NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Собор Святой Марии (Сибиу)

Собор Святой Марии (рум. Biserica Evanghelică din Sibiu, нем. Evangelische Stadtpfarrkirche in Hermannstadt) — лютеранский собор в румынском городе Сибиу, который ранее является центром трансильванских саксонцев. Церковный шпиль высотой 73,34 метра является символом города. История Трансильванские саксонцы перешли в Евангелическую Церковь под влиянием проповеди Йоханнеса Хонтеруса. Главным церковным зданием новой конфессии стал вновь построенный (1520 год) собор святой Марии. До настоящего времени собор является центром Евангелической Церкви Аугсбургского Исповедания Румынии, здесь же находится кафедра епископа-руководителя Церкви (с 1990 года им является доктор Кристоф Кляйн). Описание Церковь находится в верхней части старого города Сибиу. Построена на месте старой римской базилики. Строительство началось ещё в XIV веке. В 1448 году с западной стороны были пристроены помещения (т. н. ferula), используемые в настоящее время для выставок и концертов. Орган в церкви имелся уже в 1394 году, однако от него ничего не сохранилось. Современный орган установлен в 1914—1915 годах фирмой Вильгельма Зауэра. Это самый большой орган в Трансильвании. В церкви имеется ещё один орган, используемый в концертных целях. В центральном нефе имеется несколько мемориальных досок, в том числе в память о Самуэле фон Брукетале, губернаторе Трансильвании во время правления Марии Терезии. Так же в нефе, наряду с новым алтарём, сохранились части средневековых алтарей. Там же имеется фреска Путь роз, написанная Йоханнесом фон Росенау в 1445 году, которая показывается жизненный путь, страдания и вознесение Иисуса Христа. Бронзовая купель в церкви отлита из османской пушки. Галерея Литература Arbeitskreises für Siebenbürgische Landeskunde e.V. (Hg.): Reiseführer Siebenbürgen, Thaur bei Innsbruck 1993. Hermann und Alida Fabini: Hermannstadt — Portrait einer Stadt in Siebenbürgen, Hermannstadt 2000. Ссылки сайт лютеранской общины Сибиу
Grand Hotel Bucharest

The Grand Hotel Bucharest is a 24-story 87 m (285 ft) high-rise five-star hotel situated near University Square, Bucharest, in Sector 1. Opened in 1971 as the Inter-Continental Bucharest, it is a city landmark. History Designed by Dinu Hariton, Gheorghe Nădrag, Ion Moscu, and Romeo Belea, the hotel was part of a larger development that included the Bucharest National Theatre. Construction began in 1967, and the hotel opened on 23 May 1971 as the Inter-Continental Bucharest. At the time, it was the second tallest building in the city, after the Stalinist "Casa Scînteii" ('Spark Building'). Although it no longer holds that title today, it is still the tallest hotel in Bucharest. It became the hotel of choice for members of the foreign press in Bucharest. During the Romanian Revolution of 1989, the balconies of the Inter-Continental were used to report on the protests in the adjacent University Square. The hotel was renamed slightly in 2003, becoming the InterContinental Bucharest, when the chain was reorganized and dropped the hyphen from its name. In 2007 the hotel transitioned from a long-standing franchise agreement to a management contract with the InterContinental Hotels Group. The hotel ceased to be managed by IHG on January 1, 2022, and was renamed Grand Hotel Bucharest. It is set for an EUR 21 million renovation, scheduled for completion in 2024. Description The building is designed so that each room has a unique panorama of the city. The highest 2 floors (21 and 22) contain a club lounge, conference rooms and a health centre with an outdoor terrace, indoor swimming pool and fitness centre. The hotel complies with the triskaidekaphobic numbering system of the floors. The first 12 levels above ground are numbered from 1 to 12 and the next 12 levels are numbered from 14 to 25. The Imperial Apartment at the 19th floor has two bedrooms and a total area of 240 square meters. The apartment contains white Italian walnut furniture polished with gold and Murano glass light fixtures. In its living room there is a fully functioning Steinway & Sons white piano which was specially brought in for Nigel Kennedy's stay at the hotel in winter 2007. In culture Some scenes of the Romanian movie Nea Mărin Miliardar were shot in the Imperial Apartment of the Intercontinental Hotel Bucharest. External links Grand Hotel Bucharest official website References
Hotel InterContinental Bucarest

El Hotel Intercontinental Bucarest​ (en rumano: Hotelul Intercontinental din București) es un rascacielos y hotel de cinco estrellas situado cerca de Plaza de la Universidad, en la ciudad de Bucarest, Rumania en el sector 1 y también un símbolo de la ciudad. Tiene 77 m de altura y tiene 25 pisos, que contiene 283 habitaciones, operado por InterContinental Hotels Group. Diseñado por Dinu Hariton, Gheorghe Nadrag, Ion Moscú y Romeo Belea, que era parte de un proyecto más grande que incluía el edificio del Teatro Nacional de Bucarest. Véase también Hotel Cadena hotelera Hostelería Referencias
Hotel Intercontinental Boekarest

Hotel Intercontinental Boekarest was het eerste internationale hotel in de Roemeense hoofdstad Boekarest. Het hotel ligt in het hart van de stad, aan het Piața Universității. Naast het hotel heb je aan dit plein (piața) ook de Universiteit van Boekarest en het "Ion Luca Caragiale" theater. De bouw van het hotel startte in 1967 en was drie jaar later voltooid. Intercontinental heeft 25 verdiepingen en is 77 meter hoog. Er zijn drie restaurants (Corso Brasserie, Balada en Madrigal) die gespecialiseerd zijn in de internationale keukens en de Roemeense keuken. Het hotel biedt een fitnesscentrum, zwembad, sauna en een beauty clinic. Toegang Het Intercontinentalhotel ligt 18 km van het grootste en belangrijkste vliegveld van Roemenië, genaamd Henri Coandă (voorheen Otopeni) en 12 km van het vliegveld Aurel Vlaicu (voorheen Băneasa). Beide vliegvelden liggen ten noorden van het hotel. Het dichtstbijzijnde metrostation is het Universitățiistation. Externe links Fotogalerij Officiële Site
InterContinental Bucharest

InterContinental Bucharest – brutalistyczny pięciogwiazdkowy hotel w stolicy Rumunii, Bukareszcie, przy Piața Universității. Jest to najwyższy hotel kraju, ma 90 metrów wysokości i 22 piętra; jest również jednym z symboli Bukaresztu. Budowę hotelu rozpoczęto w 1967, ukończono w 1970, a oficjalne otwarcie nastąpiło w maju 1971 – był to wówczas największy budynek w mieście. Od 2007 zarządza nim InterContinental Hotels Group. W hotelu znajdują się 283 pokoje gościnne, każdy z panoramą stolicy. Na 21 i 22 piętrze umiejscowiono sale konferencyjne, centrum odnowy biologicznej, centrum fitness, taras zewnętrzny oraz kryty basen. Najbardziej luksusowy apartament (Imperialny – Apartamentul Imperial) znajduje się na 19 piętrze – posiada m.in. dwie sypialnie, saunę oraz fortepian; jego powierzchnia wynosi 240 metrów kwadratowych. Przypisy
Schäßburger Klosterkirche

Die Klosterkirche von Sighișoara in Siebenbürgen, Rumänien, ist ein Teil des historischen Zentrums („Burg“) der Stadt, das seit 1999 als UNESCO-Weltkulturerbe gelistet ist. Die ehemalige Kirche des Dominikanerklosters und heutige evangelische Stadtpfarrkirche wurde anstelle eines Vorgängerbaus aus dem 13. Jahrhundert in den Jahren 1492 bis 1515 im gotischen Stil erbaut. Baugeschichte Das Dominikanerkloster wurde 1298 erstmals in einem Ablassbrief von Papst Bonifatius VIII. urkundlich erwähnt; zu dieser Zeit bestand schon eine Maria geweihte Kirche. 1492 bis 1515 wurde diese zu einer dreischiffigen Hallenkirche umgebaut. 1556 wurde das Kloster aufgelöst und der Besitz säkularisiert. 1676 zerstörte ein Brand die Kirche, 1678–1679 wurde sie in barockem Stil wieder aufgebaut und erhielt seitliche Emporen. 1723 wurde das Kloster auf Anordnung der habsburgischen Verwaltung dem Franziskanerorden übergeben. 1886 wurde das Kloster abgerissen und an seiner Stelle das heutige Präfekturgebäude erbaut. 1928–1929 wurde die Kirche renoviert. Baubeschreibung Der Chorraum weist nach Nordosten; die Achse des Kirchenschiffs weicht um 4° gegen die des Chors ab. Ursprünglich grenzte der Kreuzgang des Klosters im Südosten an die Kirche. Der Bau ist 44,5 m lang, die Schiffe sind 12,6 bzw. 13,2 m breit. Im Chor und in der Sakristei sind die ursprünglichen spätgotischen Gewölbe erhalten. Innenausstattung Die Innenausstattung wurde nach dem Brand von 1676 neu ausgeführt. Der Barockaltar (aufgestellt 1681) ist ein Werk des Hermannstädter Malers Jeremias Stranovius, desgleichen die Brüstung und der Schalldeckel der Barockkanzel. Das Chorgestühl weist Intarsienschmuck der Birthälmer Werkstatt auf. Ein bronzenes Taufbecken in Kelchform stammt aus dem Jahre 1411. In der Kirche befindet sich eine Sammlung Siebenbürger Teppiche aus dem 16. und 17. Jahrhundert. Orgel Der barocke Orgelprospekt ist ein Werk des Schäßburger Meisters Johannes Fest und weitgehend original erhalten. Dahinter befindet sich ein spätromantisches Orgelwerk der Gebrüder Rieger von 1905. Das Kegelladen-Instrument verfügt über 35 Register auf drei Manualen und Pedal mit pneumatischer Register- und Spieltraktur. Nach einer grundlegenden Restaurierung, vor allem mit Hilfe der Schweizerische Stiftung für Orgeln in Rumänien (SSOR), konnte das Instrument im Rahmen der Schäßburger Kulturtage am 2. Juni 2019 durch Bischof Reinhart Guib und Stadtpfarrer Hans-Bruno Fröhlich neu geweiht und der Gemeinde übergeben werden. Die Disposition lautet wie folgt: Koppeln: II/I, III/I, Super II/I, Sub III/I, I/P, II/P, III/P Spielhilfen: freie Kombination, feste Kombinationen: p, mf, f, ff, Tutti, Crescendo Literatur Hermann Fabini: Schäßburg. In: Sakrale Baukunst in siebenbürgisch-sächsischen Städten. monuMenta Verlag & Arbeitskreis für Siebenbürgische Landeskunde, Sibiu (Hermannstadt), Heidelberg 2013, ISBN 978-973-7969-15-6, S. 259–264. Weblinks Einzelnachweise
Monastery Church, Sighișoara

The Monastery Church, also known as the Church of the Dominican Monastery (Romanian: Biserica Mănăstirii Dominicane, German: Dominikanerkapelle), is a Gothic church formerly part of a medieval Dominican monastery in Sighișoara, Romania. The monastery was erected in 1289, and demolished in 1888. The monastery was one of a network planned by Paulus Hungarus (Paul the Hungarian) throughout the Kingdom of Hungary to act as a bulwark against heresy. Hungarian nobleman Leonard Barlabássy gave the church an endowment. References Bibliography
Monastère de Sighișoara

L'église du monastère de Sighișoara en Transylvanie, en Roumanie, fait partie du centre historique ("château") de la ville, classée au patrimoine mondial de l'UNESCO depuis 1999. L'ancienne église du monastère dominicain et aujourd'hui église paroissiale protestante a remplacé un ancien édifice du XIIIe siècle. Elle a été construite dans le style gothique entre 1492 et 1515. Histoire Le monastère dominicain a été mentionné pour la première fois en 1298 dans une lettre d'indulgence du pape Boniface VIII ; à cette époque, il y avait déjà une église dédiée à Marie. De 1492 à 1515, elle a été transformée en une église-halle à trois nefs. En 1556, le monastère est dissous et la propriété sécularisée. En 1676 un incendie détruisit l'église, de 1678 à 1679 elle fut reconstruite dans le style baroque et reçut des galeries latérales. En 1723, le monastère a été remis à l'ordre franciscain par ordre de l'administration des Habsbourg. En 1886, le monastère a été démoli et le bâtiment actuel de la préfecture a été construit à sa place. En 1928-1929 l'église a été rénovée. Bibliographie Atlas der siebenbürgisch-sächsischen Kirchenburgen und Dorfkirchen, 2013, 280 p. (ISBN 978-973-7969-15-6) Notes et références Portail du christianisme orthodoxe Portail du monachisme Portail de l’architecture chrétienne Portail du patrimoine mondial Portail de la Roumanie
Chiesa del monastero di Sighișoara

La chiesa del monastero, nota anche come chiesa del monastero domenicano (in rumeno: Biserica Mănăstirii Dominicane, in tedesco: Dominikanerkapelle), è una chiesa gotica che in passato faceva parte di un monastero domenicano medievale a Sighișoara, in Romania. Storia Il monastero fu eretto nel 1289 e demolito nel 1888. Faceva parte di una rete progettata da Paolo l'Ungherese in tutto il Regno d'Ungheria per fungere da baluardo contro l'eresia. Ad un certo punto, il nobile ungherese Leonard Barlabássy diede alla chiesa una donazione in denaro. Galleria d'immagini Bibliografia Mendicant Piety and the Saxon Community of Transylvania, c. 1450-1550, in Communities of Devotion: Religious Orders and Society in East Central Europe, 1450-1800, Ashgate, 2011, pp. 29-71, ISBN 978-0754663126. Transylvania, Bradt Travel Guides, 2012, ISBN 978-1841624198. The Cuman Bishopric - Genesis and Evolution, in The Other Europe in the Middle Ages: Avars, Bulgars, Khazars and Cumans, Volume 2, Brill, 2012, pp. 413-456, ISBN 978-9004163898. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa del monastero di Sighișoara
Biserica Mănăstirii din Sighișoara

Biserica Mănăstirii din Sighișoara (în germană Schäßburger Klosterkirche) este un monument istoric și de arhitectură aflat în Cetatea Sighișoarei, în imediata vecinătate a Turnului cu Ceas. Edificiul, care a servit drept biserică a mănăstirii călugărilor dominicani, a fost construit în stil gotic între anii 1492-1515 pe locul vechii biserici dominicane din secolul al XIII-lea. În prezent biserica servește drept biserică parohială luterană. Clădirea este clasificată drept monument istoric și se arhitectură, cod LMI MS-II-m-A-15936. Istoric Mănăstirea Dominicană din Sighișoara este atestată documentar din anul 1298, într-o scrisoare a papei Bonifaciu al VIII-lea. În vremea respectivă exista deja biserica dedicată Fecioarei Maria. Lăcașul a fost extins între anii 1492 și 1515 într-o biserică gotică de tip hală. În anul 1556 mănăstirea a fost desființată, iar proprietățile ei au fost secularizate. Bibliografie Sigismund Ferrari, De rebus Hungaricae Provinciae S. Ordinis Praedicatorum, Viena, 1637. Vezi și Ordinul dominican în România
Delta Dunaje

Delta Dunaje (rumunsky delta Dunării, ukrajinsky дельтa Дунаю) je nejzachovalejší říční delta v Evropě. Delta se rozkládá na ploše přibližně 3 450 km², kde se Dunaj vlévá do Černého moře. Delta Dunaje leží na území Rumunska (historický region Dobrudža) a z menší části Ukrajiny (zhruba sedmina území). V oblasti delty žije přibližně 15 000 lidí, nejvýznamnější sídla jsou Tulcea a Izmajil. Většina se živí tradičním způsobem, převládá rybářství. V okolí ukrajinského sídla Vilkove (ukrajinsky Вилкове) a rumunské Tulcey žije komunita tzv. Lipovanů, náboženské menšiny, vyznavačů starého ritu pravoslavné církve. Delta je nejkosmopolitnějším regionem Rumunska a celkem zde žije 22 národností, včetně Čechů a Slováků. Geografie Nedaleko města Tulcea se Dunaj dělí do tří ramen, která se do Černého moře vlévají pod jmény Kilijské (Chilia), Sulinské (Sulina) a Svatojiřské (Sfântul Gheorghe). Mimo tří hlavních ramen se Dunaj dělí na velké množství vedlejších říčních ramen a kanálů. Delta je dynamický ekosystém – říční nánosy ji každoročně rozšíří o zhruba 40 metrů. Severní rameno Chilia tvoří ukrajinsko-rumunskou státní hranici. Chilia má délku 104 km a do Černého moře přivádí kolem 60 % dunajské vody. Rameno Sulina má délku 71 km a odvádí 18 % vody. Jižním ramenem Sfântul Gheorghe o délce 112 km protéká 22 % objemu dunajské vody. Přibližně 35 km daleko v Černém moři se nachází Hadí ostrov, o který vedly soudní spor Rumunsko s Ukrajinou. Ostrov připadl Ukrajině, která jej získala po rozpadu Sovětského svazu. V roce 2022 jej krátkodobě zabralo Rusko. Roku 2004 začala Ukrajina práci na kanálu Bystroje, který spočívá v prohloubení ramene Bystroje, které by tak mělo by propojit Černé moře s ukrajinskou částí dunajské delty. Kanál je kritizován mnoha ekology a neziskovými organizacemi kvůli potenciálnímu ohrožení jedinečné flory i fauny. Plán je také kritizován Evropskou unií. Ekologie Oblast delty je pokryta rákosím, mokřady a lužními lesy. Části delty jsou na jaře a na podzim zaplavovány. V mokřadech, stojatých a tekoucích vodách dunajské delty žije přes 1200 druhů rostlin, 300 druhů ptáků a přibližně 90 druhů ryb (například rejnok ostnatý, jeseteři). Delta je významným hnízdištěm tažného ptactva; mezi zdejší ptactvo patří například ibis hnědý, kormorán velký eurasijský, kormorán malý, pelikán bílý, pelikán kadeřavý, kvakoš noční starosvětský, volavka vlasatá, volavka bílá, volavka stříbřitá, volavka červená. Celkem zde žije přibližnně 3500 živočišných druhů, včetně některých ohrožených: například norek evropský, kočka divoká, vydra říční, tuleň středomořský. Podstatná část delty je chráněna, přičemž jednotlivá chráněná území se částečně překrývají. Byl zde zřízen rumunský národní park Delta Dunării (5800 km²). Území o rozloze 3124 km² (včetně brakických jezer Razelm, Sinoe a dalších) je od roku 1991 zapsáno na seznamu světového dědictví UNESCO. Zároveň je zde vyhlášena 7322 km² veliká biosférická rezervace, která zasahuje i na území Ukrajiny. Fotogalerie Odkazy Poznámky Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Delta Dunaje na Wikimedia Commons (anglicky), (rumunsky) Oficiální stránky o deltě Dunaje
Donau-deltaet

Donau-deltaet (Delta Dunării på rumænsk) er beliggende i Dobrogea i Rumænien samt i Odessa oblast i Ukraine. Deltaet er med et areal på 3.446 km², det største og bedst bevarede blandt de europæiske deltaer. Geografi Hvert år udvider Donaus alluvialdannelse bredden af deltaet med cirka 40 meter, og det er således enormt dynamisk. I nærheden af Tulcea bliver Donau delt i tre flodgrene før vandet ender i havet: Kilijske hyrlo, Sulina og Sfântu Gheorghe (Sankt Georg), men mange andre kanaler opdeler deltaet i områder med siv, moser og skove, og nogle af disse oversvømmes hvert forår og efterår. Omkring 44 kilometer ude i deltaet ligger Slangeøen, som er et territorium der hører under Ukraine, men som Rumænien gør krav på. I 2004 bebudede Ukraine at man ville begynde arbejdet på Bistro-kanalen, som skulle give et sejlbart forbindelsesled mellem Sortehavet og den ukrainske del af Donau-deltaet. EU har opfordret Ukraine til at stoppe arbejdet, da det ville ødelægge vådområderne omkring deltaet. Rumænien har påtaget sig at beskytte området og har derfor truet med at anlægge sag mod Ukraine ved Den internationale domstol. Natur Deltaet er beboet af mere end 1.200 forskellige plantearter, 300 fuglearter samt 45 arter af ferskvandsfisk i sine utallige søer og moser. Donau-deltaet er blevet opført i UNESCOs liste over Verdens naturarv og som biosfærereservat. Omkring 2.733 km² af deltaet er strengt beskyttet. Dette er området, som millioner af fugle fra forskellige områder af kloden (Europa, Asien, Afrika og Middelhavsområdet) årligt anvender til redeplads. For cirka 2.500 år siden, som Herodot skriver, var Donau splittet i syv grene. Indbyggere Omkring 15.000 personer bor i deltaet. De fleste af disse lever af fiskeri ved brug af deres traditionelle trækajakker. Blandt disse findes et lille samfund af lippovanere som er efterkommere af "tilhængere af den gamle skik", som forlod Rusland i 1772 for at undgå religiøs forfølgelse. Midtpunktet for Lippovansamfundet i den ukrainske del af deltaet er Vilkovo. Referencer Eksterne henvisninger www.deltadunarii.ro Arkiveret 16. maj 2007 hos Wayback Machine Donaudelta: Fotogalleri Arkiveret 23. januar 2007 hos Wayback Machine
Delta do Danúbio

O delta do Danúbio é um delta que tem uma área de 3750 km² no litoral do Mar Negro, na fronteira entre a Romênia e a Ucrânia. O delta começa quando o rio Danúbio se divide em três braços: o Chilia (ao norte), o Sulina (no centro) e o mais meridional chamado Gheorghe, sendo que o braço de Chilia faz a fronteira entre a Roménia e a Ucrânia. As mais importantes cidades dessa região são Tulcea (no inicio do delta), Sulina (na da área costeira do delta e na desembocadura do braço de Sulina); no lado romeno e Izinaile e Kilia ou Chilia (ao longo da fronteira) no lado ucraniano. Nesse delta situa-se a reserva de Sfântu-gheorghe-perisor-palade, que e considerada património da Humanidade pela UNESCO. Um dos principais problemas do delta tem que enfrentar é a poluição do Danúbio e sofre ainda com problemas devido ao vazamento de cianeto proveniente de minas de ouro romenas que atingiu os afluentes do rio Tisza, afluente do Danúbio. Reserva da Biosfera do Delta do Danúbio Reconhecida desde 1990 como zona húmida de importância internacional, especialmente como habitat das aves de água, a Reserva da Biosfera do Delta do Danúbio possui um programa de investigação e actividades como: Monitorização da biodiversidade (fauna e flora) e dos habitat; Levantamento dos ecossistemas deltaicos e das espécies ameaçadas; Redução do impacto antrópico e a reconstrução ecológica das zonas degradadas; Harmonização dos interesses económicos e sociais da população da zona com os objectivos da conservação e protecção da diversidade biológica; Estabelecimento das condições de valorização dos recursos naturais. Espécies de aves Das 320 espécies de aves identificadas no Delta do Danúbio, aproximadamente 200 nidificam aqui, sendo o resto migratórias. As espécies mais comuns são as aquáticas (140 espécies): Phalacrocorax pygmaeus Garça-vermelha Garça-real-europeia Garça-branca-grande Garça-branca-pequena Papa-ratos Colhereiro-europeu Íbis-preto Cisne-bravo Pato-branco Zarro-castanho Águia-de-asa-redonda Falcão-peregrino Alfaiate (ave) Pernilongo (ave) Andorinha-do-mar-comum Alcedo athis athis Rolieiro-europeu Poupa-eurasiática Chapim-de-faces-pretas Galeria Referências
Donaudeltat

Donaudeltat (rumänska: Delta Dunării, ukrainska: Дельта Дунаю), beläget i länet Tulcea i Dobrogea, Rumänien och i Odessa oblast, Ukraina, är det största och bäst bevarade floddeltat i Europa, med en yta på 3446 km². Donaudeltat upptogs 1991 på Unescos världsarvslista. Geografi Det sediment som floden Donau för med sig, gör deltat ungefär 40 meter bredare varje år. Deltat är alltså statt i ständig förändring. Nära Tulcea delas Donau upp i tre grenar innan den rinner ut i havet: Chilia, Sulina och Sfântu Gheorghe (Sankt Göran), men även många andra små vattenflöden delar upp landdelen av deltat i mindre delar. Där finns vass och sumpmark men även skog. Delar av deltat översvämmas varje vår och höst. 2004 påbörjade Ukraina arbetet på Bistroekanalen som kommer att göra det möjligt att ta sig med båt från Svarta havet till den ukrainska delen av deltat. Europeiska unionen krävde att de inte skulle genomföra projektet, då det skulle skada deltats våtmarker. Rumänien har sagt att de kommer att ställa Ukraina inför den Internationella domstolen i Haag för att skydda deltat. Natur I deltats sjöar och våtmarker finns mer än 1 200 olika växter, 300 fågelarter och 45 arter sötvattensfiskar. Donaudeltat har även av Unesco tagits upp som ett biosfärområde. Omkring 2733 km² av det är ett starkt skyddat område. Till deltat kommer varje år miljontals fåglar från olika platser på jorden (Europa, Asien, Afrika, Medelhavsregionen) för att lägga sina ägg. Enligt Herodotos är det 2 500 år sedan floden delades upp i sju grenar. Befolkning Omkring 15000 människor bor i deltaområdet. De flesta av dem lever på det fiske de sköter från sina traditionella träkajaker. Här finns ett samhälle med lippovaner vilka är ättlingar till en rysk sekt som lämnade Ryssland 1772 för att undvika religiösa förföljelser. Huvudort i det lippovanska samhället i den ukrainska delen av donaudeltat är Vylkove. Källor www.deltadunarii.ro Birds of the Danube Delta Danube Delta: Photo Gallery UNESCO World Heritage Centre - Danube Delta The Danube Delta biosphere reservation UNEP World Conservation Monitoring Centre - Danube Delta Biosphere Reserve