NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Кубинка

Кубинка — місто районного підпорядкування (до 2004 — селище міського типу) в Одинцовському районі Московської області Росії, найбільший населений пункт міського поселення Кубинка. Розташований за 63 км на захід від центру Москви. Опис Населення 26,2 тис. чол. (2010). Залізничний вузол (станції Кубинка-1 і Кубинка-2). Поблизу Кубинки розташовується 38 НДІ МО РФ, на території якого розташовується військово-історичний музей бронетанкового озброєння і техніки. У п'яти кілометрах від Кубинки — авіабаза Кубинка. Промисловість Завод «Веломоторс» ЗАТ «Кубинка» 121 Авіаремонтний завод «Кубинські ковбаси» Навчальні заклади Московський Військовий Інститут Радіоелектроніки Космічних військ (МВІРЕ КВ) МОУ Кубинська ЗОШ № 1 МОУ Кубинська ЗОШ № 2 імені Героя Радянського Союзу Безбородова Василя Петровича Історія Назва міста походить від прізвища колишнього власника села Починки — князя Івана Івановича Кубенського, тож невдовзі село отримало назву Кубенське. У 1870 році на Київській залізниці у двох верстах від села була відкрита залізнична станція Кубинка, яка невдовзі поглинула село. 1926 року у селищі станції Кубинка жило 513 мешканців, селі Кубинському — 1399 мешканців. Робітниче селище з 1968 року, місто з 2004 року. Символіка Місто Кубинка має власну символіку — герб та прапор які були ухвалені 24 квітня 2009 року. Основою геральдичних символів міста є зображення срібного кінного вершника в обладунках російського драгуна періоду Французько-російської війни 1812 року. Міський округ До складу міського поселення Кубинка входить ряд селищ та сіл (в дужках кількість населення): Селище Авіаработніков (34), село Акулово (48), село Анашкіно (9), село Асаково (29), Болтино (21), селище Дубки (360), село Дютьково (7), Ереміно (81), село Капань (20), село Крутіци (79), Кримське (26), село Ляхово (41), село Наро-Осаново (26), село Подлипки (151), Полушкіно (100), село Репище (58), Селище рибкомбінату (250), село Соф'їно (1), село Труфановка (11), село Угрюмово (11), село Хомяки (19), село Чупряково (1951), село Якшино (2). Населення Пам'ятки історії та архітектури У місті є декілька пам'яток історії та архітектури, а саме церква Архангела Михаїла (1803–1809, 1862 р.). Також у місті є братська могила радянських воїнів поблизу Наро-Фомінського шосе, які загинули у 1941 році, відзначено місце загибелі Героя Радянського Союзу К. М. Титенкова (1911–1941), а також могила невідомого солдата. Танковий музей Танковий музей, Кубинка Кубинка. Військово-історичний музей бронетанкового озброєння і техніки [Архівовано 12 березня 2011 у Wayback Machine.] Примітки Посилання Офіційний портал адміністрації міського поселення Кубинка [Архівовано 2 січня 2013 у Wayback Machine.] Храми міста Кубинка [Архівовано 26 липня 2014 у Wayback Machine.] Кубинка в енциклопедії «Моє місто» [Архівовано 1 травня 2011 у Wayback Machine.]
Kurovskoje

Kurovskoje (rusky Куровское) je město v Moskevské oblasti v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 mělo bezmála dvaadvacet tisíc obyvatel. Poloha a doprava Kurovskoje leží na řece Něrskaje, levém přítoku Moskvy. Od Moskvy je vzdáleno přibližně devadesát kilometrů jihovýchodně. Bližší větší města jsou Likino-Duljovo přibližně dvacet kilometrů severoseverovýchodně a Drezna přibližně pětadvacet kilometrů severoseverozápadně. Nádraží v Kurovskoje je železničním uzlem, kde se kříží Velký moskevský železniční okruh s železniční tratí z Ljuberc do Arzamasu, po které jezdí vlaky na moskevské Kazaňské nádraží. Západně a severozápadně město míjí silniční Velký moskevský okruh. Dějiny První zmínka o obci je z roku 1646. Větší rozvoj začal jednak po založení textilky v 30. letech 19. století, jednak po výstavbě železniční trati Ljubercy–Arzamas v roce 1912. Továrna byla v srpnu 1918 bolševickou vládou znárodněna a v roce 1923 zcela vyhořela. Městem je Kurovskoje od roku 1952. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kurowskoje na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kurovskoje na Wikimedia Commons
Kurowskoje

Kurowskoje (russisch Куровско́е) ist eine 21.819 Einwohner (Stand 14. Oktober 2010) zählende Stadt in Russland in der östlichen Oblast Moskau. Sie liegt etwa 90 km südöstlich von Moskau im Rajon Orechowo-Sujewo. Nächstgelegene Städte sind in 19 km Entfernung Likino-Duljowo und in 27 km Dresna. Geschichte Erstmals als Dorf erwähnt wurde Kurowskoje (damals: Kurowskaja) im Jahr 1646. Die heutige Stadt entstand aus Kurowskaja und mehreren anderen Dörfern, darunter Spasskaja, das seit den 1860er-Jahren durch ein dort gegründetes und teilweise bis heute erhaltenes Kloster bekannt wurde. In Kurowskaja setzte ein wirtschaftlicher Aufschwung seit den 1830er-Jahren ein, nachdem dort erstmals eine Textilmanufaktur gegründet wurde. In der zweiten Jahrhunderthälfte handelte es sich dabei bereits um eine große Textilfabrik mit über 600 Arbeitern. Rund um den Betrieb formte sich allmählich eine Siedlung, deren Bedeutung mit der Verlegung der Eisenbahnstrecke Ljuberzy–Arsamas im Jahre 1912 stieg. Die Fabrik wurde im August 1918 von der neuen bolschewistischen Staatsmacht nationalisiert und brannte 1923 komplett ab. Ab 1929 wurde sie wiedererrichtet, gleichzeitig entstand in der Nähe eine Arbeitersiedlung fürs Fabrikpersonal. 1952 erhielt die Siedlung Stadtrechte. Einwohnerentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten Wirtschaft und Infrastruktur Den Rückgrat der lokalen Wirtschaft bildet der bis heute existente Textilbetrieb sowie mehrere kleinere Nahrungsmittelfabriken. Die wichtigste Straßenverbindung der Stadt stellt der Schnellstraßenring A108 dar. Eisenbahnverbindungen bestehen sowohl über die Hauptstrecke Ljuberzy–Arsamas (dort verkehren Vorortzüge unter anderem zum Kasaner Bahnhof in Moskau) als auch über den Großen Moskauer Eisenbahnring, über die Städte wie Orechowo-Sujewo oder Woskressensk erreichbar sind. Einzelnachweise Weblinks Eintrag über Kurowskoje auf mojgorod.ru (russisch)
Kurovskoye, Moscow Oblast

Kurovskoye (Russian: Куровско́е) is a town in Orekhovo-Zuyevsky District of Moscow Oblast, Russia, located on the Nerskaya River (Moskva's tributary) 92 kilometers (57 mi) southeast of Moscow. Population: 21,819 (2010 census); 19,507 (2002 census); 21,139 (1989 Soviet census). History It was first mentioned in the 16th century as a small settlement of Kurovsky (Куровский). In 1646, it was mentioned as the village of Kurovskaya (Куровская). In 1952, it was renamed Kurovskoye and granted town status. Administrative and municipal status Within the framework of administrative divisions, it is incorporated within Orekhovo-Zuyevsky District as the Town of Kurovskoye. As a municipal division, the Town of Kurovskoye is incorporated within Orekhovo-Zuyevsky Municipal District as Kurovskoye Urban Settlement. Religion Geographically, Kurovskoye is located in what historically used to be the area of Guslitsa. The overwhelming majority of the population of the village of Kurovskaya were Old Believers. Presently, Kurovskoye is home to Guslitsky Spaso-Preobrazhensky Monastery (Russian Orthodox Church) and a Yedinoveriye Church of John Climacus. References Notes Sources Губернатор Московской области. Постановление №123-ПГ от 28 сентября 2010 г. «Об учётных данных административно-территориальных и территориальных единиц Московской области», в ред. Постановления №252-ПГ от 26 июня 2015 г. «О внесении изменения в учётные данные административно-территориальных и территориальных единиц Московской области». Опубликован: "Информационный вестник Правительства МО", №10, 30 октября 2010 г. (Governor of Moscow Oblast. Resolution #123-PG of September 28, 2010 On the Inventory Data of the Administrative-Territorial and Territorial Units of Moscow Oblast, as amended by the Resolution #252-PG of June 26, 2015 On Amending the Inventory Data of the Administrative-Territorial and Territorial Units of Moscow Oblast. ). Московская областная Дума. Закон №67/2005-ОЗ от 28 февраля 2005 г. «О статусе и границах Орехово-Зуевского муниципального района и вновь образованных в его составе муниципальных образований», в ред. Закона №108/2011-ОЗ от 7 июля 2011 г. «О внесении изменений в Закон Московской области "О статусе и границах Орехово-Зуевского муниципального района и вновь образованных в его составе муниципальных образований"». Вступил в силу со дня официального опубликования. Опубликован: "Ежедневные Новости. Подмосковье", №42, 10 марта 2005 г. (Moscow Oblast Duma. Law #67/2005-OZ of February 28, 2005 On the Status and the Borders of Orekhovo-Zuyevsky Municipal District and the Newly Established Municipal Formations Comprising It, as amended by the Law #108/2011-OZ of July 7, 2011 On Amending the Law of Moscow Oblast "On the Status and the Borders of Orekhovo-Zuyevsky Municipal District and the Newly Established Municipal Formations Comprising It". Effective as of the day of the official publication.).
Kourovskoïe

Kourovskoïe (en russe : Куровское) est une ville de l'oblast de Moscou, en Russie. Elle fait partie du raïon d'Orekhovo-Zouïevo. Sa population s'élève à 21 089 habitants en 2017. Géographie Kourovskoïe est arrosée par la Nerskaïa, un affluent de la Moskova, et se trouve à 83 km à l'est de Moscou. Histoire Kourovskoïe fut mentionné pour la première fois au XVIe siècle, sous le nom de Kourovski (Куровский). En 1646, c'était le village de Kourovskaïa (Куровская). En 1952, il fut renommé Kourovskoïe et reçut le statut de ville. Population Recensements (*) ou estimations de la population : Économie La principale entreprise de Kourovskoïe est la société OAO Kourovski Tekstil (russe : ОАО Куровский текстиль), qui fabrique du coton tissé ou tricoté. Notes et références Liens externes (ru) Informations sur Kourovskoïe (ru) Cartes topographiques Portail de la Russie
Kurovskoe

Kurovskoe (in russo Куровское?; anche traslitterata come Kurovskoye o Kurovskoje) è una cittadina della Russia europea centrale (oblast' di Mosca), situata 92 km a sudest della capitale sulle sponde del fiume Nerskaja, affluente della Moscova; era compresa amministrativamente nel distretto di Orechovo-Zuevo. Attestata per la prima volta nel corso del XVI secolo con il nome di Kurovskij, derivante probabilmente dal nome di una famiglia Kurov; appare nel 1646 con il nome di Kurovskaja, piccolo villaggio agricolo. Nel 1854 venne fondata nel villaggio una fabbrica tessile, che portò il villaggio, da agricolo che era, a trasformarsi in un insediamento industriale; lo status di città è del 1952, allorquando la città venne ribattezzata con il nome attuale. Il comparto tessile è, ancora ai giorni nostri, il principale nel panorama industriale cittadino. Società Evoluzione demografica Fonte: mojgorod.ru 1926: 3.400 1939: 11.400 1959: 16.400 1979: 19.300 1989: 21.100 2002: 19.507 2007: 19.000 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kurovskoe Collegamenti esterni (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 20 marzo 2008 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru.
Kurowskoje

Kurowskoje (ros. Куровское) – miasto w Rosji, w obwodzie moskiewskim, 93 km na południowy wschód od Moskwy. W 2020 liczyło 20 598 mieszkańców. Znajduje tu się stacja kolejowa Kurowskaja, położona na południowym szlaku Kolei Transsyberyjskiej. Przypisy
Куровське

Куровське́ (рос. Куровское) — місто в Орєхово-Зуєвському районі Московської області, Росія, розташовано на схід від Москви на річці Нерській. Історія Куровське вперше згадується у 16 столітті як починок Куровський, назва походить від фамілії Куров чи Куровський. 1646 року вперше згадується як село Куровське Гуслицької волості, все село складалось з 3 дворів — двох селянських та одного бобильського. З 1710 року належала О. Д. Меншикову, після його смерті перейшла в палацове відомство. Протягом 200 років Куровська була малопримітним селом, більш відомим було село Спаське (сьогодні у межах міста), поруч з якою стояла церква, яка і дала їй назву. 1859 року на місці церкви було закладено Гуслицький Спасо-Преображенський монастир. Куровське почало активно розвиватись завдяки ткацькому виробництву Балашових, яке було засновано 1838 року. 1890 року поблизу села проходить залізниця Орєхово-Зуєво-Єгор'євськ, 1913 — Московсько-Казанська залізниця, на якій виникає станція Куровська. Радянські часи У матеріалах перепису 1926 року числиться смт Куровське, де живе 3385 чоловік, у селищі при станції Куровська — 14. 1929 року після створення нової ткацької фабрики у Куровському створюється меланжовий комбінат, селище стає центром Куровського району. З 30 серпня 1931 року робітниче селище Куровське, з 26 грудня 1952 року — місто Куровське. Символіка Місто Куровське має власну символіку — герб та прапор. Основою гербової композиції — золота дзвіниця на зеленому фоні з алегоричним зображенням ріки у нижній частині композиції. Промисловість Основними підприємствами міста є меланжевий комбінат, ВАТ «Куровський текстиль» а також підприємства харчової промисловості. Транспорт Місто Куровське розташовано на перехресті залізничних напрямків Москва (Казанського напрямку) — Черусті та Єгор'євськ — Орєхово-Зуєво що утворюють добре розвинутий транспортний вузол. Час руху електрички від Куровського до Казанського вокзалу складає в середньому 1 год. 45 хв., час руху маршрутного таксі до Оріхово-Зуєво — 30 хв. У самому місті добре розвинута служба таксі. Населення Освіта У місті розташовано Куровську філію Московського психолого-соціального інституту. Пам'ятки історії та архітектури Найцікавішою пам'яткою архітектури, яка є у Куровському Спасо-Преображенський Гуслицький монастир який має статус пам'ятки архітектури. Монастир має статус діючого у складі РПЦ Куровське у культурі Місту присвячена пісня Владіміра Утесова «Куровское» Примітки
Raketa (Schiffstyp)

Die Raketa, russisch „Rakete“, ist eine Baureihe eines Tragflügelboots, das in großer Stückzahl hergestellt wurde. Geschichte In den 1940er Jahren wurden vom russischen Schiffbauingenieur und Konstrukteur Rostislaw Jewgenjewitsch Alexejew u. a. Panzer und Tragflügel-Kampfboote entwickelt und konstruiert. Bis zum Kriegsende wurden seine Tragflügelboote nicht produziert, erst danach erhielt die sowjetische Flotte derartige Schiffe. Unter seiner Leitung wurde auch das Tragflügelboot vom Typ Raketa konstruiert und gebaut. Im August 1957 folgte die Jungfernfahrt dieses für den Transport von Passagieren entwickelten Bootes von Gorki nach Kasan. Die Raketa gilt als das erste in großer Serie gebaute Tragflügelboot für den öffentlichen Passagierverkehr und wurde vorwiegend auf russischen Flüssen eingesetzt. Von dieser ersten Serie wurden von der sowjetischen Schiffswerft Krasnoje Sormovo, Gorki ab 1957 rund 100 Boote gebaut und abgeliefert. Viele davon wurden in die Ostblockstaaten, nach Österreich und in die Bundesrepublik Deutschland exportiert. Einzelne Boote waren über zwanzig Jahre im Einsatz, so auch die bei der deutschen Köln-Düsseldorfer Deutsche Rheinschiffahrt (KD) auf dem Rhein eingesetzte Rheinpfeil (spätere Serie ab 1970), die ab 1972 rund 25 Jahre in Betrieb war. Insgesamt wurden über 400 Boote vom Typ Raketa in mehreren Serien gebaut. Der Typ Wos'chod löste den Typ Raketa ab. Daten Dieser Bootstyp mit voll eingetauchten stufenförmigen Tragflächen hat eine Länge von 27 Metern und wurde ab 1956 nur in der Sowjetunion gebaut. Es bietet je nach Ausstattung für 60 bis 65 Personen Platz. Mit einer Verdrängung von 27 t, einer Tragfähigkeit von 7 t und der Antriebsleistung von 650 kW wird eine Geschwindigkeit von 32 kn, also rund 58 km/h erreicht. Die Breite beträgt 5 m, der Tiefgang schwimmend 1,8 m und bei der Fahrt auf den Tragflügeln rund 1,1 m. Weblinks TFB Rheinpfeil – Website eines Modellbauers mit Informationen zur Baureihe „Raketa“ Literatur Rolf Schönknecht, Uwe Laue: Unkonventionelle Schiffe. VEB Verlag für Verkehrswesen, Berlin 1990.
Ракета (судно на підводних крилах)

«Ракета» — назва серії радянських пасажирських річкових суден на підводних крилах (проекти 340, 340Е, 340МЕ). Головний конструктор: Ростислав Алексєєв. Випуск «Ракет» розпочався в 1957 і тривав до середини 1970-х років. Всього було побудовано близько чотирьохсот теплоходів. Перше і експериментальне судно на підводних крилах «Ракета-1» було побудовано на заводі «Червоне Сормово». Свій перший рейс, у складі Волзького Об'єднаного Річкового Пароплавства, «Ракета-1» здійснила 25 серпня 1957 року. У ході цього рейсу відстань в 420 кілометрів від Горького до Казані було пройдено за сім годин, на борту знаходилося тридцять пасажирів. Серійний випуск «Ракет» був налагоджений на Феодосійському суднобудівному заводі «Море». З 1959 року по 1976 рік було побудовано 389 «Ракет», в тому числі 32 — на експорт. Високооборотні дизельні двигуни поставлялися Леніградським заводом «Зірка». «Ракети» в Україні В Україні теплоходи «Ракета» експлуатувались на річках Дніпро та Південний Буг. Південним Бугом теплоходи ходили до м. Вознесенськ. В 1980-ті роки вони були поступово замінені більш потужними теплоходами «Восход» та «Метеор». Технічні характеристики Пасажиромісткість: 64 — 66 (залежно від модифікації). Див. також Восход (судно на підводних крилах) Полісся (тип суден на підводних крилах) Комета (теплохід) Супутник (теплохід) Метеор (судно на підводних крилах) Посилання Кораблебудування / Судна на підводних крилах
Rossiya Theatre

The Rossiya Theatre (Russian: Театр «Россия»), formerly known as the Pushkinsky Cinema (Russian: Кинотеатр «Пушкинский») is monument of architecture and currently the largest theatre in Moscow operated by Stage Entertainment. It is located in Pushkinskaya Square. History The Rossiya Cinema was built in 1961. In 1997, The Rossiya was leased (and then eventually sold) to the film distributor Karo Film, which renovated the theatre and changed its name to Pushkinsky. The Pushkinsky was leased in 2012 to Stage Entertainment Russia for five years. Productions 2012-2014: The Little Mermaid (Russian premiering, 503 perf) 2014: Chicago (16 perf, Continuation of the original revival premiering on October 5, 2013, in MDM Theatre) 2014-2015: Beauty and the Beast (revival, 245 perf) 2015-2016: Singin' in the Rain (Russian premiering, Currently playing) 2016-2017: Cinderella (European premiering, Coming soon) See also Pushkinskaya Square Tverskaya Street MDM Theater (also operated by Stage Entertainment) External links Rossiya Theatre - Stage Entertainment Russia Stage Entertainment Theatres Russia «Karo Film Pushkinsky» Cinema (Internet Archive) The Rossiya Theatre has opened for musicals References
Teatro Rusia

El Teatro Ruso antes conocido como Cine Pushkinsky​ (en ruso: Театр «Россия» antes Кинотеатр «Пушкинский») es un monumento arquitectónico y en la actualidad el teatro más grande de Moscú operado por Stage Entertainment. A principios de 1960, ya que era la más grande sala de cine en Europa y la principal sala de cine de la extinta URSS. En 2012 después de la renovación del Teatro como Rossiya o Rusia abrió su temporada con el estreno ruso de El musical de "la Sirenita". El Cine Rossiya en la Plaza Pushkinskaya, en el centro de Moscú se construyó en 1961 y se convirtió en el más grande de su tipo en Europa. El cine siempre ha sido sede de grandes eventos, como el Festival Internacional de Cine de Moscú. Véase también Sala de cine Cine Cinematografía Referencias
Телевизионная башня (Белгород)

Белгородская телебашня — стальная решётчатая телебашня типового проекта 34084 КМ, расположенная в Белгороде на проспекте Ватутина. Высота телебашни составляет 220,875 метров, она является самым высоким сооружением Белгорода и занимает 12-е место в России по высоте среди башен. Строительство Существующая на данный момент телебашня является четвертой по счету. Ее предшественницами являются экспериментальный ретранслятор в виде 20-метровой деревянной опоры, построенный в 1956г. и телебашня в виде стальной конструкции высотой 75м, созданная годом позднее. Предыдущая телебашня высотой 160м была построена в 60-х гг. по типовому проекту и состояла из бетонного основания, стальной опоры в виде полой трубы двухметрового диаметра, верхней антенной фермы и вантовых оттяжек - двенадцати металлических тросов, образующих равносторонний треугольник в проекции, которые удерживали мачту в вертикальном положении. В середине 90-х её состояние было признано аварийным, поэтому в 2001г. начались работы по возведению новой телебашни в виде стальной ажурной опоры, высотой 220м. В 2002-м году недалеко от прежней телебашни была построена первая секция, но из-за нехватки финансирования проект законсервировали. В 2010г. возводимую станцию включили в план развития цифрового вещания, в проект внесли небольшие коррективы и строительство продолжилось. Новая телебашня введена в эксплуатацию 13 августа 2013 года. [1] Оснащение Цифровую трансляцию обеспечивает передатчик мощностью 5500 Вт. В зону охвата передатчика входит Белгород и прилегающие районы[уточнить]. Ночью на башне включаются прожекторы (светодиодные колорчейнджеры), установленные на башне, дающие равномерное освещение конструкций без засветок[что?]. Каждый прожектор управляется отдельно, что создаёт широкие возможности для светового дизайна: от освещения одним цветом или группами до сложных динамических картин — плавных перетеканий по всем контурам и стробирования. Башня имеет смотровую площадку на высоте 50 метров, подъём на которую обеспечивает специальный лифт. Галерея См. также Список самых высоких телевизионных башен и радиомачт России Список памятников Белгорода Примечания Ссылки Сайт «РТРС» Сайт филиала РТРС «Белгородский ОРТПЦ»
Türkische Botschaft Moskau

Die Türkische Botschaft Moskau (offiziell: Botschaft der Republik Türkei Moskau; Türkiye Cumhuriyeti Moskova Büyükelçiliği oder T.C. Moskova Büyükelçiliği) ist die höchste diplomatische Vertretung der Republik Türkei in der Russischen Föderation. Seit 2010 residiert Aydın Adnan Sezgin als Botschafter der Republik Türkei in dem Botschaftsgebäude. Siehe auch Liste türkischer Auslandsvertretungen Liste der diplomatischen Vertretungen in Russland Weblinks Internetpräsenz der Botschaft der Republik Türkei in Moskau (russisch/türkisch) Internetpräsenz des türkischen Außenministeriums (englisch)
Посольство Турции в России

Посольство Турецкой Республики в Российской Федерации — официальная дипломатическая миссия Турции в России, расположена в Москве в Хамовниках в 7-м Ростовском переулке. Адрес посольства: 119121 Москва, 7-й Ростовский переулок, 12. Посольство расположено в здании доходного дома, возведённого в 1913 году по проекту архитектора О. О. Шишковского. Индекс автомобильных дипломатических номеров: 015. Консульства Турции в России Генеральное консульство Турции в Казани Адрес консульства: 420015, Татарстан, Казань, улица Максима Горького, 23/27. Генеральное консульство Турции в Краснодаре Адрес консульства: 350002, Краснодарский край, Краснодар, улица Северная, 369. Генеральное консульство Турции в Санкт-Петербурге Адрес консульства: Санкт-Петербург, 7-я Советская улица, 24. Послы Турции в России Акция протеста В конце ноября 2015 года после сбития Турецкими ПВО Российского СУ-24 прошёл пикет протеста. Участники пикета закидали посольство краской и камнями. См. также Российско-турецкие отношения Список дипломатических представительств в Москве Посольство России в Турции Примечания Ссылки Сайт посольства в Москве. Сайт консульства в Казани.