Липецьк

Ли́пецьк (рос. Ли́пецк) — місто (з 1779) в Росії, адміністративний центр Липецької області. Розташоване на березі річки Воронеж на відстані 508 км на південь від Москви. Історія Укріплене слов'янське поселення на місці сучасного Липецька існувало ще до початку монголо-татарської навали. Воно було розташоване на крутому пагорбі, з півночі, півдня та заходу захищеного неприступними схилами. З більш похилого східного боку було насипано земляний оборонний пагорб, залишки якого збереглись ще й досі. У центрі поселення знаходився княжий дім, а навколо жили ремісники. У літописах Липецьк вперше згадується у 1283—1284 роках, період битв русичів з монголо-татарськими завойовниками. В 1284 році місто було повністю знищено баскаком Ахматом і протягом кількох наступних століть ніяких згадок про нього немає (деякі дослідження оскаржують його зв'язок з сучасним Липецьком). Село «Малые Студёнки Липские», що знаходилось на місці сучасного Липецька, літописи вперше згадують у першій половині XVII століття. 1703 рік вважається роком заснування міста — тоді у місця впадання річки Липівка в річку Воронеж за вказівкою Петра I, поблизу від родовищ залізняку, були закладені заводи для виплавки чавуну, сталі, виготовлення гармат. У 1779 році повітове місто Сокольськ і слобода Липські заводи перетворені в місто з назвою Липецьк, яке стає центром створеного тоді Липецького повіту Воронізької губернії. 16 серпня 1781 Липецьк отримав свій герб. У XIX столітті Липецьк був містом повіту Тамбовської губернії. На початку XX століття в місті працювали два чавуноливарних, винокурний, цукровий заводи, декілька свічних, шкіряних і тютюнова фабрики. У листопаді 1934 перший чавун дала домна нинішнього містоутворювального підприємства Новолипецького металургійного комбінату. У роки німецько-радянської війни в короткі терміни було завершено будівництво Липецького тракторного заводу (нині після банкрутства — завод «Липецький трактор»). З 1954 р. центр Липецької області. Отримавши статус обласного центру. За останніх 50 років населення міста зросло більш, ніж в 4 рази і перевищило півмільйона осіб. В наш час[коли?] Липецьк — друге місто в Центральному Чорнозем'ї (після Воронежа) за чисельністю населення. Клімат Клімат помірно континентальний. Зима із стійким сніжним покривом, середня температура січня −10 °C. Літо тепле, середня температура липня +20 °C. Опадів випадає близько 500 мм на рік, найбільше — в липні. Адміністративний поділ Совєтський округ Октябрський округ Правобережний округ Лівобережний округ Економіка Новолипецький металургійний комбінат «Вільний сокіл» Трубний завод «Центроліт». ВАТ «Липецький трактор» АТ «Липецький верстатобудівний завод» Завод пускових двигунів Завод побутової техніки Indesit Азотний-туковий завод «Хімпродукт» Завод гумопластмасових виробів Кондитерська фабрика «ЛІКОН» Швейна фабрика Меблева фабрика Фабрика «Липецькі узори». Культура Музеї Липецький обласний краєзнавчий музей Театри Липецький державний академічний театр драми імені Л. М. Толстого Липецький державний театр ляльок Відомі люди У Липецьку народився Микола Платонович Барсуков (1838–1906) — російський історик, археограф, бібліограф. З містом пов'язана доля багатьох людей, ось лише декілька з них. Герої Радянського Союзу: Водоп'янов Михайло Васильович (1899–1980) — льотчик-розвідник Онуфрієв Митрофан Олексійович (1921–2002) — бойовий льотчик Герої Росії: Осканов Суламбек Сусаркулович (1943–1992) — генерал-майор авіації. Література Липецк // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп. т.). — СПб., 1890—1907. (рос. дореф.) Джерела Липецьк [Архівовано 1 квітня 2022 у Wayback Machine.] (рос.) Новини міста Липецьк [Архівовано 2 квітня 2022 у Wayback Machine.] (рос.)