NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Секейска земя

Шаблон:Исторически региони в Трансилвания Секейската земя, също Секейския край, (руни: ; на унгарски: Székelyföld; на румънски: Ținutul Secuiesc) е форма на местна административна самоорганизация на секеите в Румъния и по-точно в Трансилвания. Датира от 5 септември 2009 г. и обхваща по-голяма част от територията на окръзите Ковасна, Харгита и Муреш, в които по-голяма част от населението са секеи . История Територията на Секей е част от Аварския хаганат през средновековието. През този период авари и славяни мигрират в Трансилвания. От 900 до 1526 г. районът е под пряк контрол на Унгарската държава. Счита се, че секеите се заселват в Трансилвания през 12 век от територии в днешните области Хайду-Бихар и Бихор. Още от средновековието секеите са известни като смели воини, играещи важна роля в унгарската армия. Етногенезисът им, както и този на унгарците, все още не е достатъчно изучен. От 12 и 13 век до 1876 г. Секейската земя се радва на значителна, но променлива автономия, първо като част от Кралство Унгария, после като част от Княжество Трансилвания. В днешно време самите секеи се считат за унгарци. В състава на Съюза на трите нации те встъпват като главни предводители на Трансилвания, където те, бидейки католици, напълно подчиняват под своя власт румънското православно мнозинство, което през 18 – 20 век се противопоставя на процеса на маджаризация. На 9 януари 1919 г. е направен опит в Одорхею Секуйеск за създаване на Секейска република, който се оказва неуспешен. След Трианонския договор от 1920 г. Трансилвания преминава от Унгария в състава на Румъния. От 1920-те години нататък ареалът на секеите и чангошите е напълно обграден от територията на разселване на румънския народ, който оказва мощен асимилативен натиск. През Втората световна война Вторият виенски арбитраж с участието на Германия и Италия връща северната част на Трансилвания на Унгария през 1940 г., но след войната тези решения не са признати юридически и довоенните граници на Румъния са възстановени. След 1930 г. румънските власти започват румънизация на унгарското население в Секейската земя. По това време започва променянето на имената на места и улици на румънски такива. В периода 1952 – 1968 г. в състава на социалистическа Румъния съществува Унгарска автономна област. При Чаушеску, който провежда репресивна политика по отношение на националните малцинства, автономната област е премахната в хода на административна реформа. Население Според преброяването от 2011 г., 609 033 унгарци (56,8%) живеят в окръзите Ковасна, Харгита и Муреш (от 1 071 890 души общо). В Муреш румънците са мнозинство (52,6%), докато в другите два окръга унгарците са мнозинство (71,6% в Ковасна и 82,9% в Харгита). Преброяването от 2011 г., съпоставено с данните от преброяването от 2002 г., показва, че румънците в Секейската земя намаляват (основно поради миграция). Търгу Муреш е дом на най-голямата унгарска общност в Румъния (57 532 души към 2011 г.), но самият град е с румънско мнозинство (66 943 от 127 849 души). Източници
País sícul

El país sícul (hongarès: Székelyföld [ˈseːkɛjføld]; romanès: Ţinutul Secuiesc; alemany: Szeklerland; llatí: Terra Siculorum) és la part oriental de Transsilvània, a Romania, habitada per la minoria hongaresa sícul. Se situa a les valls i turons de l'est dels Carpats. Administrativament es tracta dels comtats d'Harghita, Covasna i algunes parts de Mureş. Originàriament, el nom País sícul denotava una regió autònoma dins de Transsilvània. Existí com a tal des de l'edat mitjana fins al Compromís Austrohongarès del 1867, quan els escons sículs i saxons es reemplaçaren amb el sistema de comtats. Junt amb Transsilvània, esdevingué part de Romania el 1920; es tornà a Hongria el 1940 i s'adjuntà a Romania de nou el 1945. Autonomia Després de la Segona Guerra Mundial, es creà una Regió Autònoma Hongaresa l'any 1952, que incloïa la majoria del País sícul. Aquest estatus d'autonomia es tragué l'any 1968, durant el règim de Nicolae Ceaușescu. Després de la caiguda del comunisme s'esperava que la regió autonòmica es reinstal·lés, però no ocorregué. Ara hi ha un moviment autonomista al país. Això sí, rep força oposició del govern central. L'actual president de Romania, Traian Băsescu, li va dir al llavors president d'Hongria (László Sólyom) que mai no acceptarà l'autonomia hongaresa. Referències
Seklerszczyzna

Seklerszczyzna (węg. Székelyföld – „ziemia Seklerów”) – obszar w południowo-wschodnim Siedmiogrodzie (dzisiaj w granicach Rumunii), obejmujący okręgi Harghita, Covasna i Marusza, zamieszkany przez węgierskojęzycznych Seklerów. Główne miasta: Braszów (węg. Brassó, rum. Brașov) Miercurea-Ciuc (węg. Csíkszereda) Odorheiu Secuiesc (węg. Székelyudvarhely) Târgu Mureș (węg. Marosvásárhely, rzadziej (Székely-)Vásárhely) Sfântu Gheorghe (węg. Sepsiszentgyörgy). Zobacz też Węgierski Okręg Autonomiczny
País Sículo

O País Sículo (em húngaro: Székelyföld; em romeno: Ținutul Secuiesc ou por vezes Secuimea;; em alemão: Szeklerland; em latim: Terra Siculorum) é uma região histórica e etnográfica da Romênia, habitada principalmente por húngaros e romenos. O seu centro cultural é a cidade de Târgu Mureș, a maior localidade da região. Os sículos da Transilvânia, um subgrupo do povo húngaro, vivem nos vales e colinas das Montanhas dos Cárpatos Orientais, correspondentes aos atuais condados de Harghita, Covasna e partes de Mureș na Romênia. Originalmente, o nome País Sículo era dado aos territórios de vários assentamentos autônomos dos sículos na Transilvânia. Os assentamentos autônomos sículos tinham seu próprio sistema administrativo e existiram como entidades jurídicas da época medieval até à década de 1870. Junto com o resto da Transilvânia e as partes orientais da Hungria propriamente dita, o País Sículo tornou-se parte da Romênia em 1920, devido ao Tratado de Trianon. Em agosto de 1940, como consequência da Segunda Arbitragem de Viena, os territórios do norte da Transilvânia, incluindo o País Sículo, foram cedidos à Hungria, sob os auspícios do Terceiro Reich. A Transilvânia do Norte ficou sob o controle das forças soviéticas e romenas em 1944 e foi confirmada à Romênia pelos tratados de paz de Paris, assinados após a Segunda Guerra Mundial, em 1947. Sob o nome de Região Autônoma Magiar, com Târgu Mureș como capital, partes do País Sículo gozaram de um certo nível de autonomia entre 8 de setembro de 1952 e 16 de fevereiro de 1968. Existem iniciativas de autonomia territorial com o objetivo de obter autogoverno para esta região na Romênia. Referências Este artigo foi inicialmente traduzido, total ou parcialmente, do artigo da Wikipédia em inglês cujo título é «Székely Land».
Земља Секеља

Под термином „Земља Секеља” (ров: , мађ. Székelyföld, рум. Ținutul Secuiesc, нем. Szeklerland, лат. Terra Siculorum) подразумева се подручје на истоку Трансилваније у Румунији коју настањују Секељи, мађарска етничка група. Географија Историјска „Земља Секеља” се налази на истоку трансилванијског басена, у оквиру Карпатског лука и делимично у источним Карпатима у централном делу Румуније. То подручје обухвата велики део савремених румунских округа Харгита и Ковасна, средњи део округа Муреш, мањи део округа Алба и Клуж (села бившег секељског седишта Арањош близу општине Униреа), као и поједине општине округа Њамц (општина Бицазу Арделан, Бицаз-Чеј и Дамуц) и Бакау (град Ђимеш-Фагет). Културни и политички центар „Земље Секеља” је раније био Секељудвархељ (Одорхеју Секујеск) који се налази западно од харгитских планина. Остала важна места била су Марошвашархељ (Таргу Муреш), Чиксереда (Мијеркуреа Чук) и Шепсисентђурђу (Св. Ђорђе). Данас се Таргу Муреш сматра политичким, економским и културним центром Секеља у Трансилванији. Становништво У окрузима Харгита, Ковасна и Муреш 2002. године живело је укупно око 1,13 милиона становника; од којих је 670.000 било мађарског (око 59%, а већина њих су Секељи), а 407.000 румунског порекла (36%). У окрузима Харгита и Ковасна, проценат мађарског живља је био 84.6 и 73,8%, а у Мурешу је био 39,3%. На истом том подручју је 1919. г. живело око 777.340 становника, од којих је 542.400 било мађарског (око 69%, а већина њих су били Секељи), а 183.000 румунског порекла (23%). У окрузима Харгита и Ковасна проценат мађарског живља је био 92,7% и 87,4%, а у округу Мориш 48,8%. Писмо са којим су се Секељи чак до 18. века служили се звало Ровашко писмо ( ), и оно је од тада постепено изашло из употребе, али се и даље налази на споменицима и Секељ капијама. Историја Развој градова у „Земљи Секеља” био је током историје под знатним утицајем централних власти било да су у питању угарске, отоманске, аустријске, аустроугарске или румунске. Секељи, које су живели у Трансилванији служили су ради одбране краљевства од Кумана и Византинаца и због тога нису плаћали порез, основали су 1190. г. град Сибињ. Референце Литература Спољашње везе Szekeres Lukács Sándor: Székely Mózes Erdély székely fejedelme Száz történelmi rege Elekes adatbank: Székelyföld térképek (18 térkép) Székely Nemzeti Tanács Erdély-Székelyföld fotóalbumok Székelyföldi érdekes látnivalók Varga Géza: Így írtok ti magyar őstörténetet Irástörténeti Kutatóintézet, Budapest, 2010, ISBN 978-963-06-8877-2
Szeklerlandet

Szeklerland (på ungerska Székelyföld; på rumänska Secuimea) är en region i centrala Rumänien. Det är känt som Székely-ungrarnas hem. Historia Sedan 1920, tillsammans med resten av Transsylvanien, införlivat med Rumänien. Székelyföld var före freden i Trianon fullständigt förenat med Ungern. Historiskt sett har szeklerna åtnjutit en hög grad av självstyre som Kungariket Ungerns gränsvakter mot öst. Geografi Regionen är belägen i östra Transsylvanien, i bergskedjan Karpaternas sydöstra del. Székelyföld omfattar dagens län Harghita, Covasna och delar av Mureș. Regionens historiska centrum är Székelyudvarhely (Odorheiu Secuiesc, Oderhellen). Andra för regionen viktiga städer är Sepsiszentgyörgy (Sf. Gheorghe, Sankt Georgen), Miercurea Ciuc (Szeklerburg) samt Seklerlandets nu största stad Târgu Mureș. Befolkning Den totala befolkningen är 808 739 (varav 609 739 är ungrare och 175 787 rumäner). Kända Szekler-ungrare Tünde Fülöp Albert-László Barabási Externa länkar Székelyföldért.info Szekler National Council
Medizinische und Pharmazeutische Universität Victor Babeș

Die Medizinische und Pharmazeutische Universität Victor Babeș (kurz: UMFVBT; rumänisch: Universitatea de Medicină și Farmacie "Victor Babeș", Timișoara) ist eine staatliche Universität in der westrumänischen Stadt Timișoara. Die Universität wurde am 15. Juli 1945 per Dekret des damaligen Königs von Rumänien Mihael I. gegründet. Sie trägt den Namen des rumänischen Pathologen Victor Babeș. Fakultäten Die Universität gliedert sich in vier Fakultäten: Medizinische Fakultät Zahnmedizinische Fakultät Pharmazeutische Fakultät Fakultät für Kinetotherapie Geschichte Das dreistöckige Gebäude der heutigen Universität ist geprägt von neuhellenistischem Stil. In dem Gebäude war von 1925 bis 1944 die deutschsprachige Bildungseinrichtung Banatia untergebracht. In der Zwischenkriegszeit (1926–1942) wuchs die Banatia durch finanzielle Unterstützung der nationalsozialistischen Reichsregierung zur größten deutschen Bildungs- und Erziehungsstätte im Südosten Europas und setzte dort Maßstäbe mit ihrem Bildungs- und Schulungskonzept. Von 1942 bis 1944 nannte sich die Einrichtung Prinz Eugen Schule. 1942 war auch das Nikolaus Lenau Lyzeum temporär im Gebäude der Banatia beherbergt. Nach der kommunistischen Machtübernahme 1944 wurde die Schule geschlossen und in ein sowjetisches Militärhospital umfunktioniert. Seit 1945 beherbergt das Gebäude die Universität Victor Babeș. Siehe auch Gesundheitswesen in Timișoara Weblinks umft.ro, Webpräsenz der Universität kulturraum-banat.de, Postkarte mit Universitätsgebäude vor 1944 Einzelnachweise
Università di medicina e farmacia Victor Babeș

L'Università di medicina e farmacia Victor Babeș (UMFT) è un'università pubblica con sede a Timișoara fondata nel 1944 su decreto nr. 660 del re Michele I di Romania. Porta il nome del batteriologo Victor Babeș. Nel 2011 è stata classificata dal ministero dell'istruzione nella seconda categoria del sistema universitario romeno, quella delle università di istruzione e ricerca scientifica. Sono presenti tre percorsi di studio: medicina, odontoiatria e farmacia. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Università di medicina e farmacia Victor Babeș Collegamenti esterni Sito ufficiale, su umft.ro.
Букура

Букура (на румънски: Lacul Bucura) е ледниково циркусно езеро, намиращо се в Ретезатските планини, Румъния. Намира се южно от основния хребет, в подножието на връх Пеляга, на надморска височина от 2040 м. Букура е най-голямото ледниково езеро в Румъния, с площ от около 89 000 м2. Дължината му е 550 м, средната му ширина е 166 м, а максималната ширина е 225 м, а периметърът му е 1390 м. Максималната му дълбочина е 15,5 м, а обемът – 625 000 м3. Външни препратки ((ro)) "Lacul Bucura (Munţii Retezat)" Архив на оригинала от 2008-01-09 в Wayback Machine.
Llac Bucura

El llac Bucura és un llac de tipus circ glacial situat a les muntanyes de Retezat, a Romania. Es troba al sud de la carena principal, a la base del pic Peleaga, i a una altitud d'uns 2.040 m. És el llac glacial més gran de Romania, amb una superfície de més de 105.000 metres quadrats. Té una longitud de 550 m, una amplada mitjana de 160 m i una amplada màxima de 225 m, per un perímetre de 1.390 m. La profunditat màxima és de 15,5 m i el volum de 625.000 m³. Referències
Bucura

Bucura (rumunsky Lacul Bucura, výslovnost -k-) je největší jezero v rumunském pohoří a národním parku Retezat na území župy Hunedoara. Jezero je ledovcového původu. Nachází se v nadmořské výšce 2040 m, má rozlohu 10,9 ha a největší hloubku 16 m. Turistika Na území národního parku Retezat není povoleno volně stanovat, pouze na vyhrazených místech. Jedno z nich se nachází i u jižního břehu jezera. Vzhledem k jeho nadmořské výšce a centrální poloze, je velmi oblíbené. Z tábořiště jsou dostupné nevýznamnější vrcholky, které lze zdolat jednodenními túrami nalehko (Paleaga, Vârful Păpușa, nebo Vârful Retezat). U tábořiště se nachází zdroj pitné vody a stanice horské služby (obsazená v letní sezóně). Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bucura na Wikimedia Commons (rumunsky) rumunská jezera
Bucurasøen

Bucurasøen er en gletsjercirque sø, beliggende i Retezat-bjergene i Rumænien. Den ligger syd for hovedryggen, ved foden af Peleagatinden, og i en højde af omkring 2.040 m. Det er den største gletsjersø i Rumænien med et areal på over 105.000 kvadratmeter. Den er 550 m i længden, 160 m i bredden i gennemsnit og 225 m maksimal bredde og en omkreds på 1.390 m. Den maksimale dybde er 15,5 m, og volumen 625.000 m³. Kilder og henvisninger
Bucura Lake

Lake Bucura is a glacier cirque lake, situated in the Retezat Mountains, in Romania. It is located south of the main ridge, at the base of Peleaga Peak, and at an altitude of about 2,040 m. It is the largest glacier lake in Romania, with an area of over 105,000 square meters. It is 550 m in length, with 160 m of average width, and 225 m maximum width, for a perimeter of 1,390 m. The maximum depth is 15.5 m, and the volume 625,000 m³. See also Lakes of Romania Notes External links
Lago Bucura

El lago Bucura es un lago de circo glaciar, situado en las montañas Retezat, en Rumania. Se encuentra al sur de la cresta principal, en la base del pico Peleaga, y a una altitud de aproximadamente 2.040 m. Es el lago glaciar más grande de Rumania, con una superficie de más de 105,000 metros cuadrados.​ Tiene 550 m de largo, 160 m de ancho en promedio y 225 m de ancho máximo, para un perímetro de 1.390 m. La profundidad máxima es 15.5 m, y el volumen 625,000 m³. Notas Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Lago Bucura. (en rumano) "Lacul Bucura (Munţii Retezat)"
Bukura-tó

A Bukura-tó (románul Lacul Bucura) egy glaciális tó, amely a Retyezát-hegységben, Erdélyben, Romániában található. Tengerszint feletti magassága 2040 méter, parthossza 550 m. A tó a Retyezát-hegység legnagyobb tengerszeme. Területe 8,9 hektár, átlagos mélysége 15,5 méter, de ez elérheti a 22,5 métert is. Képek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Bucura Lake című angol Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Ez a szócikk részben vagy egészben a Lacul Bucura című román Wikipédia-szócikk fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. További információk A Bukura-tó – Retyezát.ro Kapcsolódó szócikkek Bukura-csúcs
Bucura

Bucura – wysokogórskie jezioro w Rumunii. Jezioro znajduje się w Masywie Retezat u podnóża szczytu górskiego – Vârful Peleaga (2509 m n.p.m.), w cyrku lodowcowym Bucura. Jezioro znajduje się w granicach Parku Narodowego Retezat. Lustro wody położone jest na wysokości 2040 m n.p.m. Maksymalna głębokość jeziora wynosi 15,5 m. Zajmuje powierzchnię około 0,105 km². Objętość wód wynosi 625 tys. m³. Jego rozmiary wynoszą 550 m na 225 m. Jezioro zasilane jest pięcioma potokami. Z jeziora wypływa jeden potok o natężeniu przepływu około 250 litrów na sekundę, który uchodzi do znajdującego się poniżej (1910 m n.p.m.) jeziora Lia. Przypisy Linki zewnętrzne Lacul Bucura Muntii Retezat (Retezat-Gebirge) Lacuri în care să te oglindeşti vara
Lacul Bucura

Lacul Bucura este un lac glaciar situat în Parcul Național Retezat din Munții Retezat. Este cel mai mare lac glaciar din România. Descriere Se află în căldarea Bucura, sub Vârful Peleaga și Șaua Bucurei, fiind orientat în direcția nord - sud, la altitudinea de 2.040 m. Suprafața lacului este de 8,90 ha, având lungimea de 550 m și lățimea medie de 160 m, iar perimetrul de circa 1390 m. Lățimea maximă este de 225 m, iar volumul estimat este de circa 625.000 m³. Adâncimea maximă a apei lacului este de 15,5 m, în dreptul intrării Izvorului Pelegii în lac. Lacul este alimentat de 5 izvoare principale. Apa lacului deversează printr-un singur emisar ce o trimite spre Lacul Lia, cu un debit de aproximativ 250 l pe secundă. Populația piscicolă este autohtonă, în lac nefăcându-se populări artificiale. Accesul la lac se face din șoseaua Hațeg - Caransebeș, de la km 61 (Cârnești), prin Clopotiva - Grebla - Gura Zlata - Gura Apei, circa 35 km de drum asfaltat. De aici se urcă pe drumul forestier ce se oprește la Drăcșanu, pe o distanță de 14 km. Apoi, trecând pe la cascada Fetele Voilesei, urmărind valea Lăpușnicului Mare, până la Gura Bucurii, și trecând pe lângă Lacul Lia se ajunge la Bucura. Alte articole Lacurile glaciare din Munții Retezat Imagini Legături externe ro Imagini din Retezat ro Masivul Retezat ro Foto Lacul Bucura Arhivat în 4 februarie 2007, la Wayback Machine. ro Galerie Foto Arhivat în 3 iulie 2007, la Wayback Machine. ro LACUL BUCURA (Muntii Retezat) Arhivat în 9 ianuarie 2008, la Wayback Machine. ro lacul Bucura din masivul Retezat Arhivat în 2 iulie 2007, la Wayback Machine. de Retezatgebirge (Retezat) de Info și imagini din Retezat Lacuri în care să te oglindești vara, 31 iulie 2010, Simona Chiriac, Jurnalul Național
Букура

Букура (рум. Bucura) — ледниковое цирковое озеро, расположенное в горах нацпарка Ретезат в Румынии. Оно расположено к югу от главного хребта, на базе Пика Пелега, на высоте около 2040 м. Это самое крупное ледниковое озеро в Румынии, площадью более 10,5 гектар. Длина береговой линии 1390 м. Максимальная глубина 15,5 м, а объём 625000 м³. Примечания
Букура (озеро)

Озеро Букура (рум. Lacul Bucura) - льодовике озеро, що розташоване в горах Ретезат, у Румунії на висоті близько 2040 м. Це найбільше льодовикове озеро в Румунії, площею понад 10,5 га. Сягає 550 м завдовжки, 160 м завширшки. Довжина берегової лінії 1390 м. Максимальна глибина 15,5 м. Об'єм води - 625000 м³. Примітки
Bicaz (Gola)

La Gola del riu Bicaz (en romanès, Cheile Bicazului) és un espectacular canó natural situat a la zona central dels Carpats, a Romania, al Parc nacional Cheile Bicazului-Hăşmaş. La Gola el Bicaz es troba a la Serra de Hăşmaş, al límit de les províncies de Neamţ i Harghita. El canó va ser format pel riu Bicaz, i és una porta natural de pas obligat entre les regions de Moldàvia i Transsilvània. Formen per si mateixes el Parc nacional Cheile Bicazului-Hăşmaş', on desenes de milers de turistes van a ell cada any. Aquesta zona forma part de la gran cadena dels Carpats. La Gola el Bicaz es pot visitar per carretera, una espectacular via que discorre al llarg d'uns vuit quilòmetres entre fortes pendents i serpentejants corbes. En el camí es troben nombrosos comerços de records per a turistes i alguns restaurants. També es pot visitar per ferrocarril, en el trajecte que discorre entre Bicaz i Gheorgheni. Un altre atractiu turístic de la zona és el llac Vermell (Lacul Rosu), paratge de gran bellesa. El clima de la zona és bastant fresc i plujós, fins i tot en els mesos d'estiu. Referències
Bicazská soutěska

Bicazská soutěska (rumunsky Cheile Bicazului) je jednou z nejpozoruhodnějších přírodních zajímavostí Rumunska. Nachází se v severovýchodní části země na hranicích žup Neamț a Harghita. Soutěska byla vytvořena vodami řeky Bicaz, která tudy protéká. Soutěskou procházela již za římských dob spojnice mezi Moldávií a Sedmihradskem, bývalou hranicí mezi Rumunskem a Uherskem. Silnice podél 8 km útesů, často v serpentinách se skalní stěnou na jedné straně a prudkým srázem na straně druhé je jedním z nejpozoruhodnějších v Rumunsku. Součástí soutěsky je jezero Lacul Roşu (v překladu Červené jezero) v nadmořské výšce 980 m, které vzniklo v 19. století sesuvem půdy. Soutěska patří k vyhledávaným místům, vyhledávaným horolezci. Je známá také výskytem zedníčka skalního. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bicazská soutěska na Wikimedia Commons
Bicazkløften

Bicaz-kløften (rumænsk: Cheile Bicazului, ungarsk: Békás-szoros) er en kløft i Rumænien, beliggende i den nordøstlige del af landet, i distrikterne Neamț og Harghita. Den ligger i den centrale del af Hășmaș-bjergene, og det er en del af Bicazului-Hășmaș Nationalpark. Kløften blev udskåret af vandet i floden Bicaz, og den fungerer som en passage mellem de rumænske provinser Moldova og Transsylvanien. Det er en lokalitet hvor man kan se murløber, en sjælden klippeboende fugl. Nationalvej DN12C passerer gennem kløften. Vejen langs de 8 kilometer kløft, går ofte i serpentiner med klippe på den ene side og et rent fald på den anden side, er en af de mest spektakulære køreture i landet. I kløften ligger også Lacul Roșu (den røde sø), med sine traditionelle hytter, hoteller i 980 meters højde. Cheile Bicazului er et af de vigtigste bjergklatring i Rumænien. Referencer 360° Panorama af Bicaz Gorge Arkiveret 7. juni 2016 hos Wayback Machine En samling billeder fra Bicaz Gorge Billeder fra Bicaz Gorge Rejseplan og kort Bicaz Gorge Bicaz Gorge kunst billeder
Bicaz Gorge

The Bicaz Gorge (Romanian: Cheile Bicazului, Hungarian: Békás-szoros) is a gorge in northeast Romania, in Neamț and Harghita counties. It is in the central part of the Hășmaș Mountains, and is part of the Cheile Bicazului-Hășmaș National Park. The gorge was excised by the waters of the river Bicaz and is a passageway between the Romanian provinces of Moldova and Transylvania. National road DN12C runs through the gorge along the 8 kilometres (5 mi) of ravines. Also in the gorge is Lacul Roșu (the Red Lake). See also Bicaz Cheile Bicazului-Hășmaș National Park Lacu Roşu Cheile Turzii Tourism in Romania References External links 360° Panorama of Bicaz Gorge A collection of pictures from Bicaz Gorge Pictures from Bicaz Gorge Itinerary and map the Bicaz Gorge Bicaz Gorge art images