NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Szczukinskaja

Szczukinskaja (ros. Щукинская) – stacja moskiewskiego metra linii Tagańsko-Krasnopriesnieńskiej (kod 125). Nazwa stacji pochodzi rejonu Szczukino w północno-zachodnim okręgu administracyjnym Moskwy, gdzie jest położona. Wyjścia prowadzą na ulice Nowoszczukinskaja i Marszałka Wasilewskiego. Wystrój Stacja jest trzykomorowa, jednopoziomowa, posiada jeden peron. Stacja posiada dwa rzędy 26 kolumn pokrytych szarym i żółtym marmurem. Ściany nad torami pokryto anodyzowanym aluminium przypominającym brąz. Podłogi wyłożono ciemnym granitem i szarym marmurem. Bibliografia Oficjalna strona Moskiewskiego Metra. [dostęp 2011-03-29]. (ang. • ros.). Linki zewnętrzne Strona Moskiewskiego Metra o stacji Szczukinskaja Strona metro.ru o stacji Szczukinskaja (ros.) Linia Tagańsko-Krasnopriesnieńska na UrbanRail.Net
Estação Shchiukinskaia

Shchiukinskaia (em russo: Щукинская) é uma das estações da linha Tagansko-Krasnopresnenskaia (Linha 7) do Metro de Moscovo, na Rússia. Estação «Shchiukinskaia» está localizada entre as estações «Oktiabrskoie Pole» e «Tuchinskaia». Referências Ligações externas «Metro de Moscovo, site oficial.» (em russo)
Щукинська (станція метро)

«Щукинська» (рос. Щукинская) — станція Тагансько-Краснопресненської лінії Московського метрополітену. Розташована між станціями «Спартак» і «Тушинська», на північному заході Москви. Станція відкрита в 1975 у складі черги «Октябрське поле» — «Планерна». Назва — по району Щукино, в якому станція розташована. Вестибюлі й пересадки Станція має два виходи у місто: Південний вихід має три ескалатори типу ЛТ-5. Є турнікети і на вхід, і на вихід. Північний вихід має лише сходи. Є турнікети і на вхід, і на вихід. Наземні вестибюлі відсутні. Вихід по підземних переходах на вулиці Маршала Василевського, Академіка Бочвара, Щукинську, Новощукинську. В оздобленні стін підземних вестибюлів використано рожевий мармур. Біля північного виходу знаходиться кінцева зупинка великої кількості автобусних маршрутів і великий трамвайний вузол. Це пов'язано з тим, що до відкриття станції «Строгіно» «Щукинська» була фактично єдиною доступною жителям величезного житлового району Строгіно станцією метро, ​​не перебуваючи при цьому у зоні крокової доступності від району. Технічні характеристики Конструкція станції — колонна типрогінна станція мілкого закладення (глибина закладення — 13 м). На станції — 80 залізобетонних колон із кроком 4 м. Колійний розвиток Станція без колійного розвитку. Оздоблення Колони оздоблені сіро-жовтим мармуром «газган» і прикрашені алюмінієвими вставками. Підлога викладена темним гранітом і сірим мармуром. Колійні стіни облицьовані листами анодованого алюмінію (така обробка вперше була застосована в московському метро саме на «Щукинській»; аналогічну обробку мають колійні стіни на станції «Владикіно»). У березні 2002 пасажиропотік по входу становив 91 тис. осіб. Пересадки На станцію МЦД-2 Щукинська Автобуси: 60, 100, 105, 137, 253, 310, 460, 638, 640, 681, 687, 798, 800, П115; Трамваї: 10, 15, 21, 28, 30, 31 Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Щукинська (станція метро) Щукинська. Офіційний сайт Московського метрополітену. Архів оригіналу за 18 жовтня 2013. Процитовано 23 листопада 2013. (рос.) «Щукинська» на сайті metro.ru [Архівовано 26 грудня 2013 у Wayback Machine.] (рос.) «Щукинська» на сайті news.metro.ru [Архівовано 14 серпня 2004 у Wayback Machine.] (рос.)
Okťabrskoje Pole (stanice metra v Moskvě)

Okťabrskoje Pole (rusky Октябрьское Поле) je stanice moskevského metra na sedmé lince, v Severozápadním administrativním okruhu. Její název je v překladu doslova „Říjnové pole“, což je původní název Chodynského letiště. V letech 1991 až 1992 existovaly plány stanici přejmenovat podle současného jména letiště, avšak se neujaly. Ze stanice je možno bezplatně přestoupit na dvě stanice na Moskevském centrálním okruhu – Zorge a Panfilovskaja. Charakter stanice Okťabrskoje Pole je typickou hloubenou podzemní stanicí, vybudovanou podle unifikované koncepce; její ostrovní nástupiště je podpíráno dvěma řadami sloupů (obložené hliníkem), stěny za nástupištěm potom tvoří mramor, který je na některých místech prokládaný reliéfy mnohých autorů, vytvořených v duchu socialistického realismu. Z každého konce nástupiště vycházejí po pevných schodištích výstupy do dvou vestibulů; ty ústí k ulicím Narodnogo Opolčenija a Maršala Birjuzova. Stanice byla zprovozněna 30. prosince 1972 a denně ji využije 75 910 lidí. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Okťabrskoje pole na Wikimedia Commons Profil stanice na stránkách Mymetro.ru (rusky) Fotogalerie na stránkách Metrowalks.ru (rusky) Fotografie stanice na stránce news.metro.ru
Oktyabrskoye Pole

Oktyabrskoye Pole (Russian: Октябрьское Поле) is a station on the Tagansko-Krasnopresnenskaya Line of the Moscow Metro. The station was opened on 30 December 1972 as part of the Krasnopresnenskiy radius, and for exactly three years it was the original terminus of the Krasnopresnenskaya Line. The station received its name from a nearby locality which was initially known as Voyennoye Pole (Military Field) and as Oktyabrskoye Pole (October Field, named after October Revolution) since 1922, during the Soviet era. Designed by Nina Alyoshina and L. Zaitseva, the station features a typical pillar-trispan "Novaya Sorokonozhka" design, with polygonal aluminium coated pillars and walls with bright-grey coloured marble decorated with anodized aluminium artworks (artists Bodnieks and Rysin). The floor is coated white marble except for the area around the pillars where it gives way to black granite. The two vestibules are interlinked with subways that allow access to Narodnogo Opolcheniya Street (Russian: улица Народного Ополчения) and Marshala Biryuzova Street (Russian: улица Маршала Бирюзова). The station has a daily passenger flow of 75,910 people. External links Yuri Gridchin's Site. KartaMetro.info — Station location and exits on Moscow map (English/Russian)
Oktiabrskoïe Pole (métro de Moscou)

Oktiabrskoïe Pole (en russe : Октя́брьское по́ле et en anglais : Oktyabrskoye Pole) est une station de la ligne Tagansko-Krasnopresnenskaïa (ligne 7 mauve) du métro de Moscou, située sur le territoire du raïon Chtchoukino dans le district administratif nord-ouest de Moscou. Situation sur le réseau Établie en souterrain, à 9 mètres sous le niveau du sol, la station Oktiabrskoïe Pole est située au point 0111+63 de la ligne Tagansko-Krasnopresnenskaïa (ligne 7 mauve), entre les stations Chtchoukinskaïa (en direction de Planernaïa) et Polejaïevskaïa (en direction de Kotelniki). Histoire La station tient son nom de celui du champ Oktiabrskoïe Pole (jusqu'en 1922 - Voennoe pole, la partie ouest de l'ancien Khodynskoye Pole, ce dernier tenant son nom du petit cours d'eau, la Khodynka, qui coule à cet endroit), qui signifie littéralement « champs d'Octobre » en français - une étendue à l'ouest de la petite rocade du chemin de fer de Moscou, utilisée en XIXe - début du XXe siècle comme champs de manœuvres de l'armée impériale, inclus dans le territoire de la capitale en 1937. Mise en service le 30 décembre 1972, comme la 96e station du métro de Moscou, la station est l’ouvre de l'architecte Nina Alechina (1924-2012) et designers lettons Džems Bodnieks (1910-1987) et Haims Risins (1911-1998). Services aux voyageurs Accès et accueil Les escaliers de la plate-forme mènent à des passages souterrains sous la rue du maréchal Biriouzov (Улица Маршала Бирюзова). Les sorties des voitures de tête et de queue sont situées sur les côtés opposés de la rue Narodnogo opoltchenia [Улица Народного Ополчения - qui signifie littéralement « rue de la milice populaire » en français]. Desserte Intermodalité La station est desservie par les lignes de bus 26, 39, 100, 105, 253, 300, 681, 691, 800, et par les lignes du trolleybus 59 et 61. Notes et références Voir aussi Articles connexes Transcription du russe en français Liste des stations du métro de Moscou Métro de Moscou Ligne Tagansko-Krasnopresnenskaïa (ligne 7 mauve) Liens externes (ru) « Site officiel du métro de Moscou » Portail du métro Portail de Moscou
Oktjabr'skoe Pole

Oktjabr'skoe pole (in russo Октя́брьское По́ле?), che letteralmente significa Campo d'Ottobre, è una stazione della Metropolitana di Mosca, situata sulla Linea Tagansko-Krasnopresnenskaja. La stazione fu inaugurata il 30 dicembre 1972 come parte del ramo Krasnopresnenskij, e per esattamente tre anni ha costituito il capolinea nord della Linea Krasnopresnenskaja. La fermata ha preso questo nome da Chodynka, una località vicina che durante il periodo sovietico era conosciuta come Campo d'Ottobre. Disegnata da Nina Alëšina e L. Zajceva, la stazione presenta un tipico design a tre arcate con pilastri poligonali ricoperti in alluminio e mura ricoperte in marmo grigio chiaro decorate con oggetti di alluminio anodizzato (opera di Bodniek e Rysin). Il pavimento è ricoperto di marmo bianco eccetto l'area intorno ai pilastri, che è in granito nero. I due ingressi sono collegati con sottopassaggi che permettono l'accesso a via Narodnogo Opol'čenija (in russo ул.Народного Ополчения?) e via Maršala Birjuzova (ул. Маршала Бирюзова). Il traffico quotidiano di passeggeri nella stazione è di 75.910 persone. A qualche centinaia di metri dalla stazione si trova la fermata di Panfilovskaja, interscambio con l'Anello centrale di Mosca. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Oktjabr'skoe Pole Collegamenti esterni (EN) Sito ufficiale, su engl.mosmetro.ru (archiviato dall'url originale il 21 novembre 2007). Sito di Yuri Gridchin, su news.metro.ru. (EN, RU) KartaMetro.info — Posizione della stazione
Oktiabr´skoje pole

Oktiabr´skoje pole (ros. Октябрьское Поле – Październikowe pole) – stacja moskiewskiego metra linii Tagańsko-Krasnopriesnieńskiej (kod 124). Nazwa stacji pochodzi od dzielnicy, gdzie jest położona. Przez dokładnie trzy lata stanowiła stację końcową linii. Wyjścia prowadzą na ulice Marszała Sokołowskogo, Marszała Biriuzowa, Marszała Malinowskogo i Narodnogo Opołczenija. Wystrój Stacja jest trzykomorowa, jednopoziomowa, posiada jeden peron. Stacja posiada dwa rzędy 26 kolumn pokrytych anodyzowanym aluminium (jest to pierwsza stacja w moskiewskim metrze, gdzie zastosowano takie pokrycie). Ściany nad torami pokryto białym i szarym marmurem oraz udekorowano stalowymi panelami przedstawiającymi sierp i młot. Podłogi wyłożono ciemnym granitem i marmurem. Przypisy Bibliografia Oficjalna strona Moskiewskiego Metra. [dostęp 2011-03-29]. (ang. • ros.). Linki zewnętrzne Strona Moskiewskiego Metra o stacji Oktiabr´skoje pole Strona metro.ru o stacji Oktiabr´skoje pole (ros.) Linia Tagańsko-Krasnopriesnieńska na UrbanRail.Net
Estação Oktiabrskoie Pole

Oktiabrskoie Pole (em russo: Октябрьское Поле) é uma das estações da linha Tagansko-Krasnopresnenskaia (Linha 7) do Metro de Moscovo, na Rússia. Estação «Oktiabrskoie Pole» está localizada entre as estações «Polejaevskaia» e «Shchiukinskaia». Referências Ligações externas «Metro de Moscovo, site oficial.» (em russo)
Октябрське поле (станція метро)

Октябрське поле або Жовтневе поле (рос. Октябрьское Поле) — станція Тагансько-Краснопресненської лінії Московського метрополітену. Розташована між станціями «Щукинська» і «Полежаєвська». Станція відкрита 30 грудня 1972 року у складі черги «Барикадна» — «Октябрське поле». Знаходиться на території району Щукино Північно-Західного адміністративного округу міста Москви. Технічна характеристика Конструкція станції — трипрогінна колонна мілкого закладення (глибина закладення — 9 м). Споруджена за типовим проектом зі збірних конструкцій. Оздоблення Колійні стіни оздоблені білим і сірим мармуром, на них розміщені сталеві панно «Серп і Молот» (художники Дж. Я. Бодніек і Х. М. Рисін). Підлога викладена темним гранітом і мармуром. Для облицювання колон вперше у метрополітені використовувався анодований алюміній. Колійний розвиток Станція з колійним розвитком — 6 стрілочних переводів, перехресний з'їзд і 2 станційна колія для обороту та відстою рухомого складу. За станцією розташовані оборотні тупики, що використовуються для технічного обслуговування потягів і для нічного відстою, а також для організації зонного руху у годину пік. Пересадки Станцію МЦК «Панфіловська» Станцію МЦК «Зорге», Автобуси: 26, 100, 105, 253, 291, 300, с339, 681, 800, 800к, т19, т59, т61 Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Октябрське поле (станція метро) Октябрське поле. Офіційний сайт Московського метрополітену. Архів оригіналу за 18 жовтня 2013. Процитовано 23 листопада 2013.(рос.) Станція «Октябрське поле» на сайті metro.ru [Архівовано 26 грудня 2013 у Wayback Machine.](рос.)
Подчервино

Подчервино — деревня в Жуковском районе Калужской области России. Входит в состав сельского поселения «Село Трубино». География Деревня находится в северо-восточной части Калужской области, в зоне хвойно-широколиственных лесов, к югу от реки Протвы, на расстоянии примерно 4 километров (по прямой) к юго-западу от города Жукова, административного центра района. Абсолютная высота — 147 метров над уровнем моря. Климат Климат характеризуется как умеренно континентальный, с умеренно влажным летом и продолжительной зимой. Среднегодовая многолетняя температура воздуха составляет 4 °С. Средняя температура воздуха самого тёплого месяца (июля) — 17,8 °C (абсолютный максимум — 38 °C); самого холодного (января) — −9,9 °C (абсолютный минимум — −48 °C). Продолжительность периода отрицательных температур 149 дней. Среднегодовое количество атмосферных осадков составляет 749 мм, из которых 466 мм выпадает в тёплый период. Снежный покров держится в течение 136 дней. Часовой пояс Деревня Подчервино, как и вся Калужская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00. Население Половой состав По данным Всероссийской переписи населения 2010 года в гендерной структуре населения мужчины составляли 50 %, женщины — соответственно также 50 %. Национальный состав Согласно результатам переписи 2002 года, в национальной структуре населения русские составляли 100 %. Примечания
Подчервино

Подчервино (рос. Подчервино) — присілок в Жуковському районі Калузької області Російської Федерації. Населення становить 2 особи. Входить до складу муніципального утворення Село Трубино. Історія Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Село Трубино Населення Примітки
Марютино

Марютино — деревня в Медынском районе Калужской области Российской Федерации. Входит в состав сельского поселения «Село Адуево». Этимология Название Марютино происходит от уменьшительного сокращения имени Мария — Марюта. Женские имена селениями давались редко, обычно в честь вдовы погибшего и умершего владельца. География Деревня находится на Смоленско-Московской возвышенности, на расстоянии 12 км к востоку от города Медынь, административного центра района. Часовой пояс Деревня Марютино, как и вся Калужская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00. Население Примечания
Марютино

Марютино (рос. Марютино) — присілок в Мединському районі Калузької області Російської Федерації. Населення становить 72 особи. Входить до складу муніципального утворення Село Адуєво. Історія Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Село Адуєво. Населення Примітки
Пушкино (Медынский район)

Пушкино — деревня в Медынском районе Калужской области России. Входит в сельское поселение «Деревня Михеево». Находится на реке Хохловка. Этимология Раннее называлось в честь пустовой церковной земли Покровской, где помещики Буланины поставили деревню Покровскую (Образцово). История В Атласе Калужского наместничества 1782 года на этом месте обозначена деревня Покровская, принадлежавшая Петру и Ивану Михайловичам Буланиным, и церковная земля с 16 дворами и 76 жителями. По данным на 1859 год Покровская (Пушкина) — владельческая деревня Медынского уезда, расположенная по левую сторону от Московско-Варшавского шоссе. В ней 20 дворов и 216 жителя. После реформ 1861 года вошла в Адуевскую волость. Население в 1892 году — 264 человека, в 1913 году — 435 человек. Население Численность населенияГод242526272820022004200620082010Клины (Медынский район)Статистика населения.mw-chart-d83c4d06de455e004ca87eea2b3da5780dde4f180136893bd67afcf47cefc897c5e127ebfd4363b3060ee292f941174853aa96beae94e3656e1f2cec0c72e3f6__zr180422-cls-933839:hover{pointer-events:none}.mw-chart-d83c4d06de455e004ca87eea2b3da5780dde4f180136893bd67afcf47cefc897c5e127ebfd4363b3060ee292f941174853aa96beae94e3656e1f2cec0c72e3f6__zr180422-cls-933840:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-d83c4d06de455e004ca87eea2b3da5780dde4f180136893bd67afcf47cefc897c5e127ebfd4363b3060ee292f941174853aa96beae94e3656e1f2cec0c72e3f6__zr180422-cls-933841:hover{cursor:pointer}.mw-chart-d83c4d06de455e004ca87eea2b3da5780dde4f180136893bd67afcf47cefc897c5e127ebfd4363b3060ee292f941174853aa96beae94e3656e1f2cec0c72e3f6__zr180422-cls-933842:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-d83c4d06de455e004ca87eea2b3da5780dde4f180136893bd67afcf47cefc897c5e127ebfd4363b3060ee292f941174853aa96beae94e3656e1f2cec0c72e3f6__zr180422-cls-933843:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примечания
Пушкіно (Мединський район)

Пушкіно (рос. Пушкино) — присілок в Мединському районі Калузької області Російської Федерації. Населення становить 15 осіб. Входить до складу муніципального утворення Присілок Михеєво. Історія Від 2004 року входить до складу муніципального утворення Присілок Михеєво. Населення Примітки
Селезнёво (Орловская область)

Селезнёво — деревня в составе Хворостянского сельского поселения Новосильского района Орловской области России. География Находится в северной части Новосильского района в 2 км от автодороги Новосиль — Чернь. Название Ойконим получил название по фамилии Селезнёв (или Селезнев). История Деревня упоминается в ДКНУ (Дозорной книге Новосильского уезда) за 1614—1615 гг., где написано «… в деревне, что был починок Селезнев, под Перестряжским лесом, на Страстном отвершку, …». В «Списках населённых мест …» упомянуто владельческое (помещичье) сельцо Селезнева при колодце и двух прудах, в котором имелось 49 крестьянских дворов. Деревня относилась к Косма - Дамиановскому приходу села Перестряж. В 1915 году в Селезнёво числилось 120 дворов. Имелась земская школа. В 2005 году на месте старой деревенской школы была построена кирпичная церковь во имя Космы и Дамиана в память о бывшей Перестряжской приходской церкви. Население Численность населенияГод2003004005006007008009001830186018901920195019802010Селезнёво (Орловская область)Статистика населения.mw-chart-2aea0899ac250882f726478537b6a021169e403c8b734f000d21444c4a749861dcc2b3e5600a677796c350604f35c10a95007b49c644e3965484a165e70ce347__zr180425-cls-933854:hover{pointer-events:none}.mw-chart-2aea0899ac250882f726478537b6a021169e403c8b734f000d21444c4a749861dcc2b3e5600a677796c350604f35c10a95007b49c644e3965484a165e70ce347__zr180425-cls-933855:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-2aea0899ac250882f726478537b6a021169e403c8b734f000d21444c4a749861dcc2b3e5600a677796c350604f35c10a95007b49c644e3965484a165e70ce347__zr180425-cls-933856:hover{cursor:pointer}.mw-chart-2aea0899ac250882f726478537b6a021169e403c8b734f000d21444c4a749861dcc2b3e5600a677796c350604f35c10a95007b49c644e3965484a165e70ce347__zr180425-cls-933857:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-2aea0899ac250882f726478537b6a021169e403c8b734f000d21444c4a749861dcc2b3e5600a677796c350604f35c10a95007b49c644e3965484a165e70ce347__zr180425-cls-933858:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Примечания
Селезневе (Орловська область)

Селезневе (рос. Селезнёво) — присілок у Новосільському районі Орловської області Російської Федерації. Населення становить 260 осіб. Входить до муніципального утворення Хворостянське сільське поселення. Історія Населений пункт розташований у межах Чорнозем'я та історичного Дикого Поля. Від 30 липня 1928 року у складі Орловського округу Центрально-Чорноземної області, 13 червня 1934 року після ліквідації Центрально-Чорноземної області населений пункт увійшов до складу новоствореної Курської області. З 1937 року в складі новоутвореної Орловської області. Від 2013 року входить до муніципального утворення Хворостянське сільське поселення. Населення Примітки
Kreml in Ismailowo

Der Kreml in Ismailowo (russisch Кремль в Измайлове, manchmal auch Kreml in/von Ismajlowo) ist ein Freizeit- und Kulturpark im Nordosten von Moskau, in der Nähe des Ismailowoer Parks. Er wurde von 1998 bis 2007 im Stil der russischen Architektur des frühen 17. Jahrhunderts angelegt. 2001 fand die Eröffnung statt. Es gibt ein zentrales und der traditionellen Architektur des Moskauer Kremls nachempfundenes Ensemble, das mehrere Museen beherbergt (u. a. Wodka-, Glockengießer- und Märchenmuseum), sowie einen russischen Handwerker- und Handelsmarkt. Geplant sind weitere Freizeiteinrichtungen wie ein Nachbau eines Schiffes von Peter I. Weitere Attraktionen sind eine große Kirche im Holzbaustil, Restaurants und Geschäfte mit traditioneller russischer Handwerkskunst. Im Komplex gibt es weiterhin ein Hotel. Weblinks Offizielle Homepage Filmclip bei russland.RU
Cremlino di Izmajlovo

Il cremlino di Izmajlovo (in russo кремль в Измайлове?) è un complesso architettonico di Mosca, sito nel quartiere Izmajlovo. È stato costruito tra il 1998 ed il 2007 secondo i dettami stilistici dell'architettura russa del XVII secolo. Ospita al proprio interno numerosi musei e laboratori artistici. Attività Il cremlino di Izmajlovo è concepito come un complesso culturale e di intrattenimento in cui celebrare e tenere in vita le tradizioni della Russia. Al suo interno è possibile visitare musei, acquistare oggetti d'antiquariato e vedere all'opera fabbri, vasai, intagliatori ed esperti d'arte decorativa. Tra le strutture presenti nel complesso vi sono anche il "Palazzo del pasto russo" e la chiesa di San Nicola in Izmajlovo. Musei All'interno del Cremlino trovano posto i seguenti musei: Il museo di storia della vodka; Il museo della vita e del vestito russo; Il museo delle campane; Il museo dei giocattoli. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cremlino di Izmajlovo Collegamenti esterni (RU) Sito del Cremlino di Izmajlovo, su kremlin-izmailovo.com. (RU) Mappa del Cremlino di Izmajlovo, su ministerstvo-radosti.com. URL consultato l'11 novembre 2012 (archiviato dall'url originale il 20 settembre 2012).
Берёзовка (Ивнянский район)

Берёзовка — село в Ивнянском районе Белгородской области. Входит в состав Сырцевского сельского поселения. География Находится в северо-западной части Белгородской области, в лесостепной зоне, в пределах в южной части Среднерусской возвышенности, на берегах реки Берёзовка, на расстоянии примерно 14 км (по прямой) к юго-востоку от Ивни, административного центра района. Абсолютная высота — 207 м над уровнем моря. Климат Климат характеризуется как умеренно континентальный, с относительно мягкой зимой и продолжительным засушливым летом. Среднегодовая температура воздуха — 5,6 °C. Средняя температура воздуха самого холодного месяца (января) — −8,5 °C; самого тёплого месяца (июля) — 18 °C. Безморозный период длится 154—157 дней. Продолжительность вегетационного периода — 196 дней. Годовое количество атмосферных осадков — 524 мм, из которых большая часть выпадает в тёплый период. Снежный покров держится в течение 102 дней. Часовой пояс Село Берёзовка как и вся Белгородская область, находится в часовой зоне МСК (московское время). Смещение применяемого времени относительно UTC составляет +3:00. Население Половой состав По данным Всероссийской переписи населения 2010 года, в гендерной структуре населения мужчины составляли 41,6 %, женщины — соответственно 58,4 %. Национальный состав Согласно результатам переписи 2002 года, в национальной структуре населения русские составляли 100 %. Примечания