NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Cimetière joyeux de Săpânța

Le Cimetière joyeux de Săpânța (en roumain : Cimitirul Vesel din Săpânța) se situe dans la commune de Săpânța (județ de Maramureș) au nord de la Roumanie. Ce cimetière entoure l'église orthodoxe Nașterea Maicii Domnului (église de la Naissance de la Vierge Marie) du village et a la particularité d'avoir ses tombes ornées de stèles funéraires en bois peintes de couleurs vives, représentant une scène de la vie, une activité ou les causes du décès de la personne inhumée, accompagnés d'un poème, parfois nostalgique, souvent humoristique, dédié à la mémoire du mort. Influences L'art du cimetière de Săpânța est au croisement de l'art naïf et des traditions folkloriques transylvaines ou balkaniques, comme les stèles funéraires en bois ou en pierre (comme le furent celles de Biertan ou encore les stećci : stèles ou sarcophages des Carpates et des Balkans). Historique En 1935, un artisan local, Stan Ioan Pătraș (1908-1977), a sculpté une première épitaphe sur une croix de chêne décorée dans des couleurs vives. Ce faisant, il renouait avec d'anciennes traditions valaques (joyeuses obsèques, rituels funéraires festifs, libations et toasts portés au cours de repas commémoratifs…) depuis longtemps oubliées. Plusieurs centaines de joyeuses stèles existent à présent : de forme rectangulaire et richement ciselées de motifs géométriques, floraux ou astronomiques, elles sont couronnées d'une croix à deux ou trois banches, surmontées d'un petit toit. Sur un fond à dominante bleue, des scènes de la vie et de la fin du défunt sont figurées, surmontant généralement une poésie allégorique, souvent humoristique, évoquant son caractère. Les motifs de certaines stèles décrivent les circonstances accidentelles du décès ou représentent des scènes collectives de la vie du village. C'est notamment le cas depuis que le disciple de Pătraș, Dumitru Pop (ro) (1927-2006), lui a succédé après sa mort en 1977. Le « joyeux cimetière », qui compte plus de 800 stèles au début du XXIe siècle, est devenu l'une des grandes attractions touristiques de la région. Dans les arts et la culture populaire Littérature Manga La série One Piece illustre ce cimetière dans l'épisode 134. Documentaire 2013 : Roumanie, les récits d'un cimetière réalisé par Vincent Froehly. 2024 : Roumanie : un cimetière haut en couleur réalisé par Katrin Molnar et Jannine Grün. Galerie Références Voir aussi Bibliographie Ion Stan Pătraș, Gérard Pestarque et Anca Mihăilescu, Săpînța : le Cimetière joyeux, éditions Hesse, Saint-Claude-de-Diray (Pays de Chambord), près de Blois, 1991 (ISBN 978-2-9504061-1-8) Diana E. Popa, « Humour and the celebration of life in The Merry Cemetery of Sapanta », in Diana E. Popa et Salvatore Attardo, New Approaches to the Linguistics of Humour, Université Dunărea de Jos, Galați, 2007, p. 97-110 Liens externes Diaporama sur le Cimitirul Vesel, YouTube, mise en ligne le 27 décembre 2010 Cultinera - Cimetière joyeux de Săpânța (ro) Site officiel Portail de la mort Portail de la Roumanie
Vidám temető

A Vidám temető (románul: Cimitirul Vesel) a romániai Máramaros megyében található Szaplonca község híres temetője. Nevezetességét az élénk színű, naiv festményekkel és faragásokkal, valamint vicces sírversekkel ellátott fejfái adják, amelyek eredeti és költői módon írják le az ott eltemetett embereket, életük jelenetein kívül. A Vidám temető az elmúlt évtizedekben szabadtéri múzeummá és országos turisztikai látványossággá vált. Az Imperator Travel szavazásán bekerült Románia hét csodája közé. Története 1935-ben Stan Ioan Pătraș, akkor még névtelen szobrász és fafaragó, elkezdett a fejfákra egyes szám első személyben írt kis verseket faragni: olyan ironikus verseket, amelyek nyelvtani hibáikkal nagyon közel állnak a helyiek által beszélt archaikus nyelvjáráshoz. Kezdetben évente csak 10 fejfát faragott, ezek alapanyagául tölgyfát használt. 1936-ra már tökéletesítette a stílusát: a fejfák keskenyebbek lettek, domborműveket kezdett rájuk faragni, és természetes pigmentekből nyert élénk színekkel dekorálni azokat. A fő szín, amelyet használt, egy különleges kék volt, amelyet a szakértők később Szaplonca-kéknek neveztek el. A többi szín is szimbolikus volt a maga egyedi módján: a zöld az élet, a sárga a termékenység, a vörös a szenvedély, a fekete használata pedig a halál jelképe volt. Pătraș 1977-ig közel 700 fejfát készített a két helyi temetőben, a későbbi Vidám temetőben. A mester 1977-ben halt meg, házát egy tanítványára, Dumitru Popra hagyta, aki úgy döntött, hogy mesterének házában fog élni, később pedig műhelyt és múzeumot alakított ki belőle. Ő is folytatja a hagyományokat, évente mintegy 10 új fejfát készít el. Jellemzői A kék színű fejfák naiv festményei általában az elhunyt életéből vett jeleneteket ábrázolnak, de sok kép az illető halálának körülményeit örökíti meg humoros formában. Az egyszerű portrék mellett akár olyan témák is felbukkanhatnak, mint pl. traktorozás, főzés, utazás, italozás, autóbaleset, de még akár kommunista szimbólumok is. A román nyelvű sírversek egy részét állítólag sokan előre megírták maguknak, köztük maga Pătraș mester is, aki szintén a temetőben nyugszik. A humoros versek is általában az elhunyt rövid jellemzését, vagy szintén a halálának okát és körülményeit mutatják be pár sorban. A humoros sírversekről több magyar fordítás is készült. A temető reggel 8-tól este 8-ig látogatható, megtekintéséhez a bejáratnál belépőjegyet kell váltani. Sajnos a népszerű látványosságot gyakran nem védik megfelelően, az elöregedő fejfákat lecserélik vagy nem megfelelő módon restaurálják, de már azok ellopására is akadt példa. Galéria Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a(z) Самосёлы Чернобыльской зоны отчуждения című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Cimitirul Vesel

Il Cimitero allegro o cimitero gaio (in romeno Cimitirul vesel) si trova nel paese di Săpânța, nel distretto di Maramureș, nella Romania settentrionale. Situato presso la chiesa ortodossa della Nascita della Vergine Maria (Nașterea Maicii Domnului), il cimitero ha la particolarità di avere le sue tombe decorate con steli funerarie in legno dipinte a colori vivaci in stile naif-balcanico: ognuna di essa rappresenta una scena della vita, dell'attività o delle cause di morte della persona sepolta, accompagnata da una poesia, a volte nostalgica, spesso umoristica, dedicata alla memoria del defunto. Con più di 800 tombe colorate, il cimitero allegro è diventato un museo etnografico all'aperto ed è una delle principali attrazioni turistiche della regione. Descrizione del cimitero Nel 1935 l'artigiano locale Stan Ioan Pătraș (1908-1977) scolpì un primo epitaffio su una croce di quercia decorata con colori vivaci. Così facendo, fece rivivere le antiche tradizioni valacche che prevedevano funerali felici, riti funebri festosi, libagioni e brindisi durante i pasti commemorativi, a lungo dimenticate sotto l'influenza della Chiesa, che, come altrove in Europa, considera la morte come un momento drammatico e solenne. Questo cimitero è diverso perché i rumeni considerano la morte un momento molto solenne. Il cimitero è anche associato alla cultura degli antichi Daci, la cui filosofia si basa sull'immortalità e che considerano la morte un momento di gioia perché il defunto approda ad una vita migliore. Oggi esistono diverse centinaia di stele gioiose: alcune di forma rettangolare e riccamente cesellate con motivi geometrici, floreali o astronomici, altre sono coronate da una croce con due o tre stendardi, sormontate da un piccolo tetto. Su uno sfondo prevalentemente blu, sono raffigurate scene della vita e della fine del defunto, solitamente sormontate da poesie allegoriche, spesso umoristiche, che evocano il suo personaggio. I motivi su alcune stele descrivono le circostanze accidentali della morte o rappresentano scene collettive della vita del villaggio. Alla morte di Pătraș nel 1972, la tradizione della tombe colorate è stata seguita da Dumitru Pop. La tomba di Dumitru Holdis La tomba più celebre è sicuramente quella di Dumitru Holdis (sue miniature in legno vengono persino vendute come souvenir). L'epigrafe è la seguente: Potrebbe essere così tradotto: Gli epitaffi del cimitero sono tutti raccolti nel libro Le iscrizioni parlanti del cimitero di Săpânța di Bruno Mazzoni (edito da Ets, 1999) Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Cimitirul Vesel Collegamenti esterni (FR) Alcune foto, su brasov.free.fr. URL consultato il 24 agosto 2005 (archiviato dall'url originale il 6 marzo 2005). (EN) Altre foto, su trekearth.com. (RO) Altre foto (JPG), su ici.ro. URL consultato il 10 aprile 2008 (archiviato dall'url originale il 17 aprile 2007).
Wesoły Cmentarz

Wesoły Cmentarz (rum. Cimitirul Vesel) – cmentarz zlokalizowany wokół cerkwi w rumuńskiej miejscowości Săpânța, w okręgu Marmarosz w północnej części Rumunii, ok. 2 km od granicy z Ukrainą. O wyjątkowości cmentarza w skali Europy stanowią unikalne kolorowe, drewniane nagrobki, na których wyrzeźbione są scenki z życia pochowanych tam mieszkańców wioski, często opatrzone dowcipnymi wierszykami mówiącymi o zmarłych lub przyczynach, z powodu których rozstali się z życiem. Cmentarz zaczął przyjmować obecny wygląd w 1935 r., kiedy to miejscowy artysta Stan Ioan Pătraș po raz pierwszy wykonał „wesołe” epitafium. Do chwili śmierci wyrzeźbił ich kilkadziesiąt. Wszystkie utrzymane w podobnym stylu sztuki naiwnej. Każdy z krzyży wieńczy dwuspadowy daszek w jasnogranatowym kolorze. Odcień ten zyskał nawet swój własny przydomek – albastru din Săpânța. Kontynuatorem cmentarnego dzieła S.I. Pătrașa jest Dumitru Pop Tincu. Obecnie z ponad 800 nagrobkami Cimitirul Vesel jest jedną z najpopularniejszych atrakcji turystycznych Rumunii. Poniżej dwa przykłady epitafiów na nagrobkach Wesołego Cmentarza: Jestem Mihaju, syn Mihaia. Gdy prowadziłem swe auto byłem w poważnych kłopotach i zakończyłem życie we wsi Sarasan. Tam dopadł mnie zły los, gdy wpadłem w poślizg i uderzyłem w drzewo kończąc nagle swój żywot. a teraz mówię do was, drodzy rodzice: nie trwajcie resztę życia w smutku. Wszak dawaliście mi dobre rady. Ja sam jestem sobie winien zbytniej prędkości za kółkiem. Nie powinienem jechać tak szybko. a teraz widzę, co zrobiłem i że gniję w ziemi. Żyłem 20 lat, zmarłem w 1994. Zasnąłem w 1939 roku. Żyłem 49 lat. a oto, co chcę powiedzieć. Nazywałem się George Basului i jak długo żyłem poświęcałem wiele owiec, aby przygotować dobre mięso. Dobre mięso – to nie kłamstwo, można się nim najeść jak król. Dawałem wam najtłustsze mięso, którym mogliście się nacieszyć. Galeria Przypisy Linki zewnętrzne 150 fotografii z Wesołego Cmentarza Fotografie Reportaż z Săpânţa na stronach Towarzystwa Polsko-Rumuńskiego. 2003-01-01. [dostęp 2010-12-10]. [zarchiwizowane z tego adresu (2014-05-28)].
Cemitério alegre de Săpânța

O Cemitério Alegre de Săpânța (en romeno, Cimitirul Vesel din Săpânța) está localizado no município de Săpânța, em Maramureș, no norte da Romênia. Este cemitério está ao lado da igreja ortodoxa Nașterea Maicii Domnului (Igreja do Nascimento da Virgem Maria) e tem a particularidade de ter os seus túmulos decorados com estelas funerárias de madeira pintadas em cores vivas, representando uma cena da vida, uma atividade ou as causas do falecimento da pessoa sepultada, acompanhadas de um poema, por vezes nostálgico, muitas vezes humorístico, dedicado à memória da pessoa enterrada. História A arte do cemitério de Săpânța é, por um lado, influenciada pelo estilo naïf e, por outro lado, pelas tradições folclóricas da Transilvânia ou dos Balcãs. Em 1935, um artesão local, Stan Ioan Pătraș (1908-1977), esculpiu um primeiro epitáfio numa cruz de carvalho decorada com cores vivas. Ao fazê-lo, ele reviveu antigas tradições dos dácios (veja, neste sentido, Zalmoxis), os rituais fúnebres festivos, havia muito tempo esquecidas sob a influência da Igreja, que, como em outros lugares da Europa, considera a morte como um acontecimento dramático e solene. Várias centenas de estelas felizes existem agora: de forma rectangular e ricamente esculpidas com motivos geométricos, florais ou astronômicos, são coroadas por uma cruz com duas ou três formas, encimadas por um pequeno telhado. Sobre um fundo predominantemente azul, são retratadas cenas da vida e do fim do falecido, com teor muitas vezes humorístico. Os motivos de certas estelas descrevem as circunstâncias acidentais da morte ou representam cenas coletivas da vida na localidade. O "cemitério alegre ", que contava com mais de 800 estelas no início do século XXI, tornou-se uma das principais atrações turísticas da região. Referências
Cimitirul Vesel din Săpânța

Cimitirul Vesel este un cimitir din localitatea Săpânța, județul Maramureș, faimos pentru crucile mormintelor viu colorate și picturile naive reprezentând scene din viața și ocupația persoanelor înhumate. Pe unele cruci există chiar versuri în care sunt amintite, deseori cu nuanțe umoristice, persoanele respective. Ineditul acestui cimitir este diferențierea față de cultura populară, care consideră moartea ca un eveniment trist. În anul 1935, la sugestia preotului greco-catolic Grigore Rițiu (1892-1969), care era profesor de română și latină, meșterul Stan Ioan Pătraș (1908-1977) a realizat partea verticală a crucilor ceva mai lată, cu loc pentru epitaf. Preotul Rițiu, soția și copiii săi au fost scoși din casa parohială și arestați după război, dar inițiativa sa s-a păstrat. Ucenicul lui Stan Ioan Pătraș, Dumitru Pop-Tincu (1955-2022), a preluat în 1977 obiceiul început în perioada interbelică. Din 1935 datează primul epitaf, iar din anii 1960 încoace, întreg cimitirul a fost populat cu circa 800 astfel de cruci, sculptate din lemn de stejar, devenind un muzeu în aer liber de natură unică și o atracție turistică. Din anul 2009 cimitirul este obiectivul festivalului anual „Drumul Lung spre Cimitirul Vesel”. Unele cruci sunt pictate pe ambele părți. Pe o parte este plasată o descriere a vieții celui îngropat, iar pe cealaltă – o descriere a motivului morții. Majoritatea crucilor sunt scrise cu greșeli de ortografie și variante arhaice de scriere. Pe crucea lui Stan Ioan Pătraș, fondatorul cimitirului, sunt scrise următoarele: Pe o altă piatră scrie: Fotogalerie Vezi și Turismul în România Note Legături externe Materiale media legate de Cimitirul Vesel din Săpânța la Wikimedia Commons Istoric, Harta și Fotografii cu Cimitirul Vesel Arhivat în 18 mai 2013, la Wayback Machine. Veselie mare la cimitir, 6 august 2007, Evenimentul zilei Săpânța, Valea Regilor la români Arhivat în 26 decembrie 2012, la Wayback Machine., 18 august 2010, Catalin Vischi, România liberă Romania e frumoasa (3): Cimitirul Vesel de la Sapanta Arhivat în 23 iulie 2013, la Wayback Machine., 6 august 2010, Razvan Pascu, RazvanPascu.ro Imagini Fotografii cu Cimitirul Vesel Arhivat în 28 iunie 2009, la Wayback Machine. Cimitirul Vesel (poze) Cimitirul Vesel - galerie de cruci Cimitirul Vesel - galerie de imagini FOTOGALERIE Cimitirul Vesel din Săpânța, în topul cimitirelor unice în lume, 12 noiembrie 2011, Adevărul L’Express: Cimitirul Vesel din Săpânța, ales printre cele mai frumoase din lume. GALERIE FOTO, 5 noiembrie 2012, Mihai Schiau, Gândul Fotografii Cimitirul Vesel de la Sapanta Arhivat în 30 septembrie 2020, la Wayback Machine.
Весёлое кладбище

Весёлое кла́дбище (рум. Cimitirul Vesel) — кладбище в селе Сэпынца жудеца Марамуреш на севере Румынии, примерно в 2 км от границы с Украиной. Известно своими яркими разноцветными надгробиями с оригинальными рисунками в стиле наивного искусства и поэтическими текстами (часто юмористическими), иллюстрирующими людей, погребённых на кладбище, и эпизоды их жизни. Стелы, украшенные геометрическими, растительными или астрономическими мотивами, увенчаны крестами с двускатными крышами. Кладбище стало музеем под открытым небом и национальным туристическим центром. Необычным в этом кладбище является то, что его облик расходится с преобладающим в европейских обществах убеждением о смерти как мрачном и скорбном событии. История Идея возникновения необычного кладбища связана с именем Стана Иоана Пэтраша (рум. Stan Ioan Pătraş), местного резчика по дереву. Он изготовил первый могильный крест, в 1935 году вырезал первую эпитафию. К 1960-м годам на кладбище появилось более 800 дубовых крестов, изготовленных мастером. Надпись на надгробии Стана Пэтраша гласит: Примечания Ссылки Фото и эпитафии (рум.)
Весело гробље

Весело гробље (рум. Cimitirul Veselје) је гробље које се налази у селу Сапанца (округ Марамуреш) у Румунији. Назив је добило по живописним бојама и духовитим песмама и цртежима на надгробним споменицима. Гробље је музеј на отвореном, споменик културе и једна од најпознатијих туристичких атракција у Румунији. Настанак Прастановници Румуније, Дачани, веровали су да је смрт догађај који са радошћу треба дочекати, јер је то пут у нови, вечни живот. Ово веровање проповедао је Залмоксис, бог међу трачким Дачанима и потпуно је супротно веровању заступљеном у остатку европске цивилизације. Тридесетих година 20. века, наивни уметник Стан Јоан Петраш рум. Stan Ioan Pătraș) (1908-1977), направио је први шарени споменик, у складу са веровањем да је смрт почетак новог, бољег живота и урезао у њега духовити епитаф. Становницима Сапанце се споменик допао, па су почели да поручују споменике управо код Петраша. Наредних деценија, број споменика се увећавао, па је средином шездесетих година износио преко 800. Гробље је постало чувено, а Петрашев рад, након његове смрти, наставио је његов ученик, Думитру Поп Тинку. Надгробни споменици Споменици се праве од храстовог дрвета, које се ручно резбари. На врху споменика, изнад крста, обавезно се налази „кров“. На споменику се налазе цртежи са мотивима из живота покојника. Некада су то сцене везане за смрт покојника, а некада за његов карактер или неки важан догађај из живота. Ивице споменика украшавају се геометријским или биљним мотивима јарких боја. Сам споменик је специфичне плаве боје која симболише наду и слободу. Захваљујући употреби на овом гробљу, та нијанса плаве назива се и по имену села - „Сапанца плаво“. Обавезан део споменика је и песма, дужине од 7 до 17 стихова, писана у првом лицу, као да се покојник обраћа ономе ко чита. Песме су духовите, искрене, дирљиве и писане на локалном марамурешком дијалекту румунског. Занимљивости Весело гробље заузима друго место по броју туриста међу гробљима. Испред њега је само Долина краљева у Египту. Надгробни споменици сведоци су промена у начину живота. Док су раније на споменицима преовладавале слике покојника на коњима, данас је нормално да се покојник представи на трактору или у аутомобилу. Трајност боје једно је од највећих проблема ових споменика. Боја на споменицима би требало да се обнавља сваких 15 година. Референце Спољашње везе Приче са веселог гробља. „РТС дигитал”. Приступљено 2. 5. 2015. Весело гробље у Румунији: Смрт на овом месту представља почетак бољег живота (Б92, 2. март 2023)
Веселий Цвинтар

Веселий Цвинтар (рум. Cimitirul Vesel) — цвинтар, розташований біля церкви в румунському селі Сепинці на Мармарощині. Особливістю цвинтаря є унікальні кольорові дерев'яні нагробки, на яких вирізьблено сценки з життя похованих там мешканців села, часто в супроводі дотепних віршиків, що розповідають про померлих або причини їхньої смерті. Цвинтар почав набувати теперішнього вигляду 1935 року, коли місцевий митець Йоан Петраш вперше виконав «веселу» епітафію. Зараз на цвинтарі бл. 800 надгробків і він є одним із найпопулярніших туристичних місць Румунії. Галерея Примітки Посилання 150 фотографій з Веселого Цвинтаря Фотографії Мертві з румунського «Веселого цвинтаря» допомагають живим Веселое кладбище (рос.)
Casa Nedelkovich din Timișoara

Casa Nedelkovich este una dintre cele mai vechi case din Timișoara, apărând pe planurile orașului încă din 1734. Situată pe str. Vasile Alecsandri, nr. 3, este declarată monument istoric, având codul LMI TM-II-m-B-06119. Istoric Între 1734–1740 pe planurile orașului apare o clădire cu fațada aliniată pe actualul front stradal. În 1752 proprietarul său era hornarul Peter Anton Delpondio. În 1828 casa aparținea lui Netsa Nedelkovich (Nedelkovits), nume sub care este cunoscută astăzi. Descriere În 1828 casa figura ca având 120 de stânjeni pătrați (c. 430 m2). Aspectul actual al clădirii datează din a doua jumătate a secolului al XIX-lea. Fațada este fără elemente stilistice pregnante. Etajele I și II sunt decorate cu pilaștri dorici simpli (lisene) pe două niveluri. Fațada a pierdut cea mai mare parte a decorațiilor. Canaturile din lemn masiv ale porții sunt decorate cu arcuri frânte neogotice. Amenajări recente În podul clădirii sunt birourile unei firme. Amenajarea interioară a podului, făcută de Ștefania Țiplea, a pornit de la stâlpii și grinzile de lemn excelent conservate. A rezultat un spațiu asemănător cu cel din multe clădiri britanice. La parter se află spații comerciale. Fațada clădirii a fost reabilitată în 2019. Note Legături externe
Pitești Arena

La Pitești Arena ou Sala Polivalentă de Pitești (en roumain : Sala Polivalentă din Pitești), est une arène omnisports située à Pitești, en Roumanie. Histoire Inaugurée en décembre 2022, la salle abrite les matchs à domicile du club masculin de basket-ball du FC Argeș Pitești, évoluant en Divizia A, et du club féminin de volley-ball du FC Arges (Divizia A1). Elle possède une capacité d'accueil de 5 890 spectateurs. Évènements Ligue européenne féminine de volley-ball 2023 Notes et références Liens internes FC Argeș Pitești FC Arges Volei Pitești Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du basket-ball Portail du volley-ball Portail de la Roumanie
Pitești Arena

Pitești Arena (denumită inițial Sala Polivalentă din Pitești sau Sala Sporturilor), situată pe strada Basarabiei nr. 35, este o arenă multifuncțională din municipiul Pitești, România. Este folosită ca bază locală pentru echipele masculine și feminine de baschet și volei. Capacitatea sălii este de 5890 de locuri în total (în cazul concertelor), din care 4900 de locuri pe scaune. Lucrările de construcție au început în iunie 2020 și au fost finanțate de Compania Națională de Investiții cu o sumă de 100,758 milioane lei. Antreprenorul general a fost compania sibiană CON-A. Sala a fost inaugurată pe 8 decembrie 2022, în prezența ministrului Dezvoltării, Attila Cseke, a ministrului Muncii, Marius Budăi, a președintelui Comitetului Olimpic și Sportiv Român, Mihai Covaliu, și a altor oficiali. Facilități În cazul concertelor, capacitatea totală a sălii Pitești Arena, care cuprinde și locurile în picioare de pe teren, poate fi extinsă până la 5890 de locuri prin adăugarea de scaune retractabile. De asemenea, sala dispune de 48 locuri destinate persoanelor cu dizabilități și însoțitorilor acestora. Pentru sportivi, clădirea este dotată cu șase vestiare, cu două zone de antrenament și încălzire echipate cu aparate de fitness și forță, o zonă de saună și bazine cu apă. Pentru arbitri sunt prevăzute două vestiare separate. În incintă se mai află o zonă de prim ajutor, un cabinet medical și un stand pentru teste anti-doping. Pentru jurnaliști sunt prevăzute săli pentru conferințe de presă și un mini-studio pentru transmisii TV. Evenimente găzduite Pitești Arena este omologată pentru handbal, baschet și volei, dar poate găzdui și competiții de tenis de masă, judo, karate, lupte, box sau gimnastică. Primul eveniment sportiv desfășurat în sală imediat după inaugurare a fost Campionatul Național de Karate Ashihara, organizat în colaborare cu Federația Română de Arte Marțiale și Ministerul Sportului. 2022 Campionatul Național de Karate Ashihara - 8-10 decembrie 2022 2023 Partida contra Portugaliei de la barajele de calificare la Campionatul Mondial de Handbal Feminin din 2023 - 8 aprilie 2023 Două partide din grupa B a Golden League, în cadrul Ligii Europene Feminine de Volei 2023 - 27 mai, 8 iunie 2023 Campionatul European de Handbal Feminin pentru Tineret din 2023 - 6-16 iulie 2023 Supercupa României la handbal feminin 2022-2023 - 26,27 august 2023 Trofeul Carpați Seniori masculin 2023-28,29 decembrie 2023 Referințe