NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cathédrale de la Trinité d'Alba Iulia

La cathédrale de la Trinité (en roumain : Catedrala Sfânta Treime) surnommée cathédrale du couronnement (Catedrala Încoronării jusqu'en 1948) et cathédrale de la réunification de la nation (Catedrala Reîntregirii Neamului depuis 1948) est l'église épiscopale des orthodoxes roumains à Alba Iulia. Description Le bâtiment central est de style néo-byzantin avec coupoles principales et latérales. Le clocher d'un mètre de haut et un rectangle environnant de bâtiments résidentiels, de réunion et administratifs ont été construits en 1921-1923 selon les plans de Victor Gheorghe Ștefănescu (ro) à proximité immédiate de la cathédrale catholique romaine Saint-Michel après que la Transylvanie est devenue une partie de la Roumanie à la suite de la Première Guerre mondiale. L'annexion de la Transylvanie est également appelée dans l'historiographie roumaine « réunification », puisque sous Michel Ier le Brave les trois pays de Valachie, de Moldavie et de Transylvanie en 1600 étaient déjà unis pour une courte période en 1600. Le 15 octobre 1922, la cathédrale est le théâtre du couronnement du roi Ferdinand Ier et de la reine Marie. En 1948, après l'interdiction de l'Église grecque-catholique roumaine par le régime communiste et l'arrestation de nombreux prêtres et laïcs opposés, l'union de l'Église uniate et de l'Église orthodoxe roumaine a lieu ici. Notes et références (de) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en allemand intitulé « Dreifaltigkeitskathedrale (Alba Iulia) » (voir la liste des auteurs). Liens externes Site officiel Histoire et architecture (enciclopediaromaniei.ro, en roumain) Histoire et architecture (aplum.ro, en roumain) Portail de la Roumanie Portail de l’architecture chrétienne
Szentháromság-katedrális (Gyulafehérvár)

A gyulafehérvári ortodox katedrális műemlék Romániában, Fehér megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az AB-II-a-A-00128 sorszámon szerepel. Gyulafehérvár történelmi központjának részeként javasolt világörökségi helyszín. Története Leírása Hivatkozások Források "Lista monumentelor istorice: Județul Alba" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28.. Le noyau historique de la ville d'Alba Julia. whc.unesco.org. UNESCO World Heritage (Hozzáférés: 2015. augusztus 30.)
Catedral da Coroação (Alba Iulia)

A Catedral da Coroação (em romeno: Catedrala Încoronării), dedicada à Santíssima Trindade e aos Arcanjos São Miguel e São Gabriel, é um templo da Igreja Ortodoxa Romena localizado na cidade de Alba Iulia, Romênia. Criada para celebrar a união da Transilvânia com a Romênia, é a sede da Arquidiocese Ortodoxa Romena de Alba Iulia. Antecedentes A catedral e os edifícios circundantes foram erguidos na parte oeste da cidadela de Alba Iulia, como uma continuação da antiga sede metropolitana (então chamada Bălgrad) onde Miguel, o Valente construiu uma ermida de pedra em 1597. Quando a cidadela foi reconstruída em sua forma atual, entre 1713-1714, as autoridades dos Habsburgos demoliram-na e utilizaram seus materiais edificar uma nova igreja próximo à atual estação ferroviária da cidade. Uma igreja de madeira na parte sudeste da cidadela marca o local da antiga catedral metropolitana. Construída entre 1921 e 1922, a catedral foi concluída a tempo para a coroação de Fernando I e Maria de Edinburgo como monarcas da Grande Romênia, em 15 de outubro de 1922. O evento, que teve lugar na mesma cidade em que foi ratificada a união da Transilvânia com a Romênia, em 1 de dezembro de 1918, foi concebido para dar à ocasião um peso simbólico e religioso. Em 2008, os bustos do rei e da rainha foram assentados em frente ao complexo arquitetônico. Referências
Собор Коронации (Алба-Юлия)

Собор Коронации (рум. Catedrala Încoronării) ― православный храм в городе Алба-Юлия (Румыния), кафедральный собор архиепископии Алба-Юлии Румынской православной церкви. Освящён в честь Святой Троицы и святых архангелов Михаила и Гавриила. Был построен вскоре после объединения Трансильвании с Румынией и на данный момент является резиденцией митрополита Алба-Юлии. История Собор и окружающие здания были возведены в западной части Цитадели Алба-Юлии, на месте кордегардии возле Римского плато. Собор задумывался как дополнение к бывшей резиденцией митрополита Алба-Юлии, где в 1597 году Михай Храбрый построен каменный храм. Когда Цитадель была перестроена в нынешнем виде в 1713—1714 годах, власти Габсбургской монархии снесли храм и использовали его строительные материалы для возведения новой церкви на том месте, где сейчас располагается городской железнодорожный вокзал. Построен в 1921—1922 годах для коронации короля Фердинанда и королевы Марии в качестве монархов Великой Румынии. Коронация состоялась 15 октября 1922 года и прошла в том же городе, где на съезде румын в конце 1918 года было принято решение о присоединении Трансильвании и Буковины к Румынии. Однако Фердинанд, будучи католиком, отказался венчаться на царство в православной церкви, поэтому церемония прошла во дворе храма. В ознаменование этого события в 2008 году на территории церкви были размещены бюсты короля и королевы. Архитектура Собор является частью группы зданий, построенных начиная с конца XIX века в национальном румынском стиле, который развивался благодаря стараниям архитекторов Иона Минку и Петре Антонеску. Внешние декоративные элементы, такие как ниши, бусы около капителей колонн, арки, купола напоминают валашские церкви времён Матей Басараба и Константина Брынковяну. Интерьер украшен фресками, написанными Костином Петреску и его ученикам. Они выполнены в традиционном стиле византийской православной иконографии, но при этом в них также отчётливо прослеживается западное влияние. Примечания
Kröningskatedralen, Alba Iulia

Kröningskatedralen (rumänska: Catedrala Încoronării) är en rumänsk-ortodox katedral belägen i staden Alba Iulia i länet Alba i det historiska landskapet Transsylvanien i centrala Rumänien. Historik Byggandet av Kröningskatedralen i Alba Iulia började den 21 mars 1921, då grundstenen lades. Katedralen stod klar i mitten av september 1922 och invigdes den 8 oktober samma år. Byggnaden har varit en biskopskatedral sedan 1975, då det rumänsk-ortodoxa stiftet Alba Iulia återupprättades, och 1998 upphöjdes stiftet till ett ärkestift. Katedralen Katedralen är formad som ett grekiskt kors och byggdes enligt ritningar av arkitekt Victor G. Stephănescu. Katedralen är ocksåmärkt som ett monument. Klocktornet är 58 m högt. Ovanför entrén finns en mosaik som föreställer ärkeänglarna Gabriel och Mikael, som gjordes av målaren Ion Norocea. Inne i katedralen finns en ikonostas gjord av ek, som tillverkades av mästaren C.M. Babic och dess ikoner av Ion Norocea. Övrigt Den 15 oktober 1922 kröntes kung Ferdinand I och hans gemål, Marie, i katedralen. Bilder Se även Östortodoxa kyrkor Religion i Rumänien Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Kröningskatedralen.﻿
Viaductul Cârcea

Viaductul Cârcea este un viaduct de cale ferată pe calea ferată București – Roșiori de Vede – Caracal – Craiova- Drobeta-Turnu Severin - Timișoara-Arad. Acesta s-a prăbușit pe o linie în anul 2018. Viaductul lucrare de artă construit în perioada anilor 1944-1945 a fost realizat pentru traversarea văii și pârâului Cârcea. Are infrastructura - din beton și a fost proiectat pentru a susține două linii de cale ferată cu trei deschideri cu lungimea de 50 m lungimea totală - 167,19 m. La 29 mai 2026, CFR Infrastructură a anunțat redeschiderea circulației feroviare pe viaductul Cârcea, după finalizarea lucrărilor de reconstrucție și reparație. Suprastructura viaductului Firul I: trei tabliere metalice, independente, grinzi cu zăbrele (cu înălțime variabilă pe deschidere), cale sus, simplu rezemate, fiecare cu deschiderea de 50 m În perioada 1945-1946 - construite elementele de infrastructură (culeele și pilele) și suprastructura viaductului pentru un singur fir de circulație (linia curentă firul I dintre Malu Mare și Banu Mărăcine). În anii 1971-1972 - executarea lucrărilor pentru dublarea liniei curente dintre Malu Mare-Banu Mărăcine- montată și suprastructura pentru cel de al doilea fir de circulație (linia curentă firul II) Îmbinarea elementelor metalice ale grinzilor cu zăbrele - realizată prin nituire Înălțimea liberă între fundul văii și partea inferioară a viaductului - valoare maximă de 13,34 m și este în dreptul grinzii celei de-a doua deschideri. Structura viaductului de la Cârcea este alcătuită pe ambele fire din câte trei tabliere. Cele de pe firul I au fost executate în perioada 1940-1943, iar cele de pe firul II au fost proiectate în 1970. Tablierele metalice ale viaductului vor fi realizate de METABET CF PITEȘTI, firma cu care sunt asociați în acest contract, iar celelalte lucrări de construcții vor fi realizate de Strabag. Conform contractului, lucrările trebuie finalizate în aprilie 2025. Note
Katedrální chrám Tří hierarchů (Temešvár)

Katedrální chrám Tří hierarchů (rumunsky Catedrala Ortodoxă din Timişoara o Catedrala Mitropolitană) v rumunském městě Temešvár je chrám Rumunské pravoslavné církve. Dějiny Projekt pravoslavného chrámu začal být připravován roku 1934. Slavnostní položení základního kamene se konalo 20. prosince 1936. Chrám se začal budovat v roce 1937 a dokončen byl v roce 1940. (Vysvěcen byl 6. října 1940.) Jeho komplexní dokončení přerušily roky druhé světové války a poslední úpravy byly dokončeny v roce 1946. Vybudovaný byl podle návrhu architekta Ioana Traianescu. Chrám je zasvěcen třem velkým světcům a církevním učitelem, kteří mají velkou vážnost ve východních církvích. Jsou to svatý Basileos Velký, svatý Řehoř Bohoslovec a svatý Jan Zlatoústý (Jan Chrysostom). Temešvárský chrám je jedním z nejvyšších pravoslavných chrámů na světě. Do chrámu se může vejít více než 4000 věřících. V letech 2003–2006 byla vnitřní výmalba restaurována. Architektura Vzorem pro tento pravoslavný chrám se stala matka pravoslavných kostelů Hagia Sofia v Konstantinopoli. Chrám však kromě byzantských prvků nese znaky typické rumunsko-moldavské architektury, které jsou doplněny prvky karpatského architektonického stylu. Katedrála má nejméně devět věží a čtyři malé věžičky, z nichž hlavní věž je vysoká 83,7 metru. Je postavena na obrovské železobetonové desce, kterou podpírá více než tisíc železobetonových pilot, zasazených až 20 m hluboko pod betonovou deskou.Celková zastavěna plocha je 1 542 m², z toho pro věřící je 1 084 m². Budova je 63 m dlouhá a 32 m široká. Věže jsou ukončeny šesti kříži a třemi báněmi v podobě mitry. Nejvyšší kříž je vysoký 4,10 m. Sedm zvonů má celkovou hmotnost 8 000 kg a jsou vyrobeny z materiálu dovezeného z ostrovů Sumatra a Borneo. Zvony ulil Antoniu Novotný z Temešváru. Jejich harmonizaci provedl skladatel Sabin Drăgoi. Ikony napsal ikonopisec Atanasov Demian. Ikonostas má rozlohu 135 m² a je vyroben z lipového dřeva. V suterénu chrámu je sbírka sakrálního umění pravoslavné církve. V muzeu se nachází přes tři tisíce vzácných svazků církevních knih, více než osm set ikon a obrazů, přes sto třicet církevních předmětů, deset artefaktů z drahých kovů, deset rouch a dalších podobných církevních ozdob. Také se zde nacházejí staré rumunské rukopisy, například Nový zákon z Balgradu z roku 1648; Cazania z Varlaamu z roku 1643. V suterénní části proti svatému oltáři se nachází nekropole banátských metropolitů. V podzemí chrámu (v kryptě) je umístěno Muzeum církevního umění, pbsahující sakrální památky z historického území Banátu: ikony na dřevě a skle ze 16. až 19. století, staré tisky a iluminované rukopisy, a také relikviář s ostatky svatého Josefa Nového z Partoșu (bývalého banátskeho metropolity v 17. stl.), přenesené roku 1956. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Katedrálny chrám Troch hierarchov (Temešvár) na slovenské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrální chrám Tří hierarchů na Wikimedia Commons The Metropolitan Cathedral of Banat
Cathédrale orthodoxe de Timișoara

Placée à l'extrémité de la place de la Victoire, la cathédrale orthodoxe est emblématique de la ville de Timișoara. Située dans la région du Banat en Roumanie, la cathédrale est dédiée aux reliques de Saint-Jean de Partos, ancien métropolite de la ville. Architecture Classé monument historique de Roumanie, le clocher atteint 83 mètres de hauteur et son édifice mesure 63 mètres de longueur pour 35 de largeur. Commencée en 1936, elle est achevée en 1946. Son architecture, Ioan D. Traianescu, s'est inspiré des sanctuaires de Moldavie[réf. nécessaire]. Le bâtiment mélange les styles néo-byzantin et néo-roumain[réf. nécessaire] avec un grand nombre des couleurs utilisées et des voûtes spécifiques . La cathédrale possède sept cloches de 8 tonnes chacune, leur mélodie a été composée par Sabin Drăgoi (ro). Galerie Construction La construction de la cathédrale a dû être arrêtée pendant la seconde Guerre mondiale[réf. nécessaire]. Notes et références Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail de la Roumanie Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du christianisme orthodoxe
Cattedrale ortodossa di Timişoara

La Cattedrale ortodossa di Timişoara, chiamata anche Cattedrale metropolitana di Timişoara (in rumeno Catedrala Mitropolitană din Timișoara) è una cattedrale ortodossa situata a Timișoara, nella regione storica di Banat, nella Romania occidentale. Descrizione Dedicato ai Tre Santi Gerarchi (San Basilio Magno, Gregorio Teologo e a Giovanni Crisostomo), è costruito su un'area di 1.542 metri quadri, ha 11 torri, di cui la centrale ha un'altezza di 90,5 metri. La cattedrale è stata inserita nel registro nazionale dei monumenti storici rumeni. La cattedrale fu costruita tra il 1936 e il 1941. Lo stile dell'edificio, progettato dall'architetto Ioan Traianescu, è in stile neo-moldavo, mischiando alcuni elementi dell'architettura rumena ortodossa, tardo rinascimentale ottomana e bizantina. I dipinti interni ed esterni della chiesa furono creati dal pittore Anastase Demian. Il periodo difficile che seguì il completamento della struttura, quello della Romania durante la seconda guerra mondiale, impedì che i dipinti fossero finiti con l'edificio. Il lavoro di Demian è andato avanti per molti anni dopo la fine della seconda guerra mondiale. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cattedrale ortodossa di Timişoara Collegamenti esterni (EN) Cattedrale ortodossa di Timişoara, su Structurae.
Orthodoxe kathedraal van Timișoara

De Orthodoxe Kathedraal van Timișoara (Roemeens: Catedrala Mitropolitană din Timișoara) is een kathedraal in Timișoara, in het westen van Roemenië, en is gebouwd tussen 1937 en 1940. De kathedraal is toegewijd aan de Heilige Drie Hiërarchieën; Basilius de Grote, Gregorius van Nazianze en Johannes Chrysostomus. Het heeft 11 torens waarvan de middelste de hoogste is met een hoogte van 96 meter. In de kathedraal zijn er historische en religieuze objecten bewaard zoals het Noul Testament de la Bălgrad (Nieuwe Testament van Bălgrad / Alba Iulia) uit 1648 en ook het Cazania lui Varlaam uit 1643. De unieke bouwstijl is ongebruikelijk voor de Roemeens-orthodoxe Kerk. Het is gebouwd op religieuze traditie gecombineerd met Byzantijnse bouwstijlen. Het is de stijl die door handwerksmannen uit Moldavië en Constantinopel gebracht is naar deze regio. Dit soort gebouw, met combinatie van kleuren en stijlen, kan men ook vinden in de kloosters van Cozia en Prislop (14e-eeuws kloosters). De schilderingen door Atanasie Demian werden een tijd stilgelegd en pas weer na de oorlog weer voortgezet.
Sobór Trzech Świętych Hierarchów w Timișoarze

Sobór Trzech Świętych Hierarchów – prawosławny sobór katedralny w Timișoarze, w jurysdykcji archieparchii timișoarskiej Rumuńskiego Kościoła Prawosławnego. Świątynia została wzniesiona w latach 1937–1940. Jej patronami są Trzej Święci Hierarchowie: święty Bazyli Wielki, święty Grzegorz Teolog i święty Jan Chryzostom. Sobór posiada 11 wież, z których najwyższa ma wysokość 96 metrów. Polichromie na zewnątrz i wewnątrz cerkwi namalował Anastasie Demian, jednak ich ukończenie uniemożliwiła II wojna światowa. Uwagi
Собор Трёх Святителей (Тимишоара)

Тимишоарский собор Трёх Святителей (рум. Catedrala Mitropolitană din Timișoara Trei Ierarhi) — кафедральный собор Тимишоарской архиепископии Румынской православной церкви, расположенный в Тимишоаре. Построен в 1936—1940 годах из бетона и кирпича и посвящён Трём Святителям: Василию Великому, Григорию Богослову и Иоанну Златоусту. Однако, из-за войны отделка была закончена лишь к 1956 году. Собор Трёх Святителей построен в традиционном для румынско-молдавской храмовой архитектуры стиле (с элементами карпатского стиля). Имеется 9 больших и 4 малых башни. Высота собора — 83,7 м, это вторая по высоте церковь в стране и один из высочайших православных храмов. Длина собора — 63 м, ширина — 32 м. Внутри может находиться более четырёх тысяч прихожан. См. также Собор Рождества Богородицы — бывший кафедральный собор Банатской митрополии Румынской Православной Церкви. Собор Святого Николая — кафедральный собор Тимишоарской епархии Сербской Православной Церкви. Собор Святого Георгия — католический кафедральный собор Епархии Тимишоарской. Примечания
Castell de Hunyad

El castell de Hunyad o castell de Corvino (en romanès: Castelul Huniazilor o Castelul Corvineştilor, en hongarès: Vajdahunyad vára) és un castell al districte de Hunedoara, de la regió de Transsilvània, en Romania. Història Fins al 1541 va pertànyer al Regne d'Hongria i després al Principat de Transsilvània. Després de la Primera Guerra Mundial, Transsilvània es va unir a Romania. Va ser el comte Joan Hunyadi qui va detenir els turcs a Belgrad en 1456, en la seva invasió a Europa a través dels Balcans després de la conquesta de Constantinoble el 1453. Per decisió del Vaticà encara avui hi redoblen les campanes de les esglésies catòliques al migdia en honor d'aquesta victòria. Es creu que és el lloc en el qual Vlad III Draculea, príncep de Valaquia, va estar pres durant set anys després d'haver estat deposat en 1462. El castell és una relíquia de la dinastia de Hunyadi. Al segle xv, el castell va ser lliurat a Juan Hunyadi per Segismundo, rei d'Hongria i emperador del Sacre Imperi Romanogermànic. El castell va ser restaurat per ell entre 1446 i 1453. El fill de Joan Hunyadi va ser Maties Corvino, i per això en romanès se li coneix amb els dos noms: Castelul Huniazilor o bé Castelul Corvineştilor. Està construït en estil gòtic, però en segles posteriors se li van afegir elements renaixentistes, barrocs i moderns que volen recrear el gòtic. Destaquen les seves fortes torres defensives i el seu jardí central. Va ser aixecat sobre les ruïnes d'una antiga fortificació, sobre el rierol Zlaşti (afluent del Cerna, afluent al seu torn del riu Mureş). Compta amb set torres: la de la Porta Antiga, la de la Porta Nova, la torre de Sant Joan de Capistrano, la "Torre Deshabitada", la del Timbaler, la de la Maza i l'anomenada Turnul Neboisa (romanès) o Nebojsza- torony (hongarès), denominació que prové de një boisia (en serbi antic): "No tingueu por". El castell és de dimensions considerables, amb alts teulades de pissarra vermella i ornaments de pedra llaurada. N'hi ha una còpia, o millor dit, una obra que s'hi inspira, a Budapest. Vegeu també Castell de Bran Castell de Peleș Galeria Referències Enllaços externs Informació del Castell (en anglès). Imatges i informació del castell (en anglès). Fotos del Castell de Hunyad en sekulada.com (en polonès)
Château de Hunedoara

Le château de Hunedoara, dit aussi Château des Corvin (en roumain : Castelul Corvinilor ; en hongrois : Vajdahunyadi vár), est le plus grand château de Roumanie. Il se trouve à Hunedoara, dans le Pays de Hațeg, au sud-ouest de la Transylvanie. Histoire La première fortification bâtie sur l'actuel emplacement du Château des Corvin date de la fin du XIVe siècle ou du début du XVe siècle. Orientée selon l'axe nord-sud, cette fortification aux murs épais de deux mètres avait une forme ellipsoïdale. À partir de 1440, Jean Hunyadi, le propriétaire, commença les travaux de transformation de cette fortification. Le nouveau château, bâti dans le style gothique, préserva la fonction militaire de l'ancienne fortification, tout en recevant quelques-unes des caractéristiques d'un château de plaisance. Du vivant de Jean Hunyadi, les travaux ont connu deux étapes. Pendant la première, de 1440 à 1446, les efforts des bâtisseurs se sont concentrés sur la fonction militaire du château. Au cours de la deuxième étape, à partir de 1446, date à laquelle Jean Hunyadi devint régent du royaume de Hongrie, et jusqu'à sa mort en 1456, la fonction château de plaisance s'est vue privilégiée. Au fil des siècles, le château a été la propriété de plusieurs princes de Transylvanie, dont Mathias Corvin, Gabriel Bethlen ou bien Mihály Apafi Ier. Ces propriétaires ont procédé à des travaux d'agrandissement, dont les plus importants ont été faits au cours de la deuxième moitié du XVe siècle, au XVIe siècle et au XVIIe siècle. Les premiers grands travaux de restauration ont été faits au XIXe siècle. Le château abrite plusieurs fresques datant du XVe siècle au XVIIe siècle. Dans la cour intérieure se trouve une fontaine profonde[pas clair] de 30 mètres. La légende veut qu'elle ait été creusée pendant 15 ans par des prisonniers turcs auxquels on avait promis la liberté s'ils trouvaient de l'eau. Toujours selon la légende, la promesse n'aurait pas été tenue. Les prisonniers laissèrent en réponse ce message : « Vous avez peut-être de l'eau, mais vous n'avez pas d'âme ». Au cinéma et à la télévision Le château de Hunedoara a servi de lieu de tournage : pour le téléfilm en cinq épisodes Les Rois maudits, en 2005 ; pour le film Jacquou le Croquant, en 2006 ; pour le film Fright Night 2 sorti le 1er octobre 2013 ; pour des séquences du début du film Ghost Rider 2: L'Esprit de vengeance avec Nicolas Cage ; pour le film La Nonne (The Nun), sorti en 2018 (spin-off de Conjuring 2 : Le Cas Enfield sorti en 2016) ; pour le film vidéo Dragonheart: La Bataille du cœur de feu sorti en 2017. pour la série Shardlake (en), sortie en 2024 pour le film Nosferatu en 2024. Galerie Notes et références Annexes Bibliographie (ro) Oliver Velescu, Castelul de la Hunedoara, București, Editura Meridiane, 1968. Articles connexes Château de Huniade (à Timișoara) Liste des châteaux roumains Liste de forts, fortifications, citadelles et places fortes en Roumanie Églises fortifiées de Transylvanie Château de Vajdahunyad (à Budapest) Liens externes (ro) Site officiel Ressource relative aux beaux-arts : Grove Art Online Portail de la Roumanie Portail des châteaux
Kasteel van Hunedoara

Het kasteel van Hunedoara is een gotische burcht in Transsylvanië in het tegenwoordige Roemenië . De oudste delen van het kasteel stammen uit de 14e eeuw. In de periode 1446-1453 werd het fort door de Hunyadi-dynastie uitgebreid tot de huidige proporties. In het kasteel zijn een aantal fresco's uit de 15e tot 17e eeuw te zien. Op de binnenplaats is een waterput van 30 meter diep. Volgens een legende zou deze zijn uitgegraven door gevangenen die hier 15 jaar over gedaan zouden hebben. Hun was vrijheid in het vooruitzicht gesteld maar deze belofte werd uiteindelijk niet nagekomen. In de Hongaarse stad Boedapest staat de Vajdahunyadburcht, die min of meer een replica van het kasteel van Hunedoara is.
Castelo de Corvin

Castelo de Corvin, também conhecido como Castelo de Hunyadi ou Castelo de Hunedoara (em romeno: Castelul Huniazilor ou Castelul Corvinilor, língua húngara: Vajdahunyadi vár), é um castelo gótico-renascentista em Hunedoara, na Romênia. O castelo foi construído, em estilo renascentista-gótico, em cima de uma antiga fortaleza por ordem de João Hunyadi (Iancu de Hunedoara), o governador regente do Reino da Hungria. A construção começou em 1446 e levou quase 40 anos para ser concluída. Foi um dos maiores da Europa Oriental na época e o castelo do rei da Hungria medieval, Matthias Corvinus. Referências