NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Gorkipark

Het Gorkipark (Russisch: Центральный Парк Культуры и Отдыха им. Горького; Tsentralny Park Koeltoery i Otdycha im. Gorkogo) is een amusementspark in het centrum van Moskou. Het park ligt aan de rechteroever van de Moskva, aan de Krymski Val, in het district Zamoskvoretsje. Het ontstond in 1928 toen enkele grote tuinen (onder andere die van het voormalige Golitsynziekenhuis) werden samengevoegd. Het heeft een oppervlakte van 1,2 vierkante kilometer. In 1932 werd de eerste lijn van de kinderspoorwegen hier aangelegd. Volgens dit typische Oostblok-concept konden kinderen, onder begeleiding van volwassenen, met alle facetten van de spoorwegen kennismaken. Het traject was geëlektrificeerd en 528 meter lang. Het treintje heeft tot 1939 gereden. De attracties zijn tamelijk kleinschalig. Het park is veel kleiner dan bijvoorbeeld Tivoli. Al met al doet het eerder aan een kermisterrein denken dan aan een attractiepark. De meeste Moskovieten zien het park vooral als een rustpunt in de drukke stad. Er zijn onder andere draaimolens, schiettenten en een klein reuzenrad. Ook kan de bezoeker foto's maken van halftamme dieren, waaronder tijgers en apen. Voorts staat er een testmodel van het Sovjet-ruimteschip Boeran. 's Winters wordt een aantal lanen onder water gezet, waardoor een ijsbaan ontstaat. Verwijzingen Het park speelt een rol in het boek Gorky Park van Martin Cruz Smith uit 1981. In 1983 verfilmd als Gorky Park en in 1989 in het Nederlands verschenen als Moord in Gorki Park. Het nummer Wind of Change van Scorpions uit 1991 begint met de tekst Follow the Moskva/Down to Gorky Park.
Parcul Gorki din Moscova

Parcul Central de Cultură și Recreație Gorki (în rusă Центральный парк культуры и отдыха (ЦПКиО) имени Горького / Țentralnîi park kulturî i otdîha imeni Gorkogo; AFI: [tsɨnˈtralʲnɨj ˈpark kʊlʲˈturɨ i ˈoddɨxə ˈimɪnɪ ˈɡorʲkava]) este un parc aflat în centrul Moscovei, numit în cinstea lui Maxim Gorki. A fost inaugurat în august 1928. Se află la coordonatele 55°43′52″N 37°36′12″E. Istorie Parcul Gorki, aflat la Krîmskii Val, din partea cealaltă a râului Moskva față de stația de metrou Park Kulturî, a fost deschis în 1928. Parcul a fost construit după schița lui Konstantin Melnikov, un arhitect rus avangardist, și a cuprins grădinile vechiului Spital Golițin și ale Palatului Neskucinîi, acoperind 300 de acri (120 hectare) de-a lungul râului. Istoria Grădinii Neskucinîi începe în 1753, când a fost ridicată în zona dintre Kalujskaia Zastava și proprietățile învecinate râului Moskva. Zona învecinată grădinii a fost lipsită de atenție până în anii 1920. Inițial a fost acoperită de parcuri, câmpii și grădini de legume deținute de cei din imediata vecinătate. A devenit o pustietate până la finele secolului al XI-lea și a servit ca groapă de gunoi. Prima Expoziție a Industriei, Agriculturii și Tehnologiei Rusești a fost deschisă în 1923 pe terenul curățat în cursul zilelor comuniste de muncă în folosul comunității. Note
Парк Горки

Централни парк културе и одмора Горки (рус. Центральный парк культуры и отдыха имени Максима Горького) јесте централни парк у Москви, именован по Максиму Горком. Августа 2018. прослављена је 90. годишњица парка. Парк Горког, који се налази у Кримском валу и налази се прекопута реке Москве од метро станице Парк Култури, отворен је 1928. Парк је прављен по плану Константина Мелникова, надалеко познатог совјетског авангардног и конструктивистичког архитеке. Реконструкција Године 2011. обављена је велика реконструкција. Нови директор Централног парка културе и одмора Сергеј Капков срушио је око 100 атракција и нелегалних објеката. На месту срушених објеката постављено је више од две хиљаде квадратних метара нове асфалтне коловозне траке и постављено 1,9 хектара нових травњака и цветних леја. Сви објекти и конструкције за вожње, осим једн, вртешке, уклоњени су како би се место претворило у рекреативну зону. Притом су очишћене напуштене зграде, колица, шатори, рекламне конструкције и атракције. Започета је обнова споменика, чишћење бара и допремање земље и траве. Парк Горког је трансформисан за неколико месеци, поставши први руски парк који је сада могао да се такмичи са водећим светским парковима. Клизалиште од 15.000 квадратних метара, са одвојеним зонама за децу, хокеј, плес и опште клизање, званично је отворено у децембру 2011. године. Током зиме у склопу клизалишту функционише школа клизања Алексеја Јагудина. Убрзо након што је преузео парк, Сергеј Капков је именован за министра у Влади Москве и шефа Одељења за културно наслеђе. Олга Захарова је од тада заменила Сергеја Капкова и до сада је на истој функцији. У књижевности и уметности Река и парк Москва се помињу у песми Wind of Change немачког хард рок бенда Scorpions. Роман и филм Парк Горки се зове по парку. Галерија Референце Спољашње везе
Gorkijparken

Gorkijparken (ryska: Центральный парк культуры и отдыха им. Горького, Centrala Maxim Gorkijparken för kultur och rekreation), öppnad 1928, är en stor park i centrala Moskva i Ryssland. Större delen av parken är nöjespark. Gorkijparken ligger vid Moskvafloden, mellan Trädgårdsringen och Sparvbergen. Parken är uppkallad efter den ryske författaren Maksim Gorkij. I Gorkijparken finns ett tivoli med ett trettiotal åkattraktioner, och en av testenheterna från rymdfärjeprogrammet Buran, där barn kan uppleva en "rymdfärd". Det finns också lekområden för barn, en konsertarena och små sjöar med båtuthyrning. Vintertid spolas en del av parken (18 000 kvadratmeter) till en populär skridskobana. Gorkijparken i populärkulturen Parken nämns i den tyska rockgruppen Scorpions sång "Wind of Change". Parken nämns i Lars Winnerbäcks sång "Jag fattar ingenting". Gorkijparken är även titeln på en roman av Martin Cruz Smith, liksom på en filmatisering av denna. Den sovjetiska (senare ryska) hårdrocksgruppen Gorky Park (Park Gorkovo) tog sitt namn från parken. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Gorkijparken.
Центральний парк культури та відпочинку імені Горького

Центральний парк культури та відпочинку імені Горького (скорочено ЦПКтаВ або Парк Горького) — парк культури і відпочинку, рекреаційна зона, один з найбільших та найпопулярніших в місті Москва. Історія Партерна частина парку з'явилася в 1923 році після організації на цій території Всеросійської сільськогосподарської виставки (ВСХВ), планування якої від входу до Нескучного саду виконав архітектор-авангардист Костянтин Мельников. ЦПКтаВ було відкрито 12 серпня 1928 року, в 1932-му парку присвоїли ім'я письменника Максима Горького. У різний час проектуванням парку займалися Ель Лисицький і Олександр Власов. Арка головного входу зведена в 1955 році за проектом архітектора Георгія Щуко. В 2011 році розпочато комплексну реставрацію громадського простору, що триває й досі. До його складу входять Нескучний сад, Воробйові гори та Музеон. Загальна площа території парку становить 219,7 га. Примітки Посилання www.park-gorkogo.com — офіційний сайт Парк Горького
107-й арсенал ГРАУ

107-й арсенал ГРАУ (рос. 107-й арсенал ГРАУ МО РФ) — арсенал Головного ракетно-артилерійського управління (ГРАУ) Міністерства оборони РФ, побудований поряд з містом Торопець Тверської області Росії. Умовне найменування — військова частина 54169-ТТ (-42), колишнє найменування (до 2014) — в/ч 11777. Історія У 2012 році в РФ розпочалась програма вдосконалення системи зберігання боєприпасів, щоб уникнути їх зберігання просто неба. На цю програму було виділено фінансування у розмірі 90 млрд рублів. Міністр оборони Сергій Шойгу заявив, що за цією програмою у 2015 році планувалось побудувати 454 сховища у 13 арсеналах. Заявлялось, що нові сховища матимуть чотирирівневу систему безпеки з інтелектуальним управлінням, в тому числі модернізувався і 107-й арсенал. На будівництво сховищ на його території було виділено 3,5 млрд рублів Під час будівництва декларувалась відповідність самим високим світовим стандартам, у тому числі мінімізація ризиків терористичних актів та відповідність екологічним вимогам У 2018 році арсенал було модернізовано і додатково проінспектовано заступником міністра оборони РФ генералом Дмитром Булгаковим, який зазначив, що арсенал «дозволяє укрити запаси ракет і боєприпасів від зовнішнього впливу та забезпечити їх збереження та вибухопожежобезпечність. Повне завантаження кожного сховища арсеналу складає до 240 тонн». Поряд зі сховищами арсеналу було побудовано житловий комплекс блокового типу, який розрахований на розміщення 200 військовослужбовців, обладнаний сауною, спортзалом та кімнатою духовного виховання. У квітні 2019 року начальник арсеналу полковник Келлерман Євген Олександрович публічно доповідав міністру оборони РФ про введення в експлуатацію 19 нових сховищ загальною площею 22 тис. м², обладнаних пожежною та охоронною сигналізаціями. Атака 18 вересня 2024 У ніч на 18 вересня 2024 арсенал був атакований, внаслідок чого розпочалась пожежа з наступною детонацією боєприпасів, пізніше з'явились супутникові знімки на яких помітно сильні пошкодження складу Місцева влада повідомила про падіння уламків кількох дронів. Разом з тим, частина очевидців повідомила про звук реактивного двигуна безпосередньо перед атакою. Див. також Арсенали Росії Примітки Посилання 107-й арсенал ГРАУ.
Bitka pri Kursku

Bitka pri Kursku ali nemško Unternehmen Zitadelle [Operacija Citadela] je bila največja tankovska bitka v zgodovini. Odvijala se je poleti 1943 med vojskama Nemčije in Sovjetske zveze. Bitka pri Kursku velja za del preobrata 2. svetovne vojne, poleg nemško-italijanskega poraza maja 1943 v Severni Afriki in izgubljeni nemški bitki za Stalingrad od avgusta 1942 do februarja 1943 (Friedrich Paulus). Po bitki pri Kursku je Rdeča armada začela s prodorom in osvobajanjem proti Zahodni Evropi. Glej tudi seznam bitk Opombe Zunanje povezave THE KURSK BATTLE IN IMAGES - PART I Arhivirano 2019-09-13 na Wayback Machine. (angleško) Battle of Kursk Arhivirano 2009-09-16 na Wayback Machine., a lot of information on the official website of the Ministry of Defense of Russian Federation. (rusko) Remson, Andrew and Anderson, Debbie. »Mine and Countermine Operations in the Battle of Kursk«, 25. april 2000 (Prepared for the U.S. Army Communications-Electronics Command) (angleško) A Review Essay: Books on the Battle of Kursk Arhivirano 2014-09-11 na Wayback Machine. (angleško) The Battle of Kursk: Myths and Reality (angleško) Kursk battle map (angleško) Battle of Kursk on the Web (directory) Arhivirano 2007-09-30 na Wayback Machine. (angleško) »Soviet Defensive Tactics at Kursk, July 1943« Arhivirano 2008-03-06 na Wayback Machine. by Col. David M. Glantz for the Combat Studies Institute (1986) (angleško) Kursk - Raw Data to Download Arhivirano 2012-12-08 at Archive.is Information from the US Army KOSAVE II study on the southern face battle. (angleško)
Moskvas statsuniversitet

Moskvas statsuniversitet eller M. V. Lomonosov Moskva statsuniversitet (russisk: Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова, ofte forkortet МГУ, MSU, MGU) er et offentligt forskningsuniversitet i Moskva. Det er det største og et af de ældste universiteter i Rusland, grundlagt den 23. januar (12. januar efter den julianske kalender) 1755 af Mikhail Lomonosov. I sovjettiden blev universitetet i 1940 opkaldt efter Lomonosov og givet navnet Lomonosov Universitet. MGU har 15 forskningsinstitutter, 43 fakulteter og mere end 300 afdelinger. Universitetet har mere end 36.000 studerende og ca 4.000 aspirantstuderende. MGU huser alt i alt omkring 50.000 mennesker. På fakulteterne og forskningscentrene arbejder 4.000 professorer og lærere og omkring 5.000 forskere. Hjælpe- og vedligeholdelsespersonale består af omkring 15.000 mennesker. Siden 1992 har MGU's rektor været doktor Viktor Antonovitj Sadovnitjij. I henhold til QS World University Rankings for 2019 er universitetet den højest rangerede uddannelsesinstitution i Rusland. Universitets hovedbygning, tæt ved Spurvebakkerne, er en af de "Syv Søste" i Moskva og var med sine 240 meter indtil 1990 Europas højeste bygning og er fortsat verdens højeste uddannelsesbygning. Referencer Eksterne henvisninger Moscow State University – Officiel website (engelsk) MechMath department – Uofficiel website (russisk) Journalism department Arkiveret 28. marts 2007 hos Wayback Machine – Uofficiel website (russisk)
Staatsuniversiteit van Moskou

De Staatsuniversiteit van Moskou of Lomonosov-universiteit (Russisch: Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова (МГУ), Moskovski gosoedarstvenni oeniversitet imeni M. V. Lomonosova), vaak afgekort tot MGOe, is de grootste universiteit van Rusland. Deze universiteit is gesticht in 1755 en is daarmee de oudste van Rusland die onafgebroken heeft bestaan. De universiteit draagt sinds 1940 de naam van Michail Lomonosov, die het initiatief nam tot de oprichting. Aan de universiteit zijn 4000 docenten verbonden (data uit 2004), die les geven aan 31.000 studenten. De universiteit kent 29 faculteiten en 15 onderzoekscentra. De rector magnificus is Viktor Sadovnitsji. Het huidige hoofdgebouw werd ontworpen door de architect Lev Roednev. Het is een van de Zeven Zusters, de wolkenkrabbers die na de Tweede Wereldoorlog als machtssymbolen in opdracht van Jozef Stalin gebouwd werden. Het was na de bouw in 1949 met een hoogte van 240 meter het hoogste gebouw van de wereld buiten New York, en bleef tot 1988 het hoogste gebouw van Europa. Bekende oud-studenten Michail Bakoenin Boris Berezovski Sergej Boelgakov Oleg Deripaska Jegor Gajdar Michail Gorbatsjov Ion Iliescu Aleksej Jermolov Wassily Kandinsky Olga Ladyzjenskaja Olia Lialina Andrej Kolmogorov Andrej Korotajev Lev Landau Aleksandr Oparin Jevgeni Primakov Andrej Sacharov Otto Schmidt Sergej Stanisjev Nikolaj Troebetskoj
Universidade Estatal de Moscovo

Universidade Estatal de Moscovo (português europeu) ou Moscou (português brasileiro), (em russo: Московский Государственный Университет имени М. В. Ломоносова) é uma das universidades mais antigas e renomadas da Rússia, ao lado da Universidade Russa da Amizade dos Povos e da Universidade Estatal de São Petersburgo. Foi criada em 1755 e em 1940 recebeu o nome de Lomonosov, importante acadêmico russo. Entre os ganhadores do Prêmio Nobel encontram-se membros que mantiveram alguma espécie de relação com a academia a Universidade Estatal de Moscou é a melhor da Rússia e de todo o Leste Europeu, estando sempre classificada entre as 150 melhores do mundo de acordo com o ranking da QS. Uma das instituições mais polivalentes, antigas e respeitadas da Rússia. Seu sistema bibliotecário é um dos maiores da Rússia, com aproximadamente de 9 milhões de livros, dentre os quais 2 milhões em línguas estrangeiras. A universidade tem mais de 47 mil estudantes matriculados e recebe cerca de 4 mil estudantes de outras nacionalidades, em sua maioria americanos, africanos e asiáticos, todos os anos. O prédio principal da Universidade de Moscou é um arranha-céu, actualmente o 117º mais alto do mundo, com 240 metros (787 pés). Foi concluído em 1953 e tem 36 andares. Cursos São cursos disponibilizados pela Universidade: Engenharia Mecânica Matemática Matemática aplicada Física Química Biologia Bioengenharia Bioinformática Ciências do solo Medicina Engenharia física Engenharia química História Filologia Filosofia Economia Direito Jornalismo Psicologia Artes Sociologia Administração Pública Ciências políticas Artes cênicas Administração Ex-alunos ilustres Lev Vygotsky foi um psicólogo, proponente da Psicologia cultural-histórica. Nikolai Jukovski foi um cientista russo, considerado fundador da aero- e hidrodinâmicas modernas. Pafnuti Tchebychev matemático russo. Andrei Kolmogorov participou das principais trabalhos científicos do século XX em probabilidade e estatística. Grigory Barenblatt matemático russo. Israel Gelfand matemático russo e grande algebrista nos espaços de Banach Antonio Paim, filósofo e historiador da filosofia brasileira. Medallha Fields Sergei Novikov ganhador da medalha Fields de 1970. Grigory Margulis Vladimir Drinfeld Maxim Kontsevich Vladimir Voevodsky Andrei Okounkov Prêmios Nobel de Física Igor Tamm Ilya Frank Vitaly Ginzburg Vencedores do Prêmio Nobel de Química Nikolai Nikolaevich Semenov Laureados no Prêmio Nobel da Paz Andrei Sakharov Mikhail Gorbatchov foi o 8º presidente soviético e ganhador do prêmio nóbel da Paz de 1990. Ver também Lista dos maiores arranha-céus do mundo Referências Ligações externas Página oficial (em russo)
Moskvauniversitetet

Moskvauniversitetet (fullständigt namn Moskvas statliga universitet uppkallat efter Lomonosov, ryska: Московский государственный университет имени М. В. Ломоносова, förkortat МГУ, MGU) är Rysslands största universitet, grundat 25 januari (12 januari g.s.) 1755 genom ett dekret av tsaritsan Elisabet. Vid universitetet finns 4 000 akademiker anställda, samt 15 000 övrig personal. Det finns 40 000 studenter och 7 000 forskarstuderande (2010). Universitetsbyggnadens centraltorn är 240 meter och 36 våningar högt, och var Europas högsta byggnad mellan 1953 och 1990, innan Messeturm i Frankfurt stod färdigt. Det är Rysslands främsta lärosäte. Det rankades på 194:e plats i världen i Times Higher Educations ranking av världens främsta lärosäten 2018. Historia Efter att ha grundats 25 januari 1755 påbörjades verksamheten vid universitetet 26 april samma år. Från början hade man sina lokaler i nuvarande Statens historiska museum vid Röda torget, men flyttades av Katarina den stora till lokaler vid Mochovajagatan, vilka man ännu finns kvar i. 25 januari firas än idag som "Studenternas dag" i Ryssland. Till universitet hör idag över 600 byggnader och bara i Moskva huserar man på totalt 206 hektar mark. Se även Stalins sju systrar Referenser Noter Externa länkar Moskvauniversitetet: Officiell webbplats
Novogolskoye

Novogolskoye (Russian: Нового́льское) is a rural locality (a selo) and the administrative center of Novogolskoye Rural Settlement, Gribanovsky District, Voronezh Oblast, Russia. The population was 709 as of 2010. There are 10 streets. Geography Novogolskoye is located 51 km west of Gribanovsky (the district's administrative centre) by road. Zarechye is the nearest rural locality. References
Новогольское

Новогольское — село в Грибановском районе Воронежской области. Административный центр Новогольского сельского поселения. Население Улицы Известные уроженцы Быков, Иван Романович (1913—1945) — советский военнослужащий, старший сержант. Полный кавалер ордена Славы. Примечания Ссылки Новогольское (село) Архивная копия от 12 января 2016 на Wayback Machine
Новогольське

Новогольське (рос. Новогольское) — село у Грибановському районі Воронезької області Російської Федерації. Населення становить 709 осіб (2010). Входить до складу муніципального утворення Новогольське сільське поселення. Історія Населений пункт розташований у історичному регіоні Чорнозем'я. За даними на 1859 рік у державному селі Новогольське (Новогальське) Новохоперського повіту Воронізької губернії мешкало 2388 осіб (1136 чоловіків та 1252 жінки), налічувалось 370 дворів, діяла православна церква. Станом на 1886 рік у селі, центрі Новогольської волості Новохоперського повіту, населення становило 2758 осіб, налічувалось 383 двори, діяли православна церква, школа, 3 лавки, відбувались 2 ярмарки на рік. За переписом 1897 року кількість мешканців зросла до 3665 осіб (1814 чоловічої статі та 1851 — жіночої), з яких 3665 — православної віри. За даними на 1900 рік населення зросло до 4097 осіб (2088 чоловічої статі та 2009 — жіночої), налічувалось 504 дворових господарства. Від 1935 року належить до Грибановського району, спочатку в складі Центрально-Чорноземної області, а від 1934 року — Воронезької області. Згідно із законом від 15 жовтня 2004 року входить до складу муніципального утворення Новогольське сільське поселення. Населення Примітки
Borissoglebsk

Borissoglebsk - Борисоглебск (rus) - és una ciutat de l'óblast de Vorónej, a Rússia. Història Borissoglebsk fou creada a mitjan segle xvii i porta el nom dels sants russos Sant Borís i Sant Gleb. Fills il·lustres Anton Suixkévitx (1889-1961), matemàtic Ciutats agermanades Delmenhorst, Alemanya
Borisoglebsk

Borisoglebsk (Борисогле́бск) je ruské město ve Voroněžské oblasti, ležící 200 km východně od Voroněže na řece Vorona (přítok Chopjoru). Žije v něm přes šedesát tisíc obyvatel. Historie Byl založen roku 1646 (podle jiných údajů 1698) jako opěrný bod proti Tatarům. Původně se jmenoval Pavlovsk, roku 1704 dostal současné jméno podle pravoslavných svatých Borise a Gleba. Roku 1779 byl povýšen na město a stal se sídlem újezdu, roku 1781 mu byl udělen znak. Ekonomika Borisoglebsk se nachází v černozemním pásu Ruska, známém produkcí obilí, a je centrem potravinářského průmyslu: město má pivovar, pekárnu a masokombinát. V okolí jsou dubové lesy a zpracovává se dřevo, významný je závod Borchimmaš, vyrábějící armatury pro petrochemický průmysl. Město je důležitou křižovatkou říční a železniční dopravy, má loděnici a lokomotivní depo. Nachází se zde škola pro vojenské letce, založená roku 1922, a letecká základna. V Borisoglebsku také sídlí pedagogická fakulta Voroněžské univerzity, město má divadlo a výtvarnou galerii. Významnou historickou památkou je Uspenský chrám. Zajímavost Podle města je pojmenována ruská jaderná ponorka K-496 Borisoglebsk. Rodáci Mitrofan Ivanovič Nědělin – velitel sovětského raketového vojska Nikolaj Rybnikov – herec Partnerská města Delmenhorst (Německo Německo) Blansko (Česko Česko) Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Borisoglebsk na Wikimedia Commons http://www.on-walking.com/world/borisoglebsk http://www.mojgorod.ru/voronezh_obl/borisglebsk/index.html
Borisoglebsk

Borisoglebsk (russisk: Борисогле́бск, tr. Borisoglébsk) er en by i Voronezj oblast i Rusland. Den ligger ved floden Vorona, nær samløbet med floden Khopjor, omkring 200 km øst for Voronezj. Borisoglebsk har 57.682 (2025) indbyggere. Borisoglebsk blev grundlagt i 1698 . Den er opkaldt efter de russiske helgener Boris og Gleb. Borisoglebsk flybase ligger 6 km øst for byen. Kendte personer fra Borisoglebsk Ivan Fioletov – kendt bolsjeviksk revolutionær Venskabsby Delmenhorst i Tyskland Referencer Eksterne henvisninger
Borissoglebsk

Borissoglebsk (en russe : Борисоглебск) est une ville de l'oblast de Voronej, en Russie, et le centre administratif du raïon de Borissoglebsk. Sa population s'élevait à 59 864 habitants en 2020. Géographie Borissoglebsk s'étend sur la rive gauche de la rivière Vorona, près de sa confluence avec la rivière Khoper. Elle se trouve à 202 km à l'est de Voronej et à 571 km au sud-est de Moscou. Histoire Borissoglebsk fut créée au milieu du XVIIe siècle et porte les noms des saints russes Boris et Gleb. Le fameux bolchévik Ivan Fioletov, l'un des 26 commissaires de Bakou, était né à Borissoglebsk. En janvier 1906, Maria Spiridonova, une militante du Parti socialiste révolutionnaire, assassina l'inspecteur général de police G.N. Loujenovski à la gare de Borissoglebsk. En 1923, une école militaire de l'Air fut établie à Borissoglebsk, où de nombreux aviateurs soviétiques apprirent à piloter : Alexeï Baliasnikov, Valeri Tchkalov, Viktor Talalikhine ou Alexandre Routskoï. De 1954 à 1957, Borissoglebsk fit partie de l'oblast de Balachov. En juillet 2025, l'aérodrome militaire de la ville, « base d’attache des avions ennemis Su-34, Su-35S et Su-30SM », est frappé par les forces spéciales ukrainiennes. Population Recensements ou estimations de la population Notes et références Liens externes (ru) Informations sur Borissoglebsk (ru) <Gorod Moj› informatique bureau consultatif (ru) Cartes topographiques Portail d'affaires Borissoglebsk et catalogue des entreprises de la ville Portail de la Russie