Biserica Sfântul Gheorghe Andronache

Biserica „Sfântul Gheorghe” Andronache este o biserică ortodoxă din București, situată în partea de răsărit a orașului, în cartierul Andronache din sectorul 2. Lăcașul de cult aparține Arhiepiscopiei Bucureștilor și Protoieriei Sector II Capitală și are hramul „Sfântul Mare Mucenic Gheorghe”. Amplasament Biserica se află așezată în partea de răsărit a Bucureștiului, stră­juită de Pădurea Andronache și râul Colentina, enoria ei învecinându-se la răsărit cu paro­hia Uniunea Voluntarilor, la apus cu parohia „Sf. Vineri” – Colentina, la nord cu Pădurea Andronache, pe liziera căreia trece calea fera­tă București – Constanța, iar la sud cu parohiile „Înălțarea Sfintei Cruci” și Ion Creangă. Istoric Biserica a fost construită în perioada 1890-1900 pe moșia lui Gheorghe Niculescu-Andronache, fonda­torul inițial al bisericii, și a primit hramul Sfântul Mare Mucenic Gheorghe, după numele cti­torului. Înălțarea locașului de cult s-au făcut cu osteneala Alexandrei Gh. Ioanin și a surorii sale, Elena Vlădoianu, ca o împlinire a dorinței părinților lor, Eufrosina și Gheorghe Niculescu-Andronache. În anul 1920 edificiul religios a fost donat Mitropoliei Ungrovlahiei, cu toate odoarele și mobilierul său, conform actului de donație nr. 17395/1920. La 25 octombrie 1920 biserica a fost sfințită și dată cultului pentru nevoile religioase ale eno­riașilor. Biserica se află zidită pe partea de moșie a Alexandrei Gh. Ioanin, care a primit în anul 1934 o diplomă de ctitor din par­tea patriarhului Miron Cristea. În perioada 2017-2024 au avut loc ample lucrări de reparații, consolidare, restaurare și înfrumusețare menite să pună în valoare locașul de cult, dintre care cele mai importante au fost: restaurarea și conservarea picturii murale, având o suprafață de 1.119, restaurarea și conservarea iconostasului și a icoanelor, a amvonului, a axionițelor și a mobilierului liturgic, montarea unei pardoseli noi din marmură, refacerea Sfintei Mese, realizarea unui sistem nou de încălzire prin pardoseală, schimbarea tâmplăriei, inclusiv montarea unor uși noi, refacerea instalației electrice și montarea unui sistem inteligent de iluminare ambientală, refacerea învelitorii din tablă și montarea de jgheaburi și burlane noi, restaurarea fațadelor prin îndepărtarea elementelor adăugate la intervențiile anterioare (coșuri de fum, vopseluri, mozaic ceramic, tencuieli) și refacerea elementelor originare de zidărie, integrare cromatică, curățarea paramentului din cărămidă aparentă, refacerea integrală a soclului, până la înălțimea de 2 m, recondiționarea elementelor din piatră de la ancadramente, restaurarea și conservarea pridvorului, refacerea trotuarului perimetral ș.a. În ziua de duminică, 8 septembrie 2024, cu binecuvântarea patriarhului Daniel al Bisericii Ortodoxe Române, biserica „Sf. Gheorghe” a fost resfințită de episcopul vicar patriarhal Varlaam Ploieșteanul, înconjurat de un sobor de preoți și diaconi, în prezența unui număr mare de credincioși. Cu această ocazie, biserica a primit cel de-al doilea hram, Nașterea Maicii Domnului. Arhitectură Biserica construită în stil eclectic: neobizantin și neoromantic, având influențe specifice stilului din perioada de edificare, anume, stilul național (neoromânesc). Impunătoare prin armonia formelor și a volumelor, biserica se înscrie în categoria bisericilor în plan triconc, cu trei turle, dintre care una pe naos și două mai mici, pe pronaos. La intrarea în biserică, patru coloane susțin un fru­mos baldachin din piatră, pe bolta căruia este pictat Sf. Ierarh Nicolae în mijloc, iar în dreapta și în stân­ga câte un porumbel în zbor spre cerul înstelat. Deasupra pisaniei se află icoana Sf. Mucenic Gheorghe, iar în dreapta și în stânga cei doi mari apostoli Petru și Pavel, lucrare executată în mozaic de pictorul Ion Vasu. Suprafața construită a bisericii este de circa 200 mp, înălțimea de 20 m. Fațadele sfântului locaș sunt ornamentate în cărămidă și piatră de Albești sculptată cu motive specifice stilului brâncovenesc. Pictură În anul 1906 a fost finalizată și pictura bisericii, realizată în ulei, în stil neoclasic, de pictorul italian Oreste Cantini. Pictura bisericii a fost restaurată în anii 1934, 1966, 1978 și 1987, când s-au consolidat și cele două turle degradate de mișcările seismice. Între anii 1975 și 1977 fațadele bisericii au fost reparate, decapându-se până la cărămidă vechea tencuială și tencuindu-se din nou, dar respectându-se cele două brâie de cărămidă dispuse în zimți de ferăstrău care încadrează alte două brâie din panouri decorative din similipiatră. La acestea s-au adăugat cinci brâie din cărămidă aparentă care dau o notă distinctă întregului ansamblu monumental. Mobilier liturgic Mobilierul (stranele, catapeteasma etc.) a fost executat din lemn de stejar și mahon sculptat. De asemenea, amvonul și scara ce urcă la etaj, executate din stejar și fier, sunt de o frumusețe aparte. Slujitori Printre clericii care au slujit la această sfântă biserică se numără Ioan Burlănescu, Grigore Colăcescu, Gheorghe Năstase, Ion Marinescu, Ioan Rădulescu și diac. Florin-Ciprian Petre. În prezent slujesc: pr. Paroh Ioan Pantilimonescu, pr. Daniel Samson, diac. Emilian Apostolescu și pr. Nicolae Dumitașcu – preot îmbisericit. Moaștele Sf. Gheorghe Cu binecuvântarea patriarhului Daniel al Bisericii Ortodoxe Române, la începutul anului 2024, biserica a primit în dar de la arhim. Sosipatru Pitulias, slujitor al Bisericii „Sf. Antonie” din Veria, un fragment din moaștele Sf. Mare Mucenic Gheorghe. Acestea au fost așezate într-o raclă din argint, confecționată la Atelierele Patriarhiei, care a fost sfințită de patriarhul Daniel la 2 aprilie 2024 în Paraclisul Patriarhal „Sf. Gheorghe”. Note