NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Трајанов трофеј

Трајанов трофеј (лат. Tropaeum Traiani) је споменик који је римски цар Трајан подигао у граду Цивитас Тропенсијум (данашњи Адамклиси у Румунији) у тадашњој провинцији Доња Мезија 109. године да прослави велику победу над Дачанима у бици код Тапсе 102. године. Споменик је подигнут на месту где је седамнаест година раније, 92. године, потпуно уништена XXI легија Рапакс у борби са варварима. Пре Трајановог споменика, на том месту је био олтар, на чијим су зидовима била исписана имена 3.000 легионара и чланова помоћних трупа који су погинули „борећи се за Републику“. Августов маузолеј служио је као узор Трајановом споменику, а 107/08. посвећен је богу Марсу Ултору. Споменик је саадржавао 54 метопе које су одражавале Римљане у борби против непријатеља; већина их се данас чува у оближњем музеју. Споменик је замишљен као својеврсно упозорење племенима изван недавно освојене провинције. Првобитни споменик је давно пропао, а на његовом месту је 1977. године подигнута модерна реконструкција. Референце Спољашње везе The Museum Complex of Adamclisi Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (15. октобар 2007)
Tropaeum Traiani

Tropaeum Traiani är ett minnesmärke i det romerska Civitas Tropaensium, där dagens Adamclisi, Rumänien ligger, byggd år 109 i dåvarande Moesia, till minne över kejsare Trajanus seger över dakerna år 102 i andra slaget vid Tapae. Monumentet restes där legio XXI Rapax hade tidigare besegrats år 92. Dessförinnan fanns ett altare på platsen, och på dess väggar fanns inskriptioner med namnen på de 3 000 legionärer och auxilia (servicemen) som hade stupat när de slogs för republiken. Monumentet är en stor rundbyggnad med reliefer och en inskrift, som hänför sig till Trajanus. Monumentet upptäcktes 1837 av Helmuth von Moltke. Det nuvarande monumentet är en rekonstruktion från 1977. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Adamklissi i Nordisk familjebok (andra upplagan, 1922)
Трофей Траяна

Трофей Траяна (лат. Tropaeum Traiani) — монумент в Адамклісі, Румунія, побудований в 109 році у тодішній римській провінції Мезії на честь перемоги римського імператора Траяна над даками в 102 році в битві при Адамклісі. Монумент був зведений на місці, де в 92 році був розгромлений Legio XXI Rapax. До його зведення тут існував вівтар, на стінах якого були написані імена 3000 легіонерів і ауксиліаріїв, які загинули тут «борючись за Республіку». Траянський монумент був навіяний Мавзолеєм Августа, і був присвячений богу Марсу починаючи з 108/109 року. На монументі були 54 метопи, що зображують битви римських легіонів з ворогами; більшість (48 з 54) з них зараз зберігаються в розташованому поруч музеї, ще 1 метопа знаходиться в Стамбулі. Монумент мав слугувати попередженням племенам неподалік від недавно завойованої провінції. Оригінальний пам'ятник не зберігся, його місце зараз займає реконструкція 1977 року. Виявлення Монумент був далеко від основних шляхів європейських мандрівників, тому був заново відкритий лише в XIX столітті. За минулі століття монумент піддався сильному руйнуванню, зокрема селяни з довколишніх сіл використовували частини монумента для будівництва будинків. В кінці XIX століття археолог з Бухаресту Григоре Точилеску, (1850–1909) спільно з двома австрійськими вченими опублікував першу роботу, присвячену монументу. У цій роботі було порушено низку стилістичних і історичних проблем, такі як датування і хронологічний порядок подій, пов'язаних зі зведенням монумента. Примітки Бібліографія Florea Bobu Florescu, Das Siegesdenkmal von Adamklissi. Tropaeum Traiani. Akademieverlag, Bukarest 1965. Wilhelm Jänecke, Die ursprüngliche Gestalt des Tropaion von Adamklissi. Winter, Heidelberg 1919. Adrian V. Rădulescu, Das Siegesdenkmal von Adamklissi. Konstanza 1972 und öfter. Ian A. Richmond: Adamklissi, en Papers of the British School at Rome 35, 1967, p. 29-39. Lino Rossi, A Synoptic Outlook of Adamklissi Metopes and Trajan's Column Frieze. Factual and Fanciful Topics Revisited, en Athenaeum 85, 1997, p. 471—486. Посилання Зображення монумента на flickr.com
Timișoara West railway station

Timișoara West railway station is a station located in Freidorf district of Timișoara. Crossed by CFR Line 926 (Timișoara–Cruceni), the station is currently transited mainly by freight trains serving the fuel depots in the area; a single passenger train connects Timișoara to Cruceni, a village located 49 km from the city. Traffic on the 49-km-long Timișoara–Cruceni railway began on 31 July 1897. Timișoara West originally had a Class III station building with a side wing (opened in 1897, in the same year as the railway). A new station was built in the 1970s about 350 m from the old building. Over time, it had several names, depending on the politico-historical context: at the time of the inauguration of the Timișoara–Cruceni railway it was named Szabadfalu (the Hungarian name of Freidorf), after World War I it was called Sâmbăta, and after World War II Freidorf; it got its current name in the 1970s. References
Temesvár-Nyugati pályaudvar

Temesvár-Nyugati pályaudvar (korábban Szabadfalu ill. Flavia, románul: Gara de Vest) Temesvár egyik vasútállomása a Temesvár–Torontálkeresztes-vasútvonalon. A város nyugati részén, Szabadfaluban található. Történelem Az 53 km hosszú Temesvár–Módos-vasútvonalon 1897. július 31-én indult meg a forgalom. Állomásépülete eredetileg oldalszárnnyal bővített HÉV negyedosztályú állomásépület volt. Az 1939-es román menetrendben Flavia néven szerepel. Az állomást később kb. 900 méteres kitérőhosszal jelentősen átépítették. Új felvételi épület is épült, a korábbitól kb. 450 m-re keletre. A régi épület az állomás déli váltókörzeténél áll. Vasútvonalak 926 Temesvár–Torontálkeresztes-vasútvonal Jegyzetek Források Delesega (2018): Delesega Gyula (2018). "Temesvári kalauz téridőben" (PDF) (magyar nyelven). Hozzáférés: 2019. március 9.. További információk Szabadfalu, Vasútállomások.hu (magyar)
Gara Timișoara Vest

Gara Timișoara Vest se afla pe linia Timișoara–Cruceni, fiind amplasată în comuna Freidorf, actualmente cartier al municipiului Timișoara. Până în 1989, deservea transportul de mărfuri, în special transporturile cu sfeclă necesare Fabricii de Zahăr. În 2020 în gara Timișoara Vest opresc doar trenurile pe relația Timișoara Nord-Cruceni hcv.și retur,4 perechi pe zi. Liniile gării mai sunt folosite de unele trenuri de marfă,datorită prezenței a câtorva depozite de carburanți.
Aeropuerto Internacional de Sibiu

El Aeropuerto Internacional de Sibiu o Aeroportul Internațional Sibiu (IATA: SBZ, OACI: LRSB) atiende a la ciudad histórica de Sibiu; ubicado al sur de Transilvania. Está situado a tres kilómetros de la ciudad y a unos 260 km al noroeste de la capital de Rumanía, Bucarest. Entre 2006 y 2008, el aeropuerto fue sometido a la mayor rehabilitación de su historia, con un coste de 77 millones de euros para una nueva terminal y una adecuación de pista.​​ Datos de tráfico El aeropuerto internacional de Sibiu atendió a 222.827 pasajeros en 2013, lo que representa un 7% de incremento con respecto al año precedente. Aerolíneas y destinos Aerolíneas regulares Referencias Enlaces externos Página web del aeropuerto Aeropuerto de Sibiu en Sibiu Online Mapa de Google
Aéroport international de Sibiu

L'aéroport international de Sibiu ou Aeroportul Internațional Sibiu (code IATA : SBZ • code OACI : LRSB) est un aéroport qui dessert la ville de Sibiu. Il est situé au sud de la Transylvanie, à 3 km à l'ouest de Sibiu et 260 km au nord-ouest de la capitale de la Roumanie, Bucarest. Histoire Situation Compagnies aériennes et destinations Actualisé le 14/04/2023 Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Voir aussi Aviation en Roumanie (en) Transports en Roumanie (en) Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Sibiu International Airport » (voir la liste des auteurs). Liens externes Medias liés à l'Aéroport international de Sibiu sur Wikimedia Commons Site Officiel Google Map - Aerial View (en) Historique des accidents pour SBZ sur Aviation Safety NetworkAviation Safety Network Portail de l’aéronautique Portail de la Roumanie
Nagyszebeni nemzetközi repülőtér

A nagyszebeni nemzetközi repülőtér (románul Aeroportul Internaţional Sibiu) Nagyszeben repülőtere, amely a várostól 3 kilométerre nyugatra található Kistorony határában. Története 1943 óta működik, akkor még füves területen. Első évben Bukarest – Nagyszeben – Nagyvárad útvonalon repültek a LARES ((Liniile Aeriene Române Exploatate de Stat)) tulajdonában álló gépek, 1944-ben pedig Brassó, Bukarest, Déva, Nagyvárad és Marosvásárhely felé indítottak polgári járatokat. A repülőtér épületét 1959-ben adták át, 1970-ben pedig modernizálták a repülőteret, lebetonozták és kiszélesítették a kifutópályát. 1975-ben állt üzembe a radarállomás. 1992 óta nemzetközi repülőtérként működik. 2007-ben nagyszabású korszerűsítés kezdődött. Légitársaságok és úticélok 2025-ben az alábbi légitársaságok működtettek járatokat: Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Aeroportul Internațional Sibiu

Aeroportul Internațional Sibiu (IATA: SBZ, ICAO: LRSB) este amplasat la 3 km vest de municipiul Sibiu, la o altitudine de 443 m și deservește Sibiul și împrejurimile acestuia. Aeroportul Sibiu a fost construit din rațiuni militare la începutul anilor 1940. Istoric Inaugurarea aeroportului pe amplasamentul actual s-a făcut în 1943 și la doar un an mai târziu începeau cursele regulate către București, Brașov, Oradea și Târgu Mureș. În 1959 a fost dată în exploatare o nouă clădire a aerogării, compusă din parter, etaj, turn de control și sală de așteptare, iar mai apoi, în 1970, a fost dat în exploatare balizajul și dispozitivul luminos de apropiere, iar în 1975 clădirea radarului împreună cu instalațiile aferente. În 1992 aeroportul a fost declarat internațional, primele destinații fiind München și Stuttgart. În perioada 2006-2008 aeroportul a fost modernizat și extins printr-o investiție totală de 77 milioane de euro. După finalizarea lucrărilor de extindere, aeroportul din Sibiu are capacitatea de a opera aeronave de mari dimensiuni. Destinații Trafic Începând cu 2005 numărul anual de pasageri de pe aeroportul sibian s-a mărit substanțial. În tabelul alăturat este prezentat numărul anual de pasageri (intrări-ieșiri): Vezi interogarea Wikidata. Vezi șiListă de aeroporturi din România Transportul în România Note Legături externeSitul web oficial Tur virtual in Aeroportul Sibiu - Tur virtual realizat in Aeroportul Sibiul la inaugurare.
Аеродром Сибињ

Међународни аеродром Сибињ (IATA: SBZ, ICAO: LRSB) (рум. Aeroportul Internaţional Sibiu) је аеродром који опслужује Сибињ, Румунија. Аеродром је удаљен око 360 km северозападно од главног града Румуније, Букурешта. Авио-компаније и дестинације Следеће авио-компаније користе Аеродром Сибињ (од јануара 2008): Карпатер (Темишвар) Луфтханза летове обавља Аугсбург ервејз (Минхен, Нирнбург) Остријан ерлајнс летове обавља Остријан ероус (Беч) Ромавија (Букурешт-Отопени) ТАРОМ (Беч, Букурешт-Отопени, Минхен, Тргу Муреш) Спољашње везе Интернет страница Аеродрома Сибињ
Сібіу (аеропорт)

Міжнародний аеропорт Сибіу (рум. Aroportul Internațional Sibiu, (IATA: SBZ, ICAO: LRSB) ) обслуговує місто Сібіу. Він розташований на півдні Трансільванії, на відстані 3 км на захід від Сібіу та близько 260 км північний захід від столиці Румунії Бухареста. Історія У 1943 році льотна діяльність була розгорнута на полі (з травою) площею 174 га. Операційні літаки Lockheed належали першій румунській діючій авіакомпанії — LARES. Першими маршрутами були Бухарест — Сібіу — Арад і Бухарест — Сібіу — Орадя. У 1944 році Сібіу був з'єднаний повітряним транспортом з деякими іншими містами, такими як Бухарест, Брашов, Дева, Орадя і Тиргу-Муреш. У 1959 році було урочисто відкрито двоповерхову будівлю аеропорту, диспетчерську вежу, зал очікування на 50 пасажирів у кожному напрямку (посадка та висадка) та камеру схову У 1970 році аеропорт міг працювати вночі завдяки встановленим навігаційним вогням на підході та злітно-посадковій смузі. Бетонна злітно-посадкова смуга мала 2000 метрів в довжину і 30 метрів в ширину. У 1975 році запрацювали радіолокаційні засоби, а пізніше, у 1992 році, аеропорт було відкрито для міжнародного сполучення з рейсами до Штутгарта та Мюнхена. У 2006—2008 роках аеропорт пройшов найважливішу програму реабілітації в своїй історії, інвестувавши 77 мільйонів євро в нову будівлю терміналу та модернізацію злітно-посадкової смуги. Останні події У 2013 році міжнародний аеропорт Сібіу обслужив 189 300 пасажирів, що свідчить про збільшення в порівнянні з попереднім роком, тоді як у 2014 році кількість пасажирів зросла майже до 216 000 і було введено два нових напрямки до Лондона та Дортмунда. У 2015 році загальний обсяг перевезень зріс до 276 533 пасажирів на посадку-висадку, а кількість рухів повітряних суден зросла до 5468. У грудні 2016 року Lufthansa оголосила про свої плани збільшити кількість рейсів на маршруті Мюнхен — Сібіу, оскільки з 26 березня 2017 року авіакомпанія запланувала до 19 рейсів на тиждень. Авіакомпанія виконувала рейси за цим маршрутом на літаках CityLine CRJ900. У листопаді 2017 року Wizz Air, найбільша бюджетна авіакомпанія в Центральній і Східній Європі та провідний авіаперевізник Румунії, оголосила, що вона й надалі розширить свою діяльність у Сібіу, додавши другий літак Airbus A320 до свого місцевого флоту в червні 2018 року. Водночас Wizz Air запустила п'ять маршрутів із Сібіу та збільшить кількість рейсів на чотирьох популярних напрямках, додавши до свого розкладу загалом 21 поетапний рейс. Разом із новими сполученнями з Копенгагеном, Шарлеруа, Париж-Бове, Базелем і Франкфурт-Ганом, починаючи з червня 2018 року, мережа низьких тарифів Сібіу буде розширена до 11 маршрутів до 8 країн. Додатковий літак також дозволив Wizz Air збільшити частоту рейсів на чотирьох маршрутах з літа 2018 року: маршрут Лондон-Лутон став щоденним; Кількість рейсів з Меммінгена в Мюнхен і Дортмунд збільшиться до п'яти, а сполучення з Нюрнбергом виконуватиметься чотири рази на тиждень. Авіалінії та напрямки (серпень 2022) Статистика Цифри трафіку Найбільш завантажені маршрути Примітки
Piața Unirii

Piața Unirii (pronunciació en romanès: [ˈPjat͡sa uˈnirij]; Plaça de la unió en català) és una de les places més grans del centre de Bucarest, situada al centre de la ciutat on es troben els sectors 1, 2, 3 i 4. Es divideix en dues parts pel bulevard Unirii, construït durant l'època comunista com a bulevard de la victòria del socialisme i rebatejat amb el nom de Revolució romanesa. La plaça és un important centre de transport, que conté l'estació de metro Piața Unirii i un important intercanviador per als autobusos RATB; també hi ha una terminal de tramvia a prop de la cantonada sud-oest. El centre comercial Unirea, els grans magatzems Cocor i una gran parada de taxis es troben al costat est d'aquesta plaça, mentre que Hanul lui Manuc és al costat nord, a prop de l'angle nord-est. El centre de la plaça compta amb un petit parc i fonts que són especialment populars entre els viatgers i els vianants durant els tòrrids mesos d'estiu. Hi havia plans per construir la Catedral de Salvació Nacional de Romania al lloc d'aquest parc, però la idea va resultar tècnicament impossible a causa de l'ambient subterrani ocupat i la manca de popularitat entre els ciutadans locals i, per tant, es va canviar la ubicació. La plaça presenta un gran arbre de Nadal erigit cada desembre. Galeria
Piața Unirii

Piața Unirii (Romanian pronunciation: [ˈpjat͡sa uˈnirij], Union Square) is the largest square in central Bucharest, Romania, and one of the largest public spaces in Europe, being located immediately south of the old town and within the boundaries of Sector 3. Part of the Civic Centre, it is bisected by Unirii Boulevard, originally built during the Communist era as the Boulevard of the Victory of Socialism, and renamed after the Romanian Revolution of 1989. Overview The square functions as part of an extended reinforced concrete bridge crossing the Dâmbovița River. The part of the square capping the river is called the Union Floor (Romanian: Planșeul Unirii), measuring 32 m (105.0 ft) wide by 360 m (1,181.1 ft) long, stretching diagonally through the square. The Unirea Shopping Center and the Cocor department store are located on the east side of this square, while the historic Hanul lui Manuc is on the north side, near the northeast corner. The centre of the square boasts a park and the fountains which are particularly popular with commuters and passers-by in the torrid summer months, as it is the largest complex of fountains in Europe and one of the most impressive in the world, its spectacle becoming a huge tourist attraction after the reopening of the fountains in 2018, as part of the celebrations of the Centennial of the Great Union of 1918. There were plans since the interwar period to build the Romanian National Salvation Cathedral on the place of this park, but in the early 2000s the idea proved technically impossible due to the busy underground environment and therefore the location was changed. History Construction of the square began in December 1934 and was inaugerated on October 15, 1935 as Nation Square (Romanian: Piața Națiunii) as the start of a plan by mayor Dem I. Dobrescu (and continued by Alexandru Gh. Donescu) to cover the whole of the Dâmbovița through Bucharest, which city officials had seen as a nuisance because of its pollution and flood risk. The square incorporates the older stone and masonry arched bridges of the Coșbuc bridge and the Șerban Vodă bridge. In 2023, an analysis carried out by civil engineers revealed severe degradation to the cover of the Dâmbovița River at Piața Unirii. The cover, which was part of a larger, unrealized project between 1938 and 1941, was found to be in a state of advanced degradation, with exposed rebar and crumbling concrete. Following the discovery, traffic of over 3.5 tonnes was banned from traveling through the square. On May 27, 2024, mayor Nicușor Dan approved a construction permit for the reconstruction of the square. Transportation The square is a significant transportation hub, containing the Piața Unirii metro station and a major interchange for STB buses; there is also a tram terminal near the southwest corner and a large taxi stand. See also Centrul Civic Gallery References
Piața Unirii

Piața Unirii (en castellano: «Plaza de la Unión») es una céntrica plaza de Bucarest, la capital de Rumanía. Se trata de una de las plazas más grandes de la ciudad, en la cual los sectores 1, 2, 3 y 4 forman una intersección. Está dividida por el Bulevardul Unirii, conocido durante la etapa comunista del país como Bulevar de la Victoria del Socialismo, hasta que fue renombrado tras la revolución de 1989. Características La plaza, conocida durante la época comunista como Piața Națiunii («plaza Nacional») es un importante nudo de transporte. Por un lado, en ella se ubica la Estación de Piața Unirii del Metro de Bucarest. Por otro, hay un intercambiador de autobuses de la STB. Además, en el lado este de la plaza está el Unirea Shopping Center, y en el norte el Hanul lui Manuc, dos epicentros de ocio de la ciudad. En el centro hay un pequeño parque. En un principio, se fue a construir una catedral ortodoxa en dicho parque, pero la idea fue desestimada finalmente.
Place de l'Union (Bucarest)

La place de l'Union ou de l'Unification (en roumain : Piața Unirii, prononciation : /pjat͡sa unirij/) est une place du centre de Bucarest en Roumanie. Situation Située dans le centre de la ville où les secteurs 1, 2, 3 et 4 se rencontrent, elle est l'une des plus grandes places de la ville. Établie au-dessus du cours de la Dâmbovița, elle est traversée par le boulevard de l'Union, appelé boulevard de la Victoire du socialisme avant 1989. Histoire La place de l'Union est construite en 1830. Il s'agit alors de la principale place de la ville. Elle accueille des halles aux viandes, aux fruits et aux légumes. Dans les années 1930, les nombreuses halles sont regroupées en une halle unique, la Hala Unirii. Le projet de fontaine voit également le jour à cette période. La place porta différents noms au cours de l'histoire. Au XIXe siècle, on la nommait Piața Mare a Bucureștilor (« grande place de Bucarest »). Au XXe siècle, elle s'appelle Piața Națiunii (« place de la Nation ») à l'époque de la Grande Union de 1918, Piața 6 septembrie (« place du 6 septembre ») en référence à la date d'accès au trône du roi Michel Ier en 1940, et Piața 28 martie (« place du 28 mars ») en référence à la date des premières élections de la Grande Assemblée nationale. La place tire son nom actuel de l'union de la Moldavie et de la Valachie en 1859. Elle est nommée ainsi lors du centenaire de cet événement, le 24 janvier 1959. Monuments Une grande partie de la place est occupée par un parc et son centre est orné d'une fontaine monumentale entourée d'un grand bassin. L'auberge de Manuc (Hanul lui Manuc) est située au nord de la place. Transports La place est une plaque tournante importante pour les transports en commun avec la station de métro Piața Unirii, les autobus STB ainsi qu'un terminal de tramway à proximité du coin sud-ouest. Elle dispose également d'une station de taxis sur le côté est. Activités et commerces Le centre commercial Unirea (en) et le grand magasin Cocor se situent sur le côté est. Notes et références Articles connexes Liste des places de Bucarest Portail de Bucarest Portail des routes
Piața Unirii (Bucarest)

Piața Unirii è una delle maggiori piazze di Bucarest, capitale della Romania. Essa è particolarmente rinomata per la monumentale fontana posta nella parte meridionale della piazza e parte del sistema delle cosiddette fontane di Ceaușescu. Secondo la World Record Academy, queste fontane sono il sistema di fontane coreografate più lunghe al mondo, estendendosi per circa 1,4 km. È oggi un importante hub intermodale tra metropolitana, tram e autobus urbani. Storia La piazza fu costruita a partire dal 1934 e nel corso degli anni ha avuto diversi nomi, fino al 1959 quando fu integrata nel progetto del centrul civic e insieme all'omonimo viale ha assunto il nome attuale per commemorare l'Unione dei Principati rumeni. Le fontane furono ristrutturate nel corso del 2018 e furono aggiunti diversi mosaici decorativi nelle vasche. Nel giugno 2025 sono iniziati i lavori per la ricostruzione della struttura in cemento armato (in romeno Planșeul Unirii) realizzata negli anni ’30 per coprire il corso del fiume Dâmbovița e sostenere la viabilità della piazza sovrastante. I lavori, che prevedono lo scoperchiamento totale della piazza e della ricostruzione delle opere in superficie, sono programmati fino al 2027. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su piața Unirii