Jakovlev Jak-141

Jakovlev Jak-141 (V kódu NATO: "Freestyle") bylo nadzvukové, víceúčelové bojové letadlo s technologií V/STOL (vertical take-off and landing), které poprvé vzlétlo 9. března 1987 jako prototyp 48-2. Jeho vývoj trval poměrně dlouhou dobu, tedy od roku 1975 po rok 1991. Byly sestrojeny čtyři prototypy tohoto letadla: Prototyp 48-0 – prototyp určený k neletovým zkouškám a ke kontrole integrovaných systémů Prototyp 48-1 – rovněž neletový prototyp určený ke zkouškám výkonnosti motorů Prototyp 48-2 – určený k letovým zkouškám a byl představen na letecké výstavě ve Farnborough (1992) a Moskvě (1993) Prototyp 48-3 – rovněž určen k letovým zkouškám, poprvé představen na Moskevské letecké výstavě v roce 1993 Financování projekt spolu a testů na letadlové lodi Admiral Gorškov bylo ukončeno na konci roku 1991, kdy došlo k nehodě při přistávání a prototyp vybuchl – pilot se dokázal katapultovat. Později po přehodnocení ministerstvem obrany byl projekt znovu spuštěn. Byla navržena i pozemní verze Jak-141M s lepším motorem, výzbrojí a s charakteristikami stealth. Jak-141 byl vybaven automaticky katapultovacím sedadlem Zvezda K-36, podobným jakým byl vybaven i Jak-38. Jak-141 je rovněž vybaven laserovým naváděním raket. Má trojnásobně zálohovaný systém FBW (Fly-by-wire) ke koordinaci motoru s tryskami pro zlepšený kolmý vzlet a přistání. Je také vybaven identifikátorem IFF (Identification friend or foe) a modifikovaným radarem IRST S-31E2KOLS. Tímto radarem jsou také vybaveny stíhačky MiG-29. Spolupráce s Lockheedem V září 1991 oznámila ruská vláda zastavení vývoje z finančních důvodů. Jakovlev začal jednání s několika zahraničními partnery, kteří by mohli pomoci program financovat. Společnost Lockheed Corporation, která v té době vyvíjela X-35 pro americký program Joint Strike Fighter, se přihlásila a s její pomocí byl letoun 48-2 vystaven na letecké přehlídce ve Farnborough v září 1992. Jakovlev oznámil, že dosáhl dohody s Lockheedem o financování ve výši 385 až 400 milionů dolarů na tři nové prototypy a další statický testovací letoun pro testování vylepšení konstrukce a avioniky. Plánované úpravy pro navrhovaný Jak-41M zahrnovaly zvýšení vzletové hmotnosti STOL na 21 500 kg. Jeden z prototypů měl být dvoumístný cvičný stroj. Ačkoli již nebyly letuschopné, oba stroje 48-2 a 48-3 byly vystaveny na moskevské letecké přehlídce v roce 1993. Uživatelé Sovětský svaz Sovětské námořnictvo – Sovětské námořní letectvo Specifikace Technické parametry Posádka: 1 Délka: 18,3 m Rozpětí: 10,1 m Výška: 5 m Nosná plocha: 31,7 m² Hmotnost prázdného letadla: 11 650 kg Maximální vzletová hmotnost: 19 500 kg Pohonná jednotka: 1 × dvouproudový motor Sojuz R-79V-300 s maximálním tahem 88,25 kN, s přídavným spalováním 152 kN 2 × zdvihový proudový motor Rybinsk RD-41 o tahu 40,2 kN Objem palivových nádrží: 4 400 kg Přídavné palivové nádrže: 1 750 kg Výkony Maximální rychlost: 1 800 km/h ve výšce 11 000 m (1,7 M) Maximální rychlost při zemi: 1 250 km/h (1,02 M) Operační dostup: 15 000 m Dolet: 2100 km Délka vzletu: 30-100 m Délka přistávání: 240 m Výzbroj Rakety „Vzduch-vzduch“ R-27, R-33, R-40, R-60, R-73 Rakety „Vzduch-zem“ Ch-31A, Ch-35, Ch-25MP, Ch-25MTRL, Ch-25MP Kanón GŠ-30-1 se 120 náboji Byl schopen nést i nukleární pumu Odkazy Reference Literatura Bill Gunston, Yefim Gordon. Yakovlev aircraft since 1924. Putnam Aeronautical Books, 1997. John William Ransom Taylor. Helicopters and VTOL aircraft. Doubleday, 1968. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jakovlev Jak-141 na Wikimedia Commons http://www.enemyforces.net/aircraft/yak141.htm Archivováno 20. 6. 2014 na Wayback Machine. http://www.military.cz/russia/air/jak/Jak-141/jak-141.htm http://forum.valka.cz/viewtopic.php/t/2043 http://two-s.blogspot.sk/2009/07/lietadlo-zbavene-neba-alebo-starosti-z.html