairie religieuse y sont organisées. Sources (ru) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en russe intitulé « Храм Святого Розария (Владимир) » (voir la liste des auteurs). Portail de la Russie Portail du catholicisme Portail de l’architecture chrétienne
Chiesa della Madonna del Rosario (Vladimir)

La chiesa della Madonna del Rosario (in russo Храм Святого Розария Пресвятой Девы Марии?) è una chiesa cattolica di Vladimir, in Russia. Fa parte dell'arcidiocesi della Madre di Dio a Mosca. Storia e descrizione La prima parrocchia cattolica dell'antica città di Vladimir fu fondata nel 1891. Poco tempo dopo, le autorità cittadine diedero il proprio assenso alla costruzione di una chiesa che potesse ospitare i fedeli cattolici. La costruzione dell'edificio prese avvio nel 1892 e fu completata nei primi mesi del 1894. Nello stesso anno la chiesa fu consacrata in onore della Madonna del Rosario. Nel 1904 la parrocchia contava circa 1.000 persone. A seguito della rivoluzione bolscevica la chiesa continuò per qualche tempo a rimanere aperta al culto. Tuttavia, subì la chiusura nel 1930. Per lunghi anni il campanile dell'edificio fu utilizzato come trasmettitore radio, mentre alla fine degli anni settanta dentro la chiesa fu allestita una sala espositiva. Dopo la caduta del regime sovietico la chiesa cattolica in Russia poté tornare ad organizzarsi. Nel 1992 l'edificio fu quindi restituito alla comunità dei fedeli. Dopo alcuni lavori di restauro, la chiesa venne riconsacrata il 24 luglio 1993. Nel 1996 anche la canonica adiacente all'edificio fu restituita al suo uso originario. La chiesa è anche dotata di una libreria. L'edificio, al pari di altre chiese cattoliche della Russia, è stato costruito in stile neogotico. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa della Madonna del Rosario Collegamenti esterni (RU) Sito della chiesa della Madonna del Rosario, su hram-vladimir.ru. (RU) Articolo sulla storia dell'edificio su procatholic.ru, su procatholic.ru.
Église Saint-Nicolas de Kolomna

L’église Saint-Nicolas-du-Bourg (en russe : Храм Николы на Посаде, Khram Nikoly na Possade) est une église de la ville de Kolomna, dans l’oblast de Moscou, en Russie. C'est l'une des plus anciennes de la ville et de ses environs. Historique Une église dédiée à saint Nicolas a été construite du temps de la Horde d'or, telle que les documents du XVIe siècle en rappellent la mémoire. Elle est reconstruite en pierre au XVIIIe siècle sur les dons des paroissiens. Architecture Cette église est typique de l'architecture prisée par les marchands de l'époque du « baroque moscovite » avec son église d'été à l'étage dédiée à la Résurrection du Christ, son large soubassement et ses frises de brique. Elle est surtout originale par la quantité de kokochniks, au nombre de cent cinq sur cinq rangées, qui ornent ses quatre pignons. L'édifice est dominé de cinq tambours couronnés chacun d'une coupole à bulbe surmontée d'une croix. Celui du milieu à coupole dorée (symbolisant le Christ) est le seul à avoir une fenêtre, les quatre autres sont couronnés d'une coupole bleue et symbolisent les Évangélistes. La décoration intérieure et le mobilier liturgique ont disparu pendant la période de répression et de vague d'athéisme des années 1930. L'église a été restaurée dans les années 1970 et les kokochniks, dont beaucoup avaient disparu au cours des âges, ont repris leur forme originelle. Aujourd'hui Dans les années 1990, la municipalité a donné l'édifice à la paroisse des Vieux-Croyants de l'Église orthodoxe vieille-ritualiste russe (la majorité de cette obédience religieuse issue du Raskol a reconnu l'autorité du patriarcat de Moscou récemment[réf. nécessaire]). Les croix plus simples qui couronnent l'église diffèrent donc des croix orthodoxes russes, plus ouvragées. Source (ru) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en russe intitulé « Храм Николы на Посаде(Коломна) » (voir la liste des auteurs). Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Russie