NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Teatro Maria Filotti

El Teatro Maria Filotti (en rumano:Teatrul Maria Filotti) es un teatro en Brăila, Rumania.​ El teatro fue construido en 1896 como el "Teatrul Rally" (Teatro Rally). En 1919, pasó a llamarse "Teatrul Comunal" ("El Teatro Comunitario"), en 1949, "Teatrul del Stat Brăila - Galaţi" ("El Teatro Estatal de Brăila - Galaţi"), y en 1969, adquirió su nombre actual, en honor de la actriz rumana Maria Filotti (1883-1956). El teatro tiene 369 asientos. Véase también Cultura de Rumania Teatro Referencias
Teatro Maria Filotti

O Teatro Maria Filotti é um teatro em Brăila, Roménia. História O teatro foi construído em 1896, como "Teatrul Rally". Em 1919, mudou o nome para "Teatrul Comunal" ("Teatro Comunal"), em 1949, passou a ser "Teatrul del Stat Brăila - Galaţi" ("O Teatro estadual de Brăila - Galaţi"), e em 1969, adquiriu o nome presente, em memória da atriz romena, Maria Filotti (1883-1956). O teatro tem 369 lugares. Ligações externas Página oficial
Grand Arena

Grand Arena este un centru comercial situat în sudul Bucureștiului, în cartierul Berceni, deschis în martie 2009 și include magazinele ancoră Carrefour, Decathlon și Altex. Centrul a fost dezvoltat de familia afaceriștilor francezi Harfi, a implicat o investiție de 187 de milioane de euro și are o suprafață închiriabilă de 50.000 de metri pătrați. Note Legături externe grandarena.ro - Sit web oficial
CET Grozăvești

Centrala Electric de Termoficare Grozăvești este o termocentrală amplasată pe strada Splaiul Independenței nr. 229, sector 6, București. CET Grozăvești a fost înființată în anul 1912, fiind una dintre primele de acest tip din țară, însă, începând chiar din 1889, funcționa Uzina hidraulico-electrică Grozăvești transformată în 1902 în Uzina electrică a instalațiilor de la Bragadiru. În prezent, puterea electrică instalată a CET Grozăvești este de 100 MW, iar cea termică de 584 Gcal/h (184 Gcal/h în instalațiile de bază, respectiv 400 Gcal/h în instalațiile de vârf). Atât puterea termică cât și cea electrică sunt asigurate de două grupuri turbogeneratoare tip VT-50-1 cu condensație și priză de termoficare de 50 MW și două cazane cu abur supraîncălzit de 210 t/h (tip IBZKG), respectiv 420 t/h (tip TGM84). Necesarul de energie termică este asigurat și cu ajutorul a șase agregate energetice de vârf, din care două sunt retrase din exploatare. Agregatele disponibile sunt patru cazane de apă fierbinte (CAF-uri), trei de tip PTVM, modernizate și unul tip 4, de 100 Gcal/h fiecare. Instalațiile de bază și vârf funcționează pe gaze naturale și păcură. Energia termică este livrată consumatorilor prin intermediul a două magistrale (exploatate de RADET), de regulă pentru următoarele zone: • Magistrala Grivița: Gara de Nord, Grivița, N. Titulescu, Plevnei, Iancu de Hunedoara, Ștefan cel Mare, Circului, Dinamo, Pipera, Aviației, Galvani Tei, Perla, Dorobanți; • Magistrala Rahova: Rahova, Mărgeanului, Centrul Civic, Panduri, Palatul Parlamentului până la P5A. Evacuarea energiei în Sistemul Energetic se realizează printr-o stație electrică de 110 kV, de tip interior, ce face legătura cu rețeaua de 110 kV prin 6 linii electrice subterane, cu capacitatea totală de cca 450 MW. Pentru alimentarea consumatorilor interni (servicii generale) direct din Sistemul Energetic, CTE Grozăvești dispune de 2 transformatoare de 25 MVA. Sursa de apă pentru instalațiile de tratare o reprezintă apa potabilă din rețeaua orășenească, iar cea de apă de răcire o reprezintă râul Argeș. Note
Grădina Icoanei

La Grădina Icoanei ("Jardí de les icones") és un petit parc al centre de Bucarest, situat no gaire lluny de Piața Romană i Bulevardul Magheru. El parc, situat al costat de la plaça Gheorghe Cantacuzino al sector 2 de la ciutat, es va inaugurar l'any 1873. El parc té una superfície de 2,4 hectàrees i atrau una mitjana de 1.100 visitants un dia de cap de setmana. El Teatre Bulandra (l'escenari Toma Caragiu, Sala Toma Caragiu), el parc Ioanid (ara anomenat "Ion Voicu"), l'església Icoanei, i l'església Anglicana es troben als voltants del parc. Història En un plànol de la ciutat de 1852, l'àrea ocupada ara pel parc va ser designada com Maidanul Stăpânirii, que significava una plaça de la ciutat de propietat de la ciutat. A la zona hi havia l'estany d'Icoana, d'on va sorgir el rierol de Bucureștioara, i un bosquet boscós, que formava el nucli del parc actual. L'estany, que cobria unes 20 hectàrees, va ser drenat entre 1832 i 1846, durant els esforços de desenvolupament urbanístic impulsats pel general Pavel Kiseleff i el Reglament Orgànic. La construcció del parc es va fer entre 1870 i 1873, a partir de plànols dibuixats per l'arquitecte Karl Kuchnovsky i aprovats per Grigore Cerchez, mentre que el paisatgisme va ser realitzat per l'horticultor Louis Leyvraz el 1873. En aquella època, el jardí es trobava als afores de la ciutat; era un lloc on es feien festes, es reunien els amants i els violinistes cantaven entre els matolls. A l'entrada del parc, una estàtua de George C. Cantacuzino-Râfoveanu, realitzada per l'escultor francès Ernest Henri Dubois, es va inaugurar l'any 1904. Un personatge femení es troba a la base de l'estàtua, subjectant una tauleta amb la mà esquerra; la ploma que tenia a la mà dreta ha desaparegut des de llavors. En un altre racó de Grădina Icoanei hi ha el bust de bronze d'Adrian Păunescu, un poeta que vivia prop del parc; el bust, realitzat pels escultors Ioan Deac-Bistrița i Dragoș Neagoe, es va inaugurar l'any 2012. Referències
Grădina Icoanei

Grădina Icoanei ("Icon's Garden") is a small park in central Bucharest, situated not far away from Piața Romană and Bulevardul Magheru. The park, located next to Gheorghe Cantacuzino Plaza in Sector 2 of the city, was inaugurated in 1873. The park has a surface area of 2.4 hectares (5.9 acres) and attracts an average of 1,100 visitors on a weekend day. The Bulandra Theatre (the Toma Caragiu stage, Sala Toma Caragiu), Ioanid Park (now called "Ion Voicu"), the Icoanei Church, and the Anglican Church are located in the park's immediate vicinity. The name of the park comes from an icon of Mary, made by Filip Nicolau Argintarul in 1682; the icon, given by Prince Constantin Brâncoveanu to his wife, Doamna Marica, is today in the nave of Icoanei Church. The park is listed as a historic monument by Romania's Ministry of Culture and Religious Affairs. History In a city plan from 1852, the area occupied now by the park was designated as Maidanul Stăpânirii, signifying a city-owned town square. In the area was the Icoana Pond, from which the Bucureștioara brook sprang, and a wooded grove, which formed the nucleus of the present-day park. The pond, which covered some 20 hectares (49 acres), was drained between 1832 and 1846, during the urban development efforts prompted by General Pavel Kiseleff and the Organic Regulations. The construction of the park was done in 1870–1873, based on plans drawn by the architect Karl Kuchnovsky and approved by Grigore Cerchez, while the landscaping was done by the horticulturist Louis Leyvraz in 1873. At that time, the garden was at the outskirts of the city; it was a place where parties were held, lovers met, and fiddlers sang among the bushes. At the northern entrance of the park, a statue of George C. Cantacuzino-Râfoveanu, made by French sculptor Ernest Henri Dubois, was inaugurated in 1904. A female character is at the base of the statue, holding a tablet with her left hand; the feather she was holding in her right hand has since disappeared. At the southern edge of Grădina Icoanei is the bronze bust of Adrian Păunescu, a poet who lived near the park; the bust, made by the sculptors Ioan Deac-Bistrița and Dragoș Neagoe, was inaugurated in 2012. From November 2021 to February 2022, the park was completely renovated, under a 2.7 million leis contract; the two fountains were changed and the main lanes, originally covered with sand, were paved with a layer of crushed limestone, on top of which a layer of gravel was laid. References
Grădina Icoanei

Grădina Icoanei (El jardín de los iconos) es un pequeño parque ubicado en la zona central de Bucarest, la capital de Rumanía. Ubicación Está situado no demasiado lejos de la Piaţa Romană y del Bulevardul Magheru. Cerca del parque se hallan edificios emblemáticos de la ciudad, como una Iglesia Anglicana o el Teatro Bulandra.
Grădina Icoanei

Grădina Icoanei este un parc din București, inaugurat în 1873. În secolul al XVIII-lea, pe locul actualului parc se afla o baltă, care se numea „a Bulindroiului”, iar de la jumătatea secolului al XVIII-lea, era cunoscută ca „Balta de la Icoana”. Din această baltă, izvora un pârâu denumit „Bucureștioara" sau „Bucureștianca”. Între 1832 și 1846 s-a lucrat la astuparea pârâului, iar în 1870 a fost asanată și balta. În 1872, Primăria a încheiat un contract cu Anton Westelly pentru amenajarea unei grădini pe „Maidanul Icoanei”, parc inaugurat în 1873. Grădina Icoanei este înscrisă în lista monumentelor istorice din sectorul 2, la adresa Piața Cantacuzino Gh. f.n. sector 2 (delimitată de str. pictor Arthur Verona - str. D.A. Xenopol - str. dr. Dimitrie Gerota), cu cod LMI B-II-a-B-18301. La intrarea în parc se găsește Monumentul lui G. C. Cantacuzino, om politic liberal, fost ministru de finanțe și director al ziarului Voința Națională, realizat de sculptorul Ernest Henri Dubois (1863 – 1931) în 1904, înscris în lista monumentelor istorice din sectorul 2 cu codul B-III-m-B-19968. Note Legături externe De la Maidanul Stăpânirii la Grădina Icoanei, 13 aprilie 2013, Oana Marinache, Adevărul cod LMI B-II-a-B-18301
Halânga Power Station

The Halânga Power Station is a large thermal power plant located in Halânga, having 7 generation groups, 4 of 25 MW, 2 of 50 MW and 1 of 47 MW having a total electricity generation capacity of 247 MW. The American AES Corporation is also interested in constructing a new 400 MW unit at the station's site worth around US$1.6 billion. See also List of power stations in Romania References External links Description (in Romanian)
ТЕЦ Дробета (Халинга)

ТЕЦ Дробета (Халинга) — колишня теплова електростанція в Румунії у повіті Мехедінць. Станцію спорудили для забезпечення теплом заводу з виробництва важкої води у місті Дробета-Турну-Северин (поява якого своєю чергою була пов'язана із будівництвом АЕС Чорнавода). У 1986—1989 роках на майданчику станції запустили шість розрахованих на спалювання лігніту вугільних котлів продуктивністю по 420 тонн пари на годину, від яких живились шість турбін чотирьох типів загальною потужністю 247 МВт: чотири з показниками по 50 МВт, одна потужністю 25 МВт та одна потужністю 22 МВт. Також станцію обладнали трьома додатковими котлами, розрахованими на використання нафтопродуктів: одним продуктивністю 420 тонн пари на годину та двома з показниками по 105 тонн. Окрім постачання заводу важкої води ТЕЦ забезпечувала опалення Дробета-Турну-Северина. Видалення продуктів згоряння з шести вугільних котлів відбувалось через два димарі. Надлишкова електроенергія видавалась у національну електромережу по ЛЕП, розрахованій на роботу під напругою 110 кВ. Станом на середину 2010-х ТЕЦ збанкрутувала, і у другій половині десятиліття було оголошено про розпродаж залишкового майна. Водночас, існують плани спорудження на її майданчику електростанції потужністю 150 МВт, розрахованої на використання природного газу (останній подається до Дробета-Турну-Северин по відгалуженню від трубопровода Турбуря — Крайова). Примітки
Cholmovec

Cholmovec (ukrajinsky Холмовець, maďarsky Hömlőc, česky Homlovec nebo Chlumec) je část obce Čornotysiv v Pyjterfolvské vesnické územní hromadě v okrese Berehovo v Zakarpatské oblasti Ukrajiny poblíž ukrajinsko-rumunské státní hranice. V roce 2025 zde žilo 715 obyvatel. Historie Cholmovec je jméno slovanského původu a je vytvořeno z ukrajinského slova Холм (česky kopec), jak naznačuje topografie kopcovitého terénu, na kterém se vesnice nachází. Přesné datum vzniku obce se zatím nepodařilo zjistit, přestože vznikla v 19. století. Obec byla součástí Uherska. Po skončení první světové války se jako součást Podkarpatské Rusi stala pod názvem Homlovec a později Chlumec (maďarsky Hömlőc) součástí nově vzniklého Československa. V roce 1925 v obvodu obce probíhaly úpravy československo-rumunské hranice. Po skončení druhé světové války byla obec postoupena Sovětskému svazu. Zajímavost Místní dřevěný kostel Všech svatých z roku 1679, pocházel z Velyké Kopani u Vynohradivu, v roce 1857 byl za 255 zlatých přenesen do Cholmovce. V roce 1930 jej koupil československý senátor Václav Klofáč, který jej odtud nechal převést do Dobříkova v okrese Ústí nad Orlicí. Po opravě byl otevřen v roce 1931 a od té doby slouží Církvi československé husitské. V interiéru se nachází originální zařízení s vyřezávanými ikonami. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Холмовець na ukrajinské Wikipedii.
Cholmowez

Cholmowez (ukrainisch Холмовець; russisch Холмовец, ungarisch Hömlőc, tschechoslowakisch Chlumec oder Homlovec) ist ein Dorf im Rajon Berehowe in der westukrainischen Oblast Transkarpatien. Cholmowez liegt rund 37 Kilometer Luftlinie ostsüdöstlich vom Rajonzentrum Berehowe und 85 Kilometer südöstlich vom Oblastzentrum Uschhorod entfernt. Unmittelbar östlich von Cholmowez verläuft die rumänisch-ukrainische Grenze. Am 12. Juni 2020 wurde das Dorf ein Teil neu gegründeten Landgemeinde Pyjterfolwo, bis dahin war es Teil der Landratsgemeinde Tschornotyssiw im Südosten des Rajons Wynohradiw. Am 17. Juli 2020 kam es im Zuge einer großen Rajonsreform zum Anschluss des Rajonsgebietes an den Rajon Berehowe. Einzelnachweise
Hömlőc

Hömlőc település Ukrajnában, a Beregszászi járásban. Fekvése Nagyszőlőstől délkeletre, a Hömlöc-hegy nyugati oldalán, Feketeardó és Szőlősgyula közt fekvő település. Nevének eredete Nevét a közelében fekvő hasonló nevű hegyről kapta, melynek jelentése Hömlöc=hirtelen emelkedő hegycsúcs. Története A község az úrbéri rendezés során alakult ki. Nevét 1773-ban említették először, ekkor még csak mint praediumot, Hlumec, Homlóc, Hömlöc neveken. Egy 1874 évi adat szerint Feketeardó község határából szakadt ki. Az 1910-es népszámláláskor 314 lakosa volt, ebből 20 magyar, 11 német, 277 ruszin volt, melyből 5 római katolikus, 293 görögkatolikus, 5 református, 11 izraelita volt. A trianoni békeszerződés előtt Ugocsa vármegye Tiszántúli járásához tartozott. Források Szirmay Antal: Ugocsa vármegye Mizser Lajos: Szatmári és ugocsai helynévmagyarázatok. A történelmi Magyarország atlasza és adattára 1914 ISBN 963 85683 3 X
Holmoveț, Vînohradiv

Holmoveț (în ucraineană Холмовець) este un sat în comuna Ardul Negru din raionul Vînohradiv, regiunea Transcarpatia, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Holmoveț era vorbitoare de ucraineană (97,06%), existând în minoritate și vorbitori de maghiară (1,96%). Note
Холмовец

Холмовец (укр. Холмовець) — село в Пийтерфолвовской общине Закарпатской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 715 человек. Почтовый индекс — 90363. Телефонный код — 03143. Занимает площадь 3,585 км². Код КОАТУУ — 2121286202. Ссылки Холмовец на сайте Верховной рады Украины (укр.) Административно-территориальное устройство Закарпатской области (укр.)
Musikakademie Gheorghe Dima

Die Musikakademie Gheorghe Dima (rum. Academia de Muzicã "Gheorghe Dima") ist eine staatliche Musikhochschule in Cluj-Napoca. Die Musikakademie Gheorghe Dima wurde 1919 gegründet und ist nach dem rumänischen Komponisten Gheorghe Dima benannt. Die Hochschule nannte sich von 1931 an Musik- und Theaterakademie, 1950 erfolgte eine Namensänderung zurück in Konservatorium und seit 1990 wieder in Akademie. Sie gliedert sich heute in drei Fakultäten. Weblinks Homepage Fußnoten
Gheorghe Dima National Music Academy

Gheorghe Dima National Music Academy is an educational institution located in Cluj-Napoca, Romania. The institution was founded in 1919, and currently comprises various departments including composition, conducting, musicology, musical pedagogy, canto, choreographic pedagogy, and opera. Notable alumni include Alexandru Agache, Christian Wilhelm Berger, Gheorghe Ciobanu, Boldizsár Csiky, Anita Hartig, Irina Hasnaș, György Ligeti, Mariana Nicolesco, Tiberiu Olah, Sigismund Toduță, and Adela Zaharia. See also List of universities in Romania External links Official website - Romanian Official website - English Archived 2008-04-20 at the Wayback Machine
Academia de Música Gheorghe Dima

La Academia de Música Gheorghe Dima​ (en rumano: Academia de Muzică Gheorghe Dima) es una institución educativa en Cluj-Napoca, una localidad Rumania. Fundada en 1919, cuenta con varias secciones, incluyendo la musicología, pedagogía musical, canto, pedagogía coreográfrica, y la ópera. Alumnos notables incluyen a Christian Wilhelm Berger, Boldizsár Csiky, Tiberiu Olah, y Anita Hartig. Historia Fue fundada en 1919 bajo la denominación Conservatorio de Música de Cluj. Su primer rector fue el compositor y director de orquesta Gheorghe Dima. El nombre de la institución fue cambiada, en el año 1931, a Academia de Música y Arte Dramático de Cluj. En 1949, después de la supresión de la Iglesia Rumanas Unidas con Roma, la sede central de la Academia de Música fue cambiada al de la Academia Teológica Unida de Cluj, sobre la calle del Rey núm. 25 (en el periodo comunista calle 23 de Agosto, actualmente I. C. Brătianu). En 1950 la Academia fue renombrada como Conservatorio de Música, denominación que habría de tener hasta 1990. Desde ese año lleva el nombre de su primer rector, Gheorghe Dima. Cuenta con secciones de composición musical, pedagogía musical, musicología, dirección de orquesta y de coro, canto, pedagogía y dirección coreográfica, instrumentos y dirección de opera. Véase también Listado de las universidades de Rumanía Referencias Enlaces externos Sitio oficial (en inglés)
Académie de musique Gheorghe-Dima

L’Académie de musique Gheorghe-Dima (acronymisé : AMGD, en roumain : Academia de Muzică „Gheorghe Dima”) est une université publique fondée en 1919 en Roumanie à Cluj-Napoca, en Transylvanie. Le nom de l’académie fait honneur au compositeur, chef d'orchestre et pédagogue roumain Gheorghe Dima (1847-1925), dont le prénom est parfois orthographié George. Histoire L'académie compte parmi ses anciens élèves Christian Wilhelm Berger (en), Boldizsár Csiky (en), Tiberiu Olah (ro), Anita Hartig (en), Stefan Pop et Valentin Timaru (ce dernier y ayant aussi été professeur, à la chaire de composition). Situation contemporaine Présentation générale En 2007-2008, à l'AMGD il y avait 796 étudiants (dont 613 en licence, 152 en master et 31 en doctorat) et 119 personnes à l'emploi de l'académie. Les neuf ensembles musicaux de l'AMGD (allant de la chorale à l’orchestre symphonique) donnent de nombreux concerts tant en Roumanie qu'ailleurs. L'AMGD organise aussi plusieurs festivals à Cluj-Napoca. Direction Le recteur, le docteur Adrian Pop (ro) est le président du Sénat de l'AMGD. Relations internationales L'AMGD est affiliée à plusieurs associations universitaires, dont l'AEC (Association européenne des conservatoires) et l'EUA (European University Association). Composantes L'AMGD comprend trois facultés (UFR), un département pédagogique, un département d’enseignement à distance et une antenne à Piatra Neamț. Les trois facultés de Cluj-Napoca couvrent tout le champ des études musicales : interprétation musicale, théorie et art scénique. La faculté de Piatra Neamț offre une formation en interprétation musicale et en pédagogie. Offre de formation Licence La durée des études est de trois ans pour la spécialisation « pédagogie musicale » et de quatre ans pour les autres spécialisations (interprétation musicale, bel canto, arts du spectacle, composition, musicologie, chef d'orchestre). Master La durée des études est de deux ans (après la licence). Doctorat La durée des études est de trois ans (après le master). Recherche vie estudiantine Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des universités roumaines Autres universités de Cluj-Napoca : Université d'art et d'esthétique de Cluj-Napoca Université Babeș-Bolyai Université de médecine et pharmacie Iuliu Hațieganu Université des sciences agronomiques et de la médecine vétérinaire Université technique Portail des universités Portail de la musique classique Portail de la Roumanie
Academia Națională de Muzică „Gheorghe Dima”

Academia Națională de Muzică „Gheorghe Dima”, din Cluj-Napoca, a fost înființată în 1919 sub denumirea „Conservatorul de Muzică din Cluj”. Primul ei rector a fost compozitorul și dirijorul Gheorghe Dima. Instituția a fost trasformată în anul 1931 în „Academia de Muzică și Artă Dramatică din Cluj”. În anul 1949, după scoaterea în afara legii a Bisericii Române Unite cu Roma (1948), sediul central al Academiei de Muzică a fost mutat în clădirea Academiei Teologice Române Unite din Cluj, pe strada Regelui nr. 25 (în perioada comunistă str. 23 August, în prezent I. C. Brătianu). În 1950 Academia de Muzică a fost redenumită în „Conservatorul de Muzică”, denumire pe care a purtat-o până în 1990. Din anul 1990 poartă numele primului ei rector, profesorul Gheorghe Dima. Cuprinde secții de compoziție muzicală, pedagogie muzicală, muzicologie, dirijat orchestră și dirijat cor, canto, pedagogie și regie coregrafică, instrumente și regie de operă. Profesori Max Eisikovits, armonie și contrapunct Antonin Ciolan, dirijat Sigismund Toduță, forme și compoziție Liviu Comes, armonie și contrapunct Cornel Țăranu, compoziție Ferenc László, muzică de cameră Ferdinand Weiss, pian Vezi și Listă a universităților din România Note Legături externe Situl oficial al Academiei Gheorghe Dima (Română) Situl oficial al Academiei Gheorghe Dima (Engleză) Arhivat în 20 aprilie 2008, la Wayback Machine.
Base aérienne 57

La base aérienne 57 (code OACI : LRCK) est un aérodrome roumain situé au nord de la ville de Constanza. Il partage son histoire avec l'aéroport international Mihail-Kogălniceanu. Après avoir été équipée de chasseurs russes Mikoyan MiG-29, elle sert aujourd'hui au 86e escadron d'hélicoptères IAR 330. Depuis 2023, avec la réactivation du 5e corps d'armée des États-Unis, une rotation d'unités, dans le cadre de l'opération Atlantic Resolve, prévoit la présence de deux brigades sur place. Situation Références Liens externes (ro) Site officiel Portail de l’aéronautique Portail de la Roumanie
Baza 57 Aeriană „Căpitan Aviator Constantin Cantacuzino”

Baza 57 Aeriană „Căpitan Aviator Constantin Cantacuzino” Mihail Kogălniceanu este o unitate a Forțelor Aeriene Române, situată în apropierea municipiului Constanța, în sud-estul României. Având o poziție strategică în regiunea Mării Negre, baza îndeplinește un rol esențial în arhitectura de securitate a flancului estic al NATO. Este utilizată atât de aviația militară română, cât și de forțe aliate, în special pentru misiuni de poliție aeriană, antrenamente multinaționale și dislocări operaționale. Începând cu anii 2000, baza a fost folosită în mod constant de forțele armate ale Statelor Unite și ale altor state membre NATO, devenind un important centru de tranzit și sprijin logistic pentru operațiunile internaționale. În prezent, Baza 57 se află într-un amplu proces de modernizare, vizând extinderea capacităților sale de operare și adaptarea la cerințele actuale ale Alianței.Aceasta găzduiește Escadrila 571 Aviație Vânătoare și Escadrila 572 Elicoptere . Actualul comandant al bazei este generalul de flotilă aeriană Nicolae Crețu, succedându-l pe comandantului Adrian Popescu. Note