NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kloster Arbore

Das Kloster Arbore (rumänisch Mănăstirea Arbore) befindet sich in Rumänien nahe der Stadt Solca auf dem Territorium der Gemeinde Arbore im Kreis Suceava, etwa 25 km (Luftlinie) westnordwestlich der Kreishauptstadt Suceava. Die Klosterkirche Tăierea Capului Sfântului Ioan Botezătorul („Das Köpfen des Heiligen Johannes des Täufers“) wurde 1993 zusammen mit anderen Kirchen in der Moldau in die Liste des UNESCO-Weltkulturerbes aufgenommen. Geschichte Luca Arbore, ein General von Stefan dem Großen, ließ im Jahr 1503 das Kloster errichten. Die kleine rechteckige Klosterkirche hat keine typische hohe Kuppel. Die überwiegend grünen Fresken wurden 1541 von einer Künstlergruppe um den Meister Dragoș Coman aus Iași gefertigt. Die am besten erhaltenen Fresken befinden sich an der Süd- und der Westseite. Luca Arbore und seine Ehefrau Iuliana wurden nach ihrem Ableben in der Kirche begraben. In den Jahren ab 1909 bzw. 1936 restaurierte man das Kloster. In dem Kloster befindet sich ein ethnographisches Museum. Ein niedriger Glockenturm mit quadratischem Grundriss befindet sich etwas abseits auf dem Gelände nördlich der Kirche. Bildergalerie Literatur Ebba Hagenberg-Miliu, Ebba-Christina Hagenberg-Miliu: Richtig Reisen. Rumänien. DuMont, Köln 2006, S. 278, ISBN 3770176146 Weblinks Kloster Arbore Arbore
Arbore Church

The Arbore Church (Romanian: Biserica Arbore) is a Romanian Orthodox monastery church in Arbore Commune, Suceava County, Romania. Built in 1502 by Luca Arbore, and dedicated to the Beheading of St. John the Baptist, it is one of eight buildings that make up the churches of Moldavia UNESCO World Heritage Site. It is also listed as a historic monument by the country's Ministry of Culture and Religious Affairs. References
Keresztelő Szent János fejevétele templom (Arbore)

Az arborei Keresztelő Szent János fejevétele templom (Biserica Sfântul Ioan Botezătorul) a falu központjában, közvetlenül a forgalmas főút mellett helyezkedik el. 1503-ban Luca Arbore kezdeményezésére épült. Ahogyan a hagyomány tartja, építéséhez Ștefan cel Mare küldte el mesterembereit. Külső falfestését pedig 1541-ben másik fejedelem, Petru Rareș művészei tevékeny közreműködésével készítették. A templom festői szépséggel jelenik meg az erődítményből fennmaradt torony alatti kapubejárat keretében. Elrendezése a moldvai típus redukált változataként két térrészből áll. Az épület déli kapuzata kupolás előtérbe vezet, a keleti oldalon innen nyílik a kettős, egymástól 45°-kal elforgatott csegely-átmenet fölött félgömbsüveggel koronázott naosz, amelyet a keleti apszis két oldalán – északon és délen – két lapos, falvastagságba foglalt fülkebővület egészít ki. Masszív szerkezeti biztonságot sugall a vaskos hevederekkel kialakított térlefedés, valamint a – jelenlegi állapotában legszebb részletét képező – nyugati homlokzat támpillér-párja közti külső falfestmény. Az épület anyagszerű súlyosságát feloldja a falak külső felén fennmaradt nyugati oldali faliképek részletgazdagsága. A belső tér sajnálatosan elpusztult falfestményei miatt komor hatású. Ikonográfiai rendszerében sajátos, moldvai színezettel érvényesül az ortodox felfogás. A moldvai egyház vallási tanításait illusztráló képek – például az „Akathisztosz-himnusz” ábrázolásai – mesteri tudással jelenítik meg mondanivalójukat. A „Szent György fogadása a császári udvarban” című képen például a valós világ építészeti környezetébe helyezve, portrészerűen elevenednek meg szemünk előtt az alakok. E narratív előadásmódban gyakran érezhető a bizánci Paleologosz-reneszánsz realizmusának ihlető hatása. A temetőkert a hajdani kolostorkert területén, a templomtól keletre helyezkedik el, síremlékei későbbi keletűek. A temető felől szinte grafikai finomsággal jelennek meg a keleti és északi oldal hajdani freskóinak halvány körvonalai. Lásd még Észak-moldvai kolostorok Források A világ természeti csodái és kultúrkincsei 1. (Délkelet-Európa)kötet, 8. számozat:p. 60-66. Alexandra Kiadó (1997) ISBN 963-367-245-7 A művészet története: A korai középkor, Corvina Kiadó, 1986, ISBN 963-13-2393-5 Kádár Zoltán: Művészettörténet 14. sz. Ókeresztény és kora bizánci művészet. Gondolat K. 1959. Beza, M.: Byzantine art in Romania. London, 1940.Rumäniens und ihre Beziehungen zu Byzanz, Kunst und Geschichte in Südosteuopa. Recklingshausen, 1973. Vatasianu, V.: Wall Painting in Northern Moldavia. Bukarest, 1974. Nicolescu, C.: Die alte Kunst Kádár Zoltán: Művészettörténet 15. sz. Bizánci művészet. Gondolat K. 1959. Szentkirályi Zoltán – Détshy Mihály: Az építészet rövid története I-II., Műszaki Könyvkiadó, 1964/2000, ISBN 963-16-3059-5 Cs. Tompos Erzsébet – Czellár Katalin: Moldvai utazások. Panoráma K. 1978.ISBN 963-243-099-9 J. M. Roberts: A szétváló hagyományok kora. Képes világtörténelem IV. kötet. Officina Nova-Magyar Könyvklub 1999. ISBN 963-548-774-6. További információk A kolostor bemutatása (angolul) A kolostor bemutatása (románul)
Kerk van de Onthoofding van Sint-Jan de Doper

De Kerk van de Onthoofding van Sint-Jan de Doper (Roemeens: Biserica Tăierea Capului Sfântului Ioan Botezătorul) is een orthodox kerkgebouw in Arbore (Roemenië). Deze kerk is opgenomen in de Werelderfgoedlijst van UNESCO samen met andere beschilderde kerken in Moldavië. De kerk werd gebouwd in 1503 door kasteelheer Luca Arbore als kapel van zijn residentie. Luca Arbore en zijn zonen Teodor en Nikita werden vermoord door prins Stefanus de Jongere in 1523 en de kerk bleef onbeschilderd. In 1541 werd de kerk gedecoreerd met fresco's door een kunstenaar uit Iași, Dragoș Coman, in opdracht van woiwode Peter IV Rareș. Dragoș Coman werkte in de Moldavische traditie maar bracht vernieuwingen aan, zowel uit de oosterse als de westerse schilderkunst. De afgebeelde heiligen vallen op door hun soepele houdingen, hun rijkelijke klederdracht en een zekere laïcisering van hun houdingen. De kleuren zijn erg helder met intens blauw, groen, goudkleurig oker, geel, bruin, violet en rose-wit. In het sanctuarium, ruimte binnenin voorbehouden aan de priester, is een Laatste Avondmaal afgebeeld met een originele compositie. In de pronaos zijn Heiligen van het Heilig Kruis te paard afgebeeld alsook het Leven van Sint-Jan de Doper en een Oecumenisch Concilie. Niet alle schilderingen in deze ruimte zijn van de hand van Dragoș Coman. De opmerkelijkste fresco's van Dragoș Coman bevinden zich aan de buitenzijde van de kerk. Op de zuidelijke wand is een Laatste Oordeel afgebeeld (met trotse Turken met tulbanden en rijke gewaden tussen de verdoemden), samen met een Deisis (gebed) en een Hymne. Op de apsis is het Gebed van alle heiligen afgebeeld. Op de westelijke muur zijn 85 afzonderlijke scènes afgebeeld, waaronder een reeks met de Genesis en de levens van de heiligen Joris, Demetrius, Nicetas en Parasceva. In 1973-1974 werden de fresco's op de naos gerestaureerd. Galerij
Cerkiew św. Jana Chrzciciela w Arbore

Cerkiew św. Jana Chrzciciela – malowana cerkiew w miejscowości Arbore w północnej Rumunii, na Bukowinie, wpisana wraz z innymi malowanymi cerkwiami Bukowiny na listę światowego dziedzictwa UNESCO. Zbudowana została w 1503 z fundacji możnowładcy na dworze Stefana Wielkiego i jego następców imieniem Luca Arbore. Bezwieżowa, postawiona na planie prostokąta z apsydą od wschodu (oraz ukrytymi wewnątrz muru apsydami bocznymi) z wielką niszą w fasadzie zachodniej, stanowi jeden z najlepiej zachowanych przykładów malarstwa bukowińskiego. Autorem malowideł zewnętrznych jest Dragoș z Jass, zostały wykonane w 1541 i łączą elementy tradycji lokalnej oraz bizantyjskiej z wpływami zachodnimi. Szczególnie interesujący jest zespół miniatur przedstawiony na ścianie zachodniej. Wewnątrz cerkwi znajdują się nagrobki fundatora i jego rodziny (m.in. jego polskiej żony), noszące pewne oznaki wpływów polskich. Obok cerkwi znaleźć można dwa bloki skalne, w których zagłębieniach przygotowywane były farby do malowania świątyni. Z XIX w. pochodzi dzwonnica, służąca też jako brama na teren cerkwi. Zobacz też Malowane cerkwie północnej Mołdawii Literatura W. Korsak, J. Tokarski, Rumunia, Pascal 2004, s. 217. Ł. Galusek, M. Jurecki, A. Dumitru, Rumunia. Mozaika w żywych kolorach, Bezdroża 2004, ss. 214–215. M. Jurecki, Bukowina. Kraina łagodności, Bezdroża 2001, ss. 267–269. R. Brykowski, T. Chrzanowski, M. Kornecki, Sztuka Rumunii, Ossolineum 1979, ss. 72–73, 80, 85. Linki zewnętrzne Zabytki rumuńskiej Bukowiny Zdjęcia z Arbore Opis kościoła po angielsku. brasovtravelguide.ro. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-09-06)].
Moreni

Moreni (pronunciació en romanès: [moˈrenʲ]) és un municipi del comtat de Dâmbovița, Muntènia, Romania, amb una població de 22.868 habitants. La ciutat es troba a la part oriental del comtat, a la frontera amb el comtat de Prahova. Es troba a 22 km est de la seu del comtat, Târgoviște, i a uns 100 km al nord-oest de Bucarest. Història El 1861, Moreni es va convertir en el primer lloc de Romania (i el tercer del món) on s'extreia el petroli. Recentment, les autoritats locals han construït un parc industrial per fomentar la inversió a la zona. Fills il·lustres Gheorghe Barbu Constantin Herold Andrei Ivan Ralph S. Locher George Mihăiță Ștefan Niculescu Gabriel Paraschiv Ionuț Zaharia Referències Enllaços externs Fotos de Moreni
Moreni

Moreni je město, které leží v župě Dâmbovița v regionu Munténie v Rumunsku. Žije zde 15 472 obyvatel (podle sčítání lidu z roku 2021). Město se nachází ve východní části okresu, na hranici s okresem Prahova. Leží 22 kilometrů východně od správního města Târgoviște a asi 100 kilometrů severozápadně od Bukurešti. Historie V roce 1861 se město stalo prvním místem v Rumunsku (a zároveň třetím na světě), kde se začala těžila ropa. Místní úřady nedávno vybudovaly průmyslový park, aby podpořily investice v této lokalitě. Rodáci Gheorghe Barbu Constantin Herold Andrei Ivan Ralph S. Locher George Mihăiță Ștefan Niculescu Gabriel Paraschiv Ovidiu Schumacher Ionuț Zaharia Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Moreni na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Moreni na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Moreni

Moreni (rumænsk udtale; [moˈrenʲ]) er en kommune i distriktet Dâmbovița i Muntenien, Rumænien, med et indbyggertal på 15.472 (2021). Byen ligger i den østlige del af distriktet, på grænsen til Prahova. Den ligger 22 km øst for distriktets hovedsæde, Târgoviște, og omkring 100 km nordvest for Bukarest. I 1861 blev Moreni det første sted i Rumænien (og det tredje i verden), hvor der blev udvundet olie. For nylig de lokale myndigheder en industripark for at fremme investeringer i området. Kilder og henvisninger
Moreni

Moreni ist eine Stadt im Kreis Dâmbovița in der Großen Walachei in Rumänien. Sie liegt circa 100 km nordwestlich von Bukarest. Geschichte Moreni wurde 1584 erstmals urkundlich erwähnt. Nach unterschiedlichen Bezeichnungen wie Moarile, Moara Rateșului, Moara Nouă, oder Moara Sasului, ist der Ort seit 1661 unter der heutigen Bezeichnung bekannt. Im Jahr 1691 wurde in Moreni Erdöl gefunden. Es war der erste Ort im heutigen Rumänien und der dritte in der Welt überhaupt, wo dies geschah. Im 20. Jahrhundert wurden das Erdölvorkommen durch Bohrungen erschlossen. 2003 wurde Moreni zur Stadt erklärt. Einer der Erdölpioniere war Anton Raky, der sich gemeinsam mit Guido Henckel von Donnersmarck im Jahr 1904, Anteile an der rumänischen Erdölindustrie durch die Gründung der Gesellschaft Câmpina Moreni sicherten. Beim Erdbeben von 1977 wurde ein Bohrturm beschädigt, sodass eine Eruption stattfand, welche ohne einen Brand zu verursachen, abgedichtet werden konnte. Wirtschaft Die Erdölförderung stellt seit der Entdeckung der Lagerstätten eine zentrale Rolle und ist heute noch von ökonomischer Relevanz für die Stadt. Des Weiteren befinden sich einige Maschinenbauunternehmen in der Stadt wie zum Beispiel der Militärfahrzeughersteller Automecanica Moreni. Siehe auch Sonde von Moreni Städtepartnerschaft Portugal Torres Novas in Portugal seit 2007 Persönlichkeiten Ștefan Niculescu (1927–2008), Komponist Dumitru Ionaș (* 1931), Politiker und Diplomat Marian Pană (* 1968), Fußballspieler Gabriel Paraschiv (* 1978), Fußballspieler Andrei Ivan (* 1997), Fußballspieler Weblinks Moreni bei ghidulprimariilor.ro Einzelnachweise
Moreni

Moreni (Romanian pronunciation: [moˈrenʲ]) is a municipality in Dâmbovița County, Muntenia, Romania, with a population of 15,472 as of 2021. The city is in the eastern part of the county, on the border with Prahova County. It is located 22 km (14 mi) east of the county seat, Târgoviște, and about 100 km (62 mi) north-west of Bucharest. History In 1861, Moreni became the first place in Romania (and third in the world) where oil was extracted. Recently, an industrial park was built by the local authorities to encourage investment in the area. Natives Gheorghe Barbu (1968–2021), footballer Alberto Călin (born 2005), footballer Constantin Herold (1912–1984), multi-sport athlete, basketball player and coach Andrei Ivan (born 1997), footballer Ralph S. Locher (1915–2004), American politician, mayor of Cleveland, Ohio George Mihăiță (born 1948), actor and director Ștefan Niculescu (1927–2008), composer Costel Pană (born 1967), football manager and former player Marian Pană (born 1968), football manager and former player Gabriel Paraschiv (born 1978), football manager and former player Ovidiu Schumacher (born 1942), actor Ionuț Zaharia (born 2003), footballer Sports The town is home to the Flacăra Moreni football club, which was founded by English and Dutch engineers from the local oil rig as Astra-Română Moreni in 1922. The home ground of the football team is the Flacăra Stadium, which holds 10,000 people. References
Moreni

Moreni es una ciudad de Rumania en el distrito de Dâmbovița. Geografía Se encuentra a una altitud de 263 m s. n. m. a 85 km de la capital, Bucarest. Demografía Según estimación 2012 contaba con una población de 21 270 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Moreni

Moreni est une ville de Roumanie située dans le județ de Dâmbovița à environ 100 km au nord-ouest de Bucarest. Située dans une région pétrolifère exploitée de façon intensive dès le XIXe siècle, c'est une ville industrielle dont la population, en 2011, était de 18 687 habitants. Histoire La première preuve d'existence de la ville date de 1584. Elle est alors nommée Moarile. En 1661 on lui attribue son nom actuel, Moreni. Sur le plan administratif, cette localité est attestée en 1864, sous le titre de Commune Moreni. La transformation en ville s'effectue plus tard, par l'union de la commune de Moreni avec Stavropoleos. C'est ainsi, le 17 septembre 1947, qu'est née la ville Moreni. En 1968, la ville de Moreni inclura aussi le quartier Schela Mare. À partir du 19 juin 2003 la ville de Moreni est promue au rang de municipalité, conséquence de l'agrandissement de la ville et de l'augmentation du nombre des habitants. En 1691, Moreni devint le premier endroit de Roumanie (et le troisième dans le monde) où du pétrole fut extrait.[réf. nécessaire] La zone pétrolifère Moreni-Baicoi est exploitée par la Roumanie dès le milieu du XIXe siècle, ce qui en fait le plus ancien pays à extraire le pétrole de façon industrielle. Récemment[Quand ?], un parc industriel a été construit par les autorités locales afin d'encourager les investissements dans le secteur. Population En forte expansion dans les années 1950, puis dans les années 1970-80, la population est en baisse de près de 20% depuis le début du XXIe siècle, passant de 22 868 habitants en 2002 à 18 687 en 2011. Notes et références Liens externes Portail de la Roumanie
Moreni

Moreni municípium Dâmbovița megyében, Munténiában, Romániában. A megyeszékhelytől, Târgoviștétől 20 km-re található. Történelem Első írásos említése 1584-ből való. Régi nevei Moarile és Moara Rateșului, mai nevén 1661-ben említik először. 1947. szeptember 17-én Moreni és Stavropoleos falvak egyesüléséből jött létre a mai város. 2003-ban municípium lett. Gazdaság A környéken a kőolaj kitermelése már 1691-ben elkezdődött, ez volt Romániában az első hely, de a világon is a harmadik, ahol kőolajkutat állítottak fel. Testvérvárosok Torres Novas, Portugália (2007-től) Híres emberek Ștefan Niculescu (1927 - 2008) - zeneszerző, zenetörténész Jegyzetek Külső hivatkozások A város honlapja Képek a városról
Moreni (Romania)

Moreni è un municipio della Romania di 20 969 abitanti, ubicato nel distretto di Dâmbovița, nella regione storica della Muntenia. Moreni è citata per la prima volta, con il nome di Moarile in un documento del 1584, mentre il nome attuale è documentato dal 1661. La crescita progressiva della località portò ad ottenere lo status di città nel 1947 e quello di municipio nel 2003 Moreni fu la culla dell'industria petrolifera romena: le prime notizie di estrazione di petrolio nell'area della città risale al 1691, che ne fanno la terza città al mondo in cui vennero estratti idrocarburi. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Moreni Collegamenti esterni Sito ufficiale, su primariamoreni.ro.
Moreni

Moreni is een stad in Roemenië, in het district Dâmbovița, Muntenië. De stad ligt op ongeveer 100 km afstand in het noordwesten van de Roemeense hoofdstad Boekarest en heeft een populatie van ongeveer 23.000. Moreni was in 1691 de eerste plaats in Roemenië en de derde van de wereld waar aardolie uit de grond werd gehaald.
Moreni

Moreni é uma cidade da Roménia com 22.868 habitantes, localizada no judeţ (distrito) de Dâmboviţa. Nome com ressonância na história do petróleo romeno, importante centro da indústria extrativa do petróleo no passado, da indústria de construção de máquinas, têxtil e de equipamentos complexos, fez parte até 1968 do Distrito de Câmpina, estando mais ligado ao Vale do Prahova; hoje é uma localidade do município do distrito de Dâmbovița. É um dos dois municípios do distrito de Dâmbovița, sendo o outro Târgoviște, que é a capital do distrito.
Морени

Морени (рум. Moreni) — город в Румынии, в жудеце Дымбовица. С начала XX века Морени становится важным центром нефтедобычи и нефтепромышленности, сохраняя данный статус и по сей день. Галерея Города-побратимы Торреш-Новаш (Португалия) Ссылки Фотографии города
Moreni

Moreni är en stad (municipiu) i den östra delen av länet Dâmbovița i det historiska landskapet Muntenien, den östliga delen av landskapet Valakiet i södra Rumänien. Staden ligger vid floden Cricovul Dulce, där länsväg 710A möter länsväg 720, norr om riksväg 72, vid gränsen mot länet Prahova i öster. Den utgör residensstad i stadskommunen med samma namn och har 15 472 invånare (2021), vilket gör staden till den näst största i länet, efter residensstaden Târgoviște. Orter Stadskommunen Moreni omfattar inga andra orter utöver själva staden Moreni. Källor Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör Moreni.﻿
Морень

Морень, Морені (рум. Moreni) — місто у повіті Димбовіца в Румунії, що має статус муніципію. Місто розташоване на відстані 70 км на північний захід від Бухареста, 16 км на північний схід від Тирговіште, 75 км на південь від Брашова. Населення За даними перепису населення 2021 року у місті проживали 15 472 особи. Національний склад населення міста: Також у місті проживають серби, чехи та македонці, але точна кількість цих народів у результатах перепису не вказується. Рідною мовою назвали: Також рідною мовою називали російську, чеську та македонську, але точні значення для кожної з них у результатах перепису не вказуються. Склад населення міста за віросповіданням: Також у місті проживають реформати та старообрядці, але точна їхня кількість у результатах перепису не вказується. Зовнішні посилання Дані про місто Морень на сайті Ghidul Primăriilor [Архівовано 20 вересня 2012 у Wayback Machine.] Примітки
Mircea cel Bătrân National College (Constanța)

Mircea cel Bătrân National College (Romanian: Colegiul Național "Mircea cel Bătrân" Constanța) is a high school located at 6 Ștefan cel Mare Street, Constanța, Romania. It was founded as a gymnasium on September 1, 1896 and took the name of Mircea the Elder in 1901. It is one of the most appreciated high schools in the country, constantly appearing in the top 10 schools ordered by admission grades and having students who achieved very good results at national and International Science Olympiads. At the 2024 evaluation of Romanian secondary schools, the college came in 9th place, with a score of 9.47/10. Faculty and alumni Faculty Marin Ionescu Dobrogianu Nicholas Georgescu-Roegen Murat Iusuf Alumni Haig Acterian Nicolae Bacalbașa Vasile Brînzănescu Pavel Chihaia Ion I. Cristea Petre T. Frangopol Marian-Traian Gomoiu Lucian Grigorescu Stere Gulea Ion Jalea Eugen Lumezianu Pericle Martinescu Nicolae N. Mihăileanu Vasile Moldoveanu Krikor Pambuccian Alexandru Pesamosca Ion Marin Sadoveanu Grigore Sălceanu Harry Tavitian Virgil Teodorescu Robert Petu References External links (in Romanian) Official site
Mayr-Melnhof Karton

Mayr-Melnhof Karton AG er en Østrigsk fremstiller af papir og pakkematerialer, der har hovedkvarter i Wien. Selskabet er 65 % familieejet, mens resten er ejet af forskellige aktionærer, selskabet er registreret på Wiener Börse. Mayr-Melnhof Pakkeri er et multinationalt firma med fabrikker i Østrig, Chile, Tyskland, Frankrig, Storbritannien, Iran, Jordan, Holland, Polen, Rumænien, Rusland, Slovenien, Spanien, Tyrkiet, Tunesien, Ukraine og Vietnam. Referencer Eksterne henvisninger
Mayr-Melnhof Karton

Mayr-Melnhof Karton AG (abreviado MM Karton) es una empresa austríaca pública manufacturera de cartón y cartoncillo cuya materia prima es el papel reciclado fundada en 1888.​ Esta empresa desde 1994 ha cotizado acciones en la Bolsa de Viena. MM Karton opera por medio de dos divisiones corporativas: la de Karton, encargada de la producción de cartón; y la de Packaging, encargada de la producción de cajas para embalaje.​ En las subsidiarias de MM Karton de Austria, Alemania, Suiza, los Países Bajos y Eslovenia se producen anualmente 1,7 toneladas de cartón.​ Aunque la mayoría —un 87 %— del cartón producido utiliza papel reciclado como materia prima, el restante 13 % es elaborado a partir de papel nuevo. El cartón producido por esta empresa es distribuido a otras dedicadas a la industria alimentaria como la suiza Nestlé, la estadounidense Kellogg's, la italiana Barilla o la alemana Dr. Oetker. Buena parte del cartón producido proviene de una fábrica en la localidad austríaca de Frohnleiten, en la provincia de Estiria; la cual está establecida allí desde 1950.​ En junio de 2008, MM Karton decidió cerrar una fábrica en la ciudad búlgara de Nikopol para buscar una estabilización en los precios de los productos;​ aunque poco después, en septiembre de 2008 adquirió en Esmirna (Turquía) a una manufacturera de cartón llamada Superpack.​ Durante la crisis financiera de 2008, esta empresa sufrió una escasez de créditos por parte de los bancos, así como una caída en la demanda de cartón.​ Referencias
Mayr-Melnhof Karton

Mayr-Melnhof Karton est une entreprise autrichienne, dans le domaine du carton, qui fait partie de l'indice ATX. Historique 1950, première usine moderne de fabrication de carton, à Frohnleiten, en Autriche. Références Liens externes Site officiel Ressource relative aux organisations : Registre de transparence de l'UE Portail des entreprises Portail de l'Autriche