NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Borisoglebsk

Borisoglebsk è una cittadina della Russia europea sudoccidentale, capoluogo del distretto omonimo. Geografia La città è situata nell'Oblast' di Voronež, 326 km a sud del capoluogo sul fiume Vorona. Storia Fondata nel 1698 come insediamento fortificato militare con il nome di Pavlovskaja; ottenne lo status di città nel 1917. Società Evoluzione demografica Fonte: mojgorod.ru 1897: 22.400 1939: 52.900 1959: 54.400 1989: 72.300 2002: 69.392 2006: 67.600 Amministrazione Gemellaggi Delmenhorst , Germania Blansko , Repubblica Ceca Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Borisoglebsk Collegamenti esterni (RU) Sito ufficiale, su foi.hse.ru. Borisoglebsk, su sapere.it, De Agostini. (EN) Borisoglebsk, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 6 novembre 2007 (archiviato dall'url originale il 7 novembre 2017). (RU) Mojgorod.ru.
Borisoglebsk

Borisoglebsk (Russisch: Борисоглебск) is een stad in de Russische oblast Voronezj. De stad is opgericht als dorp in de 17e eeuw en is vernoemd naar de Russische heiligen Boris en Gleb. In 2008 telde de stad 65.370 inwoners. Geschiedenis Aan het eind van de 19e en het begin van de 20e eeuw ontwikkelde Borisoglebsk zich tot een drukke binnenlandse haven. Dit was te danken aan de locatie in het vruchtbare gebied van de zwarte aarde. Rivierschepen transporteerden goederen als granen, hout, brandstof, vis, eieren en fruit vanuit de regio naar de grote steden in West- en Centraal-Rusland waar ze via waterwegen mee verbonden waren. Het ging daarbij om steden als St. Petersburg, Rostov a/d Don, Taganrog en Tsaritsin. In 1870 ging in de stad een brouwerij in bedrijf, die bier en frisdranken produceerde. Tegenwoordig wordt er nog altijd bier gemaakt. Volgens de volkstelling van 1885 census telde Borisoglebsk 13.007 inwoners. In het begin van de 20e eeuw bezat de stad een gymnasium met 4 klassen voor meisjes en 6 voor jongens. Ook was er een technische school gericht op de spoorwegen. In januari 1906 pleegde de revolutionair Maria Spiridonova op het spoorwegstation een moordaanslag op politie-inspecteur G. N. Luzjenovski. Nadat de bolsjewieken er in 1918 aan de macht waren gekomen, werd in Borisoglebsk een van de eerste concentratiekampen in Rusland voor "bourgeoisie-elementen" gevestigd. In december 1922 kreeg Borisoglebsk de 2e militaire school voor luchtmachtpiloten. Later werd dit de vermaarde pilotenschool Tsjkalov, vernoemd naar een Russische militaire testpiloot en Held van de Sovjet-Unie. Nabij de stad bevindt zich een luchtmachtbasis. Bekende inwoners Ivan Fjoletov, revolutionair en een van de 26 Bakoe Commissarissen. Mitrofan Nedelin, militair commandant, naar wie de Nedelinramp is genoemd.
Borisoglebsk

Borisoglebsk (ros. Борисоглебск) – miasto w europejskiej części Rosji (obwód woroneski). Dane ogólne Borisoglebsk założony został w połowie XVII wieku, prawa miejskie przyznano w 1698 roku. W mieście rozwinął się przemysł maszynowy, elektrotechniczny, materiałów budowlanych oraz spożywczy. W Borisoglebsku działa wyższa szkoła pedagogiczna. W mieście znajduje się stacja kolejowa Borisoglebsk. Miasta partnerskie Delmenhorst, Niemcy Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona miasta Borisoglebsk
Борисоглебск

Борисоглебск (рус. Борисоглебск) град је у Русији у Вороњешкој области. Према попису становништва из 2010. у граду је живело 65.585 становника. Географија Површина града износи 49 km². Становништво Према прелиминарним подацима са пописа, у граду је 2010. живело 65.585 становника, 3.807 (5,49%) мање него 2002. Види још Списак градова у Русији Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Borisoglebsk (Voronezj oblast)

Ej att förväxla med Borisoglebsk (Petsamo) eller Borisoglebsk, Lettland Borisoglebsk (ryska: Борисогле́бск) är en stad i Voronezj oblast i Ryssland, tidigare kretsstad i guvernementet Tambov. Folkmängden uppgick till 63 678 invånare i början av 2015. Staden ligger nära Voronas förening med Chopjor, omkring 200 kilometer öster om Voronezj. Borisoglebsk grundades i mitten av 1600-talet. Den är uppkallad efter de ryska helgonen Boris och Gleb. I början av 1900-talet bedrevs där betydande spannmålshandel och årsmarknader. Källor Borisogljebsk i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1905) Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), tidigare version. Noter
Bronnicy

Bronnicy (rusky Бро́нницы) jsou město v Moskevské oblasti v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 měly zhruba jednadvacet tisíc obyvatel. Poloha a doprava Bronnicy leží na levém břehu Moskvy, přítoku Oky v povodí Volhy. Od Moskvy, hlavního města federace, jsou vzdáleny přibližně padesát kilometrů jihovýchodně. Nejbližší město v okolí je Ramenskoje zhruba dvacet kilometrů severně. Přímo na území města je křižovatka dálnice A107, tj. tzv. malého moskevského okruhu, a dálnice M-5 „Ural“ vedoucí z Moskvy do Samary a Čeljabinsku. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bronnizy na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bronnicy na Wikimedia Commons
Bronnizy

Bronnizy (russisch Бро́нницы) ist eine kreisfreie Stadt mit 21.102 Einwohnern (Stand 14. Oktober 2010) in der Oblast Moskau in Russland. Sie liegt am linken Ufer des Flusses Moskwa, 52 km südöstlich von Moskau entfernt. Die nächstgelegene Stadt ist Ramenskoje, 20 km nördlich von Bronnizy. Geschichte Erstmals in einer schriftlichen Urkunde von 1453 als Bronnitschi erwähnt, erlangte das an einer Straße von Moskau ins südrussische Astrachan liegende Dorf gegen Mitte des 17. Jahrhunderts eine gewisse Bedeutung, als dort unter der Herrschaft des Zaren Alexei I. ein großer Marstall entstand. An diese Gegebenheit erinnert bis heute die Abbildung eines Pferdes auf dem Stadtwappen. 1705 wurde in Bronnizy die bis heute erhaltene steinerne Erzengel-Michael-Kathedrale errichtet. Dank der verkehrsgünstigen Lage ging es dem Ort wirtschaftlich gut, so dass er bereits 1781 Stadtrechte erhielt. An jene Zeit erinnern in der Stadt bis heute mehrere klassizistische Bauten. Ende des 18. Jahrhunderts entstanden in Bronnizy mehrere kleinere Fabriken. Im Krieg gegen Napoleon 1812 wurde die Stadt stark beschädigt, konnte aber im Laufe des 19. Jahrhunderts erneut wirtschaftlich aufholen. Bevölkerungsentwicklung Anmerkung: Volkszählungsdaten (1926 gerundet) Wirtschaft und Infrastruktur Es gibt in Bronnizy mehrere kleinere Fabriken aus dem Bereich der Leicht- und der Nahrungsmittelindustrie. Die Stadt liegt an der Kreuzung der Fernstraße M5 mit dem Schnellstraßenring A107. Es existiert eine Eisenbahnstation namens Bronnizy an der Moskau-Rjasaner Strecke. Sie befindet sich aber nicht in der Stadt, sondern 13 km nördlich. Persönlichkeiten Iwan Chochlow (1895–1973), Politiker der Kommunistischen Partei der Sowjetunion (KPdSU) und Generalleutnant des Quartiermeisterdienstes der Roten Armee, zwischen 1940 und 1943 Vorsitzender des Rates der Volkskommissare der Russischen Sozialistischen Föderativen Sowjetrepublik (RSFSR) Maxim Kainow (* 2002), Fußballspieler Einzelnachweise Weblinks Bronnizy auf mojgorod.ru (russisch)
Brónnitsy

Brónnitsy (en ruso: Бро́нницы) es una localidad del óblast de Moscú localizada a 54,5 kilómetros al sudeste del centro de la ciudad de Moscú, y a 13 kilómetros al oeste de la estación de Brónnitsy del ferrocarril Moscú-Riazán. La ciudad está rodeada por el distrito de Ramensky, pero se incorpora administrativamente como una ciudad bajo jurisdicción del óblast. En 2010 tenía una población de 21.102 habitantes.​ Se atestigua la existencia del sitio desde 1453.​ La economía local depende del procesamiento y empaque de alimentos, los servicios de construcción y la fabricación de joyas.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Brónnitsy.
Bronnitsy

Bronnitsy (en russe : Бронницы) est une ville de l'oblast de Moscou, en Russie. Sa population s'élevait à 22 643 habitants en 2019. Géographie Bronnitsy est arrosée par la rivière Moskva et se trouve à 55 km au sud-est du centre de Moscou. Histoire Bronnitsy existe depuis 1453 au moins, sous le nom de Bronitchi. Elle a le statut de ville depuis 1781. Population Recensements (*) ou estimations de la population Notes et références Liens externes (ru) Informations sur Bronnitsy (ru) Cartes topographiques Portail de la Russie
Bronnicy

Bronnicy (anche traslitterata come Bronnitsy) è una cittadina della Russia europea centrale (oblast' di Mosca), situata 52 km a sudest della capitale sulla sponda sinistra della Moscova. Nominata per la prima volta nelle cronache locali nel 1451 con il nome di Bronniči, mentre lo status di città è del 1781. Società Evoluzione demografica Fonte: mojgorod.ru 1897: 3.800 1926: 3.800 1939: 6.100 1959: 10.100 1979: 14.200 1989: 16.100 2002: 18.232 2007: 18.600 Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bronnicy Collegamenti esterni (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 30 gennaio 2008 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru.
Bronnitsy

Bronnitsy (Russisch: Бронницы) is een stad in de Russische oblast Moskou. Bronnitsy ligt 57 kilometer ten zuidoosten van Moskou, aan de rivier Moskva. Bronnitsy ligt langs de M-5 en is 13 kilometer verwijderd van de spoorlijn Moskou - Rjazan. In 2002 had Bronnitsy 18.232 inwoners. De eerste schriftelijke vermelding over Bronnitsy dateert uit 1453 als het relatief grote dorp Bronitsi. Het dorp was een vottsjina van de Moskouse prinsen, en later van de tsaren. Aan het einde van de 17e eeuw, onder tsaar Fjodor III werd er in het dorp een paardenfokkerij gevestigd. Zijn broer Peter de Grote gaf het dorp later aan zijn vriend Aleksandr Mensjikov. Vanaf 1781 was Bronnitsy een oejezd van het Gouvernement Moskou. De stad leed zware schade in 1812 toen Moskou en wijde omstreken werden bestookt door Napoleon en zijn legers. In 1781 verleende Catharina de Grote Bronnitsy de status van stad.
Bronnitsy

Bronnitsy (em russo: Бро́нницы) é uma cidade da Rússia situada no óblast de Moscou. Localiza-se à 54,5 km ao sudeste da cidade de Moscou, e tem uma população de cerca de 21,102 habitantes (2010). Esporte A cidade de Bronnitsy é a sede do Estádio Central e do FC Fabus Bronnitsy, que participa do Campeonato Russo de Futebol. Referências
Vereja

Vereja (rusky Верея́) je město v Moskevské oblasti v Ruské federaci. Při sčítání lidu v roce 2010 mělo přes pět tisíc obyvatel. Poloha a doprava Vereja leží na pravém, západním břehu Protvy, levého přítoku Oky v povodí Volhy. Od Moskvy, hlavního města státu i správního střediska oblasti, je vzdálena přibližně 110 kilometrů jihozápadně. Bližší větší města jsou Možajsk dvacet kilometrů severozápadně a Naro-Fominsk přibližně čtyřicet kilometrů východně. U Možajsku je také nejbližší nájezd na dálnici M1 z Moskvy do Smolensku a je tam také nádraží na železniční trati vedoucí ve stejné trase. Zhruba patnáct kilometrů východně od Vereji prochází Velký moskevský okruh. Dějiny První zmínka o Vereji je z roku 1371 v souvislosti s neúspěšným litevským tažením na Moskvu, při které byla Vereja těžce poničena. Vereje, která se dostala od roku 1382 pod nadvládu Moskvy, pak byla napadána i při dalších nájezdech. V roce byla poškozena nájezdem Tatarů a počátkem 17. století ji poničil útok polsko-litevské unie. Utrpěla i při Napoleonově ruském tažení v roce 1812, kdy přes ni ustupovala francouzská armáda po bitvě u Malojaroslavce a při ústupu ji zničila. Od počátku 19. století začal význam Vereji oproti jiným městům upadat a to především proto, že nebyla napojena na železniční síť, takže se stala jen lokálně významným střediskem v zemědělské krajině. V průběhu bitvy před Moskvou ji krátce dobyla skupina armád Střed, ale Rudá armáda ji dobyla zpět již 19. ledna 1942. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Wereja na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Vereja na Wikimedia Commons
Vereya, Naro-Fominsky District, Moscow Oblast

Vereya (Russian: Вере́я) is a town in Naro-Fominsky District of Moscow Oblast, Russia, located on the right bank of the Protva River 113 kilometers (70 mi) southwest of Moscow. Population: 5,368 (2010 census); 4,957 (2002 census); 5,606 (1989 Soviet census); 6,500 (1969). History It was first mentioned in a chronicle in 1371. During the following century, Vereya was the seat of the tiny Vereya Principality, ruled by a lateral branch of the Muscovite Rurikids. The last prince of Vereya was married to Sophia Palaiologina's Greek niece. He escaped to the Grand Duchy of Lithuania and married his daughter Sophia to Stanislovas Goštautas. Administrative and municipal status Within the framework of administrative divisions, it is, together with nineteen rural localities, incorporated within Naro-Fominsky District as the Town of Vereya. As a municipal division, the Town of Vereya is incorporated within Naro-Fominsky Municipal District as Vereya Urban Settlement. Architecture The Nativity Cathedral in the local kremlin was commissioned by Vladimir of Staritsa to commemorate the conquest of Kazan in 1552. It was extensively rebuilt at the turn of the 18th century; a lofty Neoclassical belltower was erected in 1802. The oldest parish church goes back to 1667–1679. Sports The town has a rugby league team, the Vereya Bears, who play in the Russian Championship. References Notes Sources Губернатор Московской области. Постановление №123-ПГ от 28 сентября 2010 г. «Об учётных данных административно-территориальных и территориальных единиц Московской области», в ред. Постановления №252-ПГ от 26 июня 2015 г. «О внесении изменения в учётные данные административно-территориальных и территориальных единиц Московской области». Опубликован: "Информационный вестник Правительства МО", №10, 30 октября 2010 г. (Governor of Moscow Oblast. Resolution #123-PG of September 28, 2010 On the Inventory Data of the Administrative-Territorial and Territorial Units of Moscow Oblast, as amended by the Resolution #252-PG of June 26, 2015 On Amending the Inventory Data of the Administrative-Territorial and Territorial Units of Moscow Oblast. ). Московская областная Дума. Закон №72/2005-ОЗ от 28 февраля 2005 г. «О статусе и границах Наро-Фоминского муниципального района и вновь образованных в его составе муниципальных образований», в ред. Закона №9/2013-ОЗ от 30 января 2013 г. «О внесении изменений в Закон Московской области "О статусе и границах Наро-Фоминского муниципального района и вновь образованных в его составе муниципальных образований"». Вступил в силу со дня официального опубликования. Опубликован: "Ежедневные Новости. Подмосковье", №44, 12 марта 2005 г. (Moscow Oblast Duma. Law #72/2005-OZ of February 28, 2005 On the Status and the Borders of Naro-Fominsky Municipal District and the Newly Established Municipal Formations Comprising It, as amended by the Law #9/2013-OZ of January 30, 2013 On Amending the Law of Moscow Oblast "On the Status and the Borders of Naro-Fominsky Municipal District and the Newly Established Municipal Formations Comprising It". Effective as of the day of the official publication.).
Vereïa

Vereïa (en russe : Верея́) est une ville de l'oblast de Moscou, en Russie, dans le raïon de Naro-Fominsk. Sa population s'élevait à 5 297 habitants en 2014. Géographie Vereïa est arrosée par la rivière Protva, un affluent de l'Oka, dans le bassin de la Volga. Elle et se trouve à 113 km au sud-ouest de Moscou. Histoire La première mention de Vereïa se trouve dans une chronique de 1371. Aux XIVe et XVe siècles, c'était le centre de la principauté de Vereïa. La construction de la cathédrale de la Nativité, dans le kremlin local, a été ordonnée par Vladimir de Staritsa pour commémorer la conquête de Kazan en 1552. Elle a été en grande partie reconstruite au début du XVIIIe siècle et un élégant clocher néoclassique a été rajouté en 1802. La plus ancienne église paroissiale remonte à 1667-1779. Pendant la Seconde Guerre mondiale, alors que les troupes allemandes progressaient en direction de Moscou, fut aménagée près de Vereïa la ligne de défense de Mojaïvsk entre juillet et octobre 1941. Le 18 octobre 1941, le 20e corps de la 4e armée du groupe d'armées Centre entra dans la ville. Le 19 janvier 1942, au cours de l'opération Rjev-Viazemsk, les troupes soviétiques de la 222e division d'infanterie de la 33e armée du front de l'Ouest libérèrent la ville. Population Recensements (*) ou estimations de la population Notes et références Liens externes (ru) Informations sur Vereïa (ru) Cartes topographiques Portail de la Russie
Vereja

Vereja (in russo Верея?; anche traslitterata come Vereya) è una cittadina della Russia europea centrale, compresa nell'oblast' di Mosca e situata 116 km a sud-ovest della capitale, sul fiume Protva; era compresa nel distretto di Naro-Fominsk. Compare per la prima volta in cronache locali nel 1371; fra il 1432 e il 1486 fu il centro del Principato omonimo, entrando successivamente nell'orbita di Mosca. Lo status di città arrivò nel 1782, per volere di Caterina II. Nel 1812 la città vide il passaggio delle armate napoleoniche nella loro marcia verso la capitale. Società Evoluzione demografica Abitanti censiti Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Vereja Collegamenti esterni (RU, EN) Sito ufficiale del censimento 2002, su perepis2002.ru. URL consultato il 10 gennaio 2008 (archiviato dall'url originale il 22 giugno 2020). (RU) Mojgorod.ru.
Abrosimovo, Voronezh Oblast

Abrosimovo (Russian: Абросимово) is a rural locality (a selo) in Dyachenkovskoye Rural Settlement of Bogucharsky District, Voronezh Oblast, Russia. The population was 94 as of 2010. There are 2 streets. Geography Abrosimovo is located 31 km southeast of Boguchar (the district's administrative centre) by road. Dedovka is the nearest rural locality. References
Абросимово (Воронежская область)

Абросимово — село в Богучарском районе Воронежской области. Входит в состав Дьяченковского сельского поселения. География Улицы ул. Донская, ул. Степная. Население История Впервые упоминается в 1645 г. в государевой отписке, как Обросимовский караул. Примечания
Абросимово (Богучарський район)

Абросимово (рос. Абросимово) — село у Богучарському районі Воронезької області Російської Федерації. Населення становить 94 особи (2010). Входить до складу муніципального утворення Дяченківське сільське поселення. Історія Населений пункт розташований у межах українського історико-культурного регіону Східної Слобожанщини. До Перших визвольних змагань належав до Воронезької губернії. Від 1928 року належить до Богучарського району, спочатку в складі Центрально-Чорноземної області, а від 1934 року — Воронезької області. Згідно із законом від 15 жовтня 2004 року входить до складу муніципального утворення Дяченківське сільське поселення. Населення Примітки
Акиньшино (деревня, Москва)

Аки́ньшино — деревня в Новомосковском административном округе Москвы. Входит в состав Филимонковского района. Население — 155 чел. (2010). До 1 июля 2012 года была в составе Наро-Фоминского района Московской области. Название деревни, предположительно, произошло от имени Акиньша — производной формой имени Иакинф. Население Численность населенияГод1101201301401501601701801830186018901920195019802010Акиньшино (деревня, Москва)Статистика населения.mw-chart-ad8f5dbbddd9e46ceb79cd3b64d612fbfe2e4f0283ee1be6011903f4ef05531869f2ef5caef9c7ae21125c6d648498a696e8eaaa1b494d7c80e325b92fafd698__zr186010-cls-963304:hover{pointer-events:none}.mw-chart-ad8f5dbbddd9e46ceb79cd3b64d612fbfe2e4f0283ee1be6011903f4ef05531869f2ef5caef9c7ae21125c6d648498a696e8eaaa1b494d7c80e325b92fafd698__zr186010-cls-963305:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-ad8f5dbbddd9e46ceb79cd3b64d612fbfe2e4f0283ee1be6011903f4ef05531869f2ef5caef9c7ae21125c6d648498a696e8eaaa1b494d7c80e325b92fafd698__zr186010-cls-963306:hover{cursor:pointer}.mw-chart-ad8f5dbbddd9e46ceb79cd3b64d612fbfe2e4f0283ee1be6011903f4ef05531869f2ef5caef9c7ae21125c6d648498a696e8eaaa1b494d7c80e325b92fafd698__zr186010-cls-963307:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-ad8f5dbbddd9e46ceb79cd3b64d612fbfe2e4f0283ee1be6011903f4ef05531869f2ef5caef9c7ae21125c6d648498a696e8eaaa1b494d7c80e325b92fafd698__zr186010-cls-963308:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Согласно Всероссийской переписи, в 2002 году в деревне проживало 135 человек (56 мужчин и 79 женщин); преобладающая национальность — русские (75 %). По данным на 2005 год, в деревне проживало 118 человек. География Деревня Акиньшино находится примерно в 9 км к юго-западу от центра города Московский. Ближайший населённый пункт — деревня Большое Покровское. Севернее деревни Акиньшино протекает река Незнайка. В деревне 12 улиц, приписаны 3 садоводческих товарищества и пансионат. История В середине XIX века деревня относилась к 1-му стану Звенигородского уезда Московской губернии, в деревне было 16 дворов, крестьян 59 душ мужского пола и 67 душ женского. В «Списке населённых мест» 1862 года — казённая деревня 1-го стана Звенигородского уезда по левую сторону Ново-Калужского тракта из Москвы на село Нара Верейского уезда, в 30 верстах от уездного города и 16 верстах от становой квартиры, при пруде, с 20 дворами и 135 жителями (50 мужчин, 85 женщин). По данным на 1899 год — деревня Перхушковской волости Звенигородского уезда с 151 жителем. В 1913 году — 36 дворов. По материалам Всесоюзной переписи населения 1926 года — деревня Покровского сельсовета Перхушковской волости Звенигородского уезда в 11,7 км от Можайского шоссе и 10,7 км от станции Внуково Киево-Воронежской железной дороги, проживало 180 жителей (89 мужчин, 91 женщина), насчитывалось 32 хозяйства, из которых 30 крестьянских. 1929—1930 гг. — населённый пункт в составе Звенигородского района Московского округа Московской области. 1930—1963, 1965—2012 гг. — в составе Наро-Фоминского района Московской области. 1963—1965 гг. — в составе Звенигородского укрупнённого сельского района Московской области. Примечания
Sportivnaja (stanice metra v Moskvě)

Sportivnaja (rusky Спорти́вная) je stanice moskevského metra na Sokolničeské lince. Rozkládá se nedaleko blízkého komplexu sportovišť na sídlišti Lužniki. Charakter stanice Stanice se nachází v jižní částí Sokolničeské linky, je to hluboko založená, ražená, trojlodní podzemní stanice 42 m hluboko pod povrchem. Jednotlivé lodě podpírají masivní pilíře, umístěné mezi jednotlivými prostupy. Stanice má dva výstupy vyvedené po eskalátorech každý do svého vestibulu. Severní vestibul je povrchový, jižní pak také; navíc je několikapatrový a v jeho vyšších patrech je volně přístupná stálá expozice týkající se historie moskevského metra. Obklad stanice tvoří dlaždice v bílé barvě (stěny za nástupištěm a na nástupišti), světlý mramor (pilíře) a šedá žula (podlaha). Nedaleko stanice se připojuje k tunelům linky další, který je často označován jako tunel tzv. tajného metra (Metro-2), které vzniklo v časech SSSR a má sloužit v případech napadení státu pro evakuaci vlády a civilního obyvatelstva. Je to jediné místo v Moskvě, kde údajně jsou oba systémy metra takto propojené. V provozu je Sportivnaja již od 1. května 1957 (v prostoru stanice se nachází pamětní deska). Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sportivnaja na Wikimedia Commons Profil stanice na stránkách Mymetro.ru (rusky) Fotogalerie na stránkách Metrowalks.ru (rusky) Informace na stránkách metro.ru (rusky) Informace o stanici na oficiálních stránkách dopravce (rusky) Fotografie stanice na stránce news.metro.ru
Sportivnaya (Moscow Metro)

Sportivnaya (Russian: Спорти́вная) is a Moscow Metro station on the Sokolnicheskaya line. It is in the Khamovniki District in the Central Administrative Okrug of Moscow. Named for the nearby Luzhniki Olympic Complex, it opened in 1957. Passengers may make out-of-station transfers from Sportivnaya to Luzhniki on the Moscow Central Circle, which is about 200 meters away. The architects were Nadezhda Bykova, I. Gokhar-Kharmandaryan, Ivan Taranov, and B. Cherepanov. Sportivnaya has white marble pylons with green marble accents and a ceiling of embossed asbestos-cement tiles rather than the usual plaster. The upper two floors of the three-story vestibule are home to the Moscow Metro Museum, which displays 70 years of Metro memorabilia. Gallery References