NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Солаков хан

Солаковият хан (на румънски: Hanul Solacolu) е сграда в Букурещ, Румъния, свързана с историята на българските емигранти в града през втората половина на XIX век. Разположен е на „Каля Мошилор“, важна по това време улица, свързваща търговския център на града с големия крайградски пазар в днешния квартал „Мошилор“. История Сградата е построена през 1859 година от братята Солакголу, български търговци от Свищов, преселили се в Букурещ. В част от нея живее семейството на Солакоглу, към „Каля Мошилор“ са отворени редица от магазини, давани под наем, а същинският хан е ориентиран към вътрешния двор, в който се влиза през две големи порти. Той включва около 100 малки стаи, както и складови помещения в сутерена. В навечерието на Руско-турската война от 1877 – 1878 година в Солаковия хан живее българският революционер и журналист Любен Каравелов. Това е споменато на паметна плоча, поставена на фасадата от българското посолство. По време на Втората световна война сградата е засегната от пожар, а с налагането на комунистическия режим в Румъния през 1948 година е национализирана. След това властите я използват за настаняване на бездомни, главно цигани. През 80-те години тя е в лошо състояние и се планира нейното разрушаване, но е запазена по настояване на българското посолство, което има останалата нереализирана идея да я превърне в български културен център. През 1997 година Солаковият хан е включен в плана на общината за реставрация на исторически сгради, но не са предприети практически действия за ремонта на сградата. След продължителни съдебни дела през 2003 година наследниците на Солакоглу си връщат сградата и през следващите години правят неуспешни опити да я продадат. През 2007 година те успяват да изселят от там занимаващите се с проституция цигани, но през 2010 година голяма част от покрива на сградата се срутва. След предишни неуспешни опити през ноември 2021 година общината на Букурещ отчуждава Солаковия хан за 4,5 милиона леи (910 хиляди евро), за да го реставрира и реконструира в културен център. След продължителна подготовка през 2024 – 2025 година е проведено конструктивно укрепване и първоначално консервиране на сградата, след което се планира да започне същинската ѝ реставрация. Бележки Цитирани източници Иванов, Иво. Ускорено върви възстановяването на историческия за българите Солаков хан в Букурещ // bnrnews.bg. Българско национално радио, 2025. Посетен на 19 юни 2026. Радева, Мария. Солаковият хан в Букурещ – за историята и предстоящата реставрация // stroiinfo.com. stroiinfo.com, 2024. Посетен на 19 юни 2026. Ivanov, Catiușa. Acoperisul Hanului Solacolu, monument de secolul XIX, s-a prabusit // hotnews.ro. hotnews.ro, 2010. Посетен на 19 юни 2026. (на румънски) Popa, Claudiu. Hanul Solacolu va fi expropriat și urmează să fie restaurat. O filă de poveste din istoria Bucureștiului revine la viață // b365.ro. b365.ro, 2021. Посетен на 19 юни 2026. (на румънски)
Solacoglu Inn

The Solacoglu Inn (Romanian: Hanul Solacoglu or Hanul Solacolu; Bulgarian: Солаков хан, Solakov han) is a former inn and pasta factory in Bucharest. It is located along Calea Moşilor, a trading avenue that used to make the connection between Bucharest's Inner Town (Romanian Târgul Dinlǎuntru) and the largest marketplace in the town (Obor Marketplace, partially rebuilt in 2010. and still in use). Its architecture blends traditional outlines with a few Western elements. It was constructed in 1859 for Solacoglu Brothers, merchants from Svishtov, Bulgaria who had settled in Wallachia. In the 1990s the city government evacuated the illegal inhabitants and the bureaucratic process of restoring the building was supposed to begin, but it did not. The building lies nowadays in a bad, ruined state, with its doors and windows blocked off by metal strings bars and plates. Around the Russo-Turkish War of 1877–1878 (Romanian War of Independence), the head of the Bulgarian diaspora lived in the building. The Romanians and Bulgarians were allies in this war of liberation from the Ottomans. The inn hosted the editor's office and printing house for Bulgarian revolutionary leader Lyuben Karavelov's newspapers Freedom and Independence and magazine Knowledge. Fellow revolutionary Hristo Botev also stayed at the Solacoglu Inn in 1875 to publish his own newspaper Flag. Vasil Levski coordinated his April Uprising plans with Karavelov at the inn. Other old inns still standing in Bucharest include Manuc's Inn (Romanian: Hanul lui Manuc), Gabroveni Inn (Romanian: Hanul Gabroveni), and the Lindentree Inn (almost universally known by its Romanian name Hanul cu Tei). In November 2021, the Bucharest City Hall announced that it was intending to seize the inn through eminent domain in order to restore it, which it did in February 2022, with restoration works beginning on 17 February 2024 and currently underway. During the first stage of its restoration, scaffolding was put up to secure the building's outer walls, which meant that one of the tram tracks of line 21 was inaccessible starting 20 April 2024 until the building's outer walls and facade were made safe, and as such a pair of temporary switches was put up in order to allow for single-line working to take place. Works on rebuilding the facade ended later that year and on 10 November 2024, normal line working was restored. References External links Solacolu Inn Website
Hanul Solacolu

Hanul Solacolu, numit impropriu han, a fost de fapt o fabrică de produs paste din București. Este localizată de-a lungul Căii Moșilor, o stradă comercială care a fost folosită pentru a se face legătură între Târgul Dinlǎuntru al Bucureștiul și cea mai mare piață din oraș (piața Obor, încă în uz). Arhitectura sa combină contururi tradiționale cu puține elemente occidentale. Istorie Hanul Solacolu a fost construit în 1859 de frații Solacoglu, negustori din Sviștov, Bulgaria care s-au stabilit în Țara Românească. În acest han a locuit Liuben Karavelov, lider al emigrației revoluționare bulgare, în ajunul războiului ruso-româno-turc din anii 1877-1878, la care au participat și voluntari bulgari. Acest lucru este menționat pe o placă comemorativă amplasată aici de amabasada Bulgariei. În anii 1990, administrația orașului a evacuat locuitorii ilegali ai hanului și s-a presupus că va începe procesul birocratic de refacere a clădirii, dar acest lucru nu s-a întâmplat. În 2003, hanul a fost retrocedat urmașilor familiilor Solacolu, iar în 2007 au fost evacuați din han așa-zișii „chiriași”, care desfășurau activități infracționale, în special prostituție, în clădirea hanului. Reabilitare În 2021, Primăria Municipiului București a anunțat că exproprierea clădirii urma să aibă loc în curând, după aprobarea bugetului de 4,5mil lei in acest scop. În octombrie 2022 a început expertiza tehnică a clădirii, etapă care reprezintă primul pas din planul de restaurare. Expertiza fusese finalizată în primăvara lui 2023, proiectul fiind în luna mai în curs de verificare. Alte hanuri devenite monumente istorice Alte hanuri vechi ce încă există în București sunt Hanul lui Manuc, Hanul Gabroveni și Hanul cu Tei. Referințe Legături externe Site-ul web al hanului Solacolu Arhivat în 4 octombrie 2009, la Wayback Machine.
Търгу Фрумос

Търгу Фрумос е град в Румъния в окръг Яш, който се намира в историческата област Молдова. Намира се в долината на река Бахлуй, на 46 км западно от гр. Яш. Населението му е 13 619 души. География Търгу Фрумос е разположен на надморска височина 100 метра. История Селището е едно от най-старите в Молдова като се споменава в документи от 1448 г. По време на Втората световна война са унищожени около 60% от града. Външни препратки Информация за града Архив на оригинала от 2005-03-25 в Wayback Machine. (на румънски)
Târgu Frumos

Târgu Frumos (també escrit Tîrgu Frumos, de vegades Târgul / Tîrgul Frumos; pronunciació en romanès: [ˌtɨrɡu fruˈmos]) és una ciutat del comtat de Iași, Moldàvia occidental (Romania). Onze pobles van ser administrats per la ciutat fins al 2004, quan es van dividir per formar les comunes de Balș, Costești i Ion Neculce. Història Durant la Segona Guerra Mundial, al març i maig de 1944, aquesta zona va ser l'escenari de les dues batalles de Târgu Frumos, part de la Primera Ofensiva Jassy-Kishinev. Segons el cens de 1930, a Târgu Frumos vivien 1.608 jueus. A la tardor de 1940, tots els homes jueus, de 18 a 50 anys, van ser sotmesos a treballs forçats. Molts van ser enviats al camp de treball Tudoreni-Rechita, situat al comtat de Botoșani, mentre que altres van ser deportats a Transnistria. Târgu Frumos també va ser una parada de 24 hores del "Tren de la mort" que anava al campament de Călărași. L'1 de juliol de 1941, quan el tren va arribar a Târgu Frumos, 654 cossos van ser retirats del tren i transportats al cementiri jueu local on van ser enterrats. Demografia A 2011, hi vivien 10.475 persones, un 81,6% de romanesos, un 9,14% de lipovencs i un 9,08% de gitanos. Fills il·lustres Gabriela Crețu Garabet Ibrăileanu Dumitru Theodor Neculuță Belu Zilber Galeria Referències
Târgu Frumos

Târgu Frumos (også stavet Tîrgu Frumos, undertiden Târgul / Tîrgul Frumos, rumænsk udtale:ˌ[tɨrɡu fruˈmos]) er en by i distriktet Iași, Vestmoldavien, Rumænien. Elleve landsbyer blev administreret af byen indtil 2004, hvor de blev udskilt og dannede Balș, Costești og Ion Neculce kommuner. Byen har 9.597 (2021) indbyggere. Historie Under Anden Verdenskrig var dette område i marts og maj 1944 skueplads for to slag , som var en del af Første Jassy-Kishinev-offensiv. Ifølge folketællingen i 1930 boede der 1.608 jøder i Târgu Frumos. I efteråret 1940 blev alle jødiske mænd mellem 18 og 50 år underkastet tvangsarbejde. Mange blev sendt til arbejdslejren Tudoreni-Rechita, der lå i distriktet Botoșani, mens andre blev deporteret til Transnistrien. Târgu Frumos var også et 24-timers stop for "dødstoget" på vej til Călărași-lejren. Den 1. juli 1941, da toget ankom til Târgu Frumos, blev 654 lig fjernet fra toget og transporteret til den lokale jødiske kirkegård, hvor de blev begravet. Galleri Kilder og henvisninger
Târgu Frumos

Târgu Frumos (ungarisch Szépvásár, deutsch etwa „Schöner Markt“) ist eine Kleinstadt im Kreis Iași in der Westmoldau in Rumänien. Lage Târgu Frumos liegt im Südwesten der Moldauebene (Câmpia Moldovei). Die Kreishauptstadt Iași befindet sich etwa 45 km östlich von Târgu Frumos entfernt. Geschichte Der Ort wurde vermutlich zwischen den Jahren 1433 und 1444 als Marktplatz gegründet. Die erste urkundliche Erwähnung erfolgte 1448. Ende des 15. Jahrhunderts war die Stadt vorübergehend eine Residenz von Ștefan cel Mare, des Fürsten der Moldau. Die Entwicklung der Siedlung wurde begünstigt durch die Lage an Handelsstraßen in Richtung Iași, Pașcani, Botoșani und Bacău. Die Türkeninvasion 1512 und Einfälle polnischer Truppen Ende des 17. Jahrhunderts beendeten den Aufstieg der Stadt. Ab der zweiten Hälfte des 18. Jahrhunderts nahm die Bedeutung der Stadt als Handelsplatz wieder zu. 1870 wurde die Bahnlinie von Iași nach Pașcani, die durch Târgu Frumos führt, in Betrieb genommen; einige kleinere Industriebetriebe siedelten sich an. Im April und Mai 1944 war die Umgebung der Stadt Schauplatz schwerer Kampfhandlungen zwischen der Roten Armee und der deutschen Wehrmacht. Nach 1945 wurden einige Textil- und Lebensmittelbetriebe in der Stadt angesiedelt. Des Weiteren spielen heute die Landwirtschaft und der Tourismus eine Rolle. Bevölkerung 1900 wurden in Târgu Frumos 4654 Einwohner registriert. Bei der Volkszählung 2002 lebten in der Stadt 13.573 Personen, darunter 11.461 Rumänen, 1159 Russen bzw. Lipowaner und 917 Roma. Verkehr An der Bahnstrecke Pașcani–Iași besitzt Târgu Frumos einen Bahnhof, an dem auch Schnellzüge halten. Durch die Stadt verläuft die Nationalstraße 28 die hier Teil der Europastraße 58 ist. Es bestehen regelmäßige Busverbindungen nach Iași und in die Gemeinde Balș. Sehenswürdigkeiten Kirche Sfânta Paraschiva (16. Jahrhundert) Archäologische Grabungsstätte Baza Pătule mit Funden aus der Kupfersteinzeit Persönlichkeiten Garabet Ibrăileanu (1871–1936), Literat Gabriela Crețu (* 1965), Mitglied des Europäischen Parlaments (Januar 2007 bis Juli 2009) Weblinks Târgu Frumos bei ghidulprimariilor.ro Einzelnachweise
Târgu Frumos

Târgu Frumos (also spelled Tîrgu Frumos, sometimes Târgul / Tîrgul Frumos, Romanian pronunciation: [ˌtɨrɡu fruˈmos]; Hungarian: Szépvásár; German: Schöner Markt) is a town in Iași County, Western Moldavia, Romania. Eleven villages were administered by the town until 2004, when they were split off to form Balș, Costești, and Ion Neculce communes. History During World War II, in March and May 1944, this area was the scene of the two Battles of Târgu Frumos, part of the First Jassy-Kishinev Offensive. According to the 1930 census, 1,608 Jews lived in Târgu Frumos. In the fall of 1940, all Jewish men, from 18 to 50 years old, were subjected to forced labor. Many were sent to the work camp Tudoreni-Rechita, situated in Botoșani County, while others were deported to Transnistria. Târgu Frumos was also a 24-hour stop of the "Death train" going to the Călărași camp. On July 1, 1941, when the train arrived in Târgu Frumos, 654 bodies were removed from the train and transported to the local Jewish cemetery where they were buried. Demographics As of 2011, 10,475 people inhabited the town, 81.6% Romanians, 9.14% Lipovans, and 9.08% Roma. At the 2021 census, Târgu Frumos had a population of 9,597; of those, 70.92% were Romanians, 4.77% Roma, and 2.72% Lipovans. Natives Gabriela Crețu (born 1965), politician Garabet Ibrăileanu (1871 – 1936), literary critic Dumitru Theodor Neculuță (1859 – 1904), poet and socialist activist Belu Zilber (1901 – 1978), communist activist Gallery See also Battle of Târgu Frumos References
Târgu Frumos

Târgu Frumos es una ciudad de Rumania, ubicada en el distrito de Iaşi. Según el censo de 2011, tiene una población de 10 475 habitantes.​ Geografía La ciudad está ubicada entre la llanura moldava y la cuenca del río Siret, a una altitud media de 300 metros sobre el nivel del mar. Está situada a una intersección de carreteras que van a Iaşi (45 km), Roman (39 km), Paşcani (26 km) y Botoşani (77 km). Demografía En 2002 la ciudad contaba con 13.573 habitantes, de los cuales 11.461 eran étnicos rumanos. Junto con los rumanos en la ciudad viven otras dos importantes comunidades: los rusos lipovanos, con 1159 personas u 8,53%, y los gitanos, con 917 habitantes o 6,75%. De punto de visto religioso en la ciudad viven: ortodoxos rumanos 88,84% ortodoxos rusos de rito antiguo 8,19% católicos 1,74% En el tiempo la cifra demográfica de la ciudad fue la siguiente: 1912-4986 hab. 1930-4932 hab. 1948-4665 hab. 1977-7165 hab. 1992-13975 hab. 2002-13573 hab. 2011-10475 hab. Târgu Frumos es una ciudad joven con 24,93% habitantes con menos de 14 años. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Târgu Frumos.
Târgu Frumos

Târgu Frumos (« beau bourg » en roumain) est une ville de Moldavie roumaine, dans le județ de Iași. la ville est située à une cinquantaine de kilomètres du chef-lieu de Iași. Au recensement de la population de 2011, Târgu Frumos comptait 10 475 habitants. L'écrivain roumain Garabet Ibrăileanu naquit dans cette ville. Liens externes Site officiel Portail de la Roumanie
Szépvásár

Szépvásár (románul: Târgu Frumos) város Iași megyében, Moldvában, Romániában. Fekvése A megye nyugati részén, a Szeret folyó közelében helyezkedik el. A megyeszékhelytől, Jászvásártól, 45 km-re található. Történelem Szépvásár (Târgu Frumos) települést szászok alapították. Magyar elnevezése Szépvásár, Szépvásárhely, mely már a 15. században neves vásárváros volt. Mára jelentős élelmiszeriparral rendelkezik. Fontos közlekedési csomópont, melyen a Jászvásárból Szucsávába tartó vasúti fővonal is áthalad és jó minőségű országutak indulnak innen Roman, Botoșani és Pașcani felé. Népesség A népesség számának alakulása: 1912 - 4986 lakos 1930 - 4932 lakos 1948 - 4665 lakos 1977 - 7165 lakos 1992 - 13 975 lakos 2002 - 13 573 lakos A lakosság etnikai megoszlása a 2002-es népszámlálási adatok alapján: Románok: 11 461 (84,43%) Lipová­nok: 1159 (8,53%) Romák: 917 (6,75%) Magyarok: 3 (0,02%) Németek: 1 (0,0%) Más: 32 (0,23%) A lakosság 88,84%-a ortodox vallású (12 059 lakos), 8,19%-a óritusú keresztény (1112 lakos) és 1,74%-a római katolikus vallású (237 lakos). Látnivalók Vasútállomás, műemléki védettség alatt áll három ortodox, két lipován, egy-egy örmény és katolikus templom A világháborúk áldozatainak emlékműve „Ion Neculce” Múzeum Hírességek Dumitru Theodor Neculuță (1859–1904) költő, a Román Akadémia tagja (post mortem) Garabet Ibrăileanu (1871–1936) kritikus, esszéíró, irodalomtörténész, pedagógus, irodalmi kiadó, regényíró Bellu Zilber (1901–1978) zsidó származású, kommunista író Hivatkozások További információk A város honlapja A városról A 2002-es népszámlálás adatai
Târgu Frumos

Târgu Frumos è una città della Romania di 13 471 abitanti, ubicata nel distretto di Iași, nella regione storica della Moldavia. Nel 1944 vi si svolse una battaglia che fermò temporaneamente l'Armata Rossa nella sua avanzata verso la Romania, nota come Battaglia di Târgu Frumos. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Târgu Frumos Collegamenti esterni Primăria Oraşului Târgu Frumos, su primariatgfrumos.ro.
Тыргу-Фрумос

Тыргу-Фрумос (рум. Târgu Frumos) — город на северо-востоке Румынии, в жудеце Яссы. География Расположен примерно в 44 км к западу от города Яссы, на берегу реки Бахлуец, правом притоке реки Бахлуй. Население Согласно данным переписи 2011 года население города составляет 10 475 человек. По данным прошлой переписи 2002 года оно насчитывало 13 573 человека. 72,38 % населения составляют румыны; 8,12 % — цыгане; 8,03 % — липоване. Динамика численности населения: Примечания Ссылки Сайт города (рум.)
Таргу Фрумос

Таргу Фрумос (рум. Târgu Frumos) град је у у источном делу Румуније, у историјској покрајини Молдавија. Таргу Фрумос је трећи по важности град у округу Јаши. Таргу Фрумос је према последњем попису из 2002. имао 13.573 становника. Географија Град Таргу Фрумос налази се у западном делу Румунске Молдавије. Град је смештен у бреговитом подручју, на приближно 110 метара надморске висине. Од седишта округа, града Јашија, Таргу Фрумос је удаљен око 50 km западно. Становништво У односу на попис из 2002., број становника на попису из 2011. се смањио. Румуни чине већину становништва Таргу Фрумоса, а од мањина присутни су само Роми. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Târgu Frumos

Târgu Frumos (ungerska: Szépvásár, tyska: Schöner Markt) är en stad (rumänska: oraș) i den västra delen av länet Iași i det historiska landskapet Moldova i nordöstra Rumänien. Staden ligger vid järnvägslinjen Pașcani–Iași, där riksväg 28, här en del av Europaväg 583 möter riksväg 28A samt riksväg 28B, som utgör en del av Europaväg 58. Den utgör centralort i stadskommunen med samma namn och har 9 597 invånare (2021). Orter Stadskommunen Târgu Frumos omfattar inga andra orter utöver själva staden Târgu Frumos. Bilder Källor Externa länkar Officiell webbplats Wikimedia Commons har media som rör Târgu Frumos.﻿
Тиргу-Фрумос

Тиргу-Фрумос (рум. Târgu Frumos) — місто у повіті Ясси в Румунії. Місто розташоване на відстані 316 км на північ від Бухареста, 44 км на захід від Ясс. Населення За даними перепису населення 2002 року у місті проживали 10 447 осіб. Національний склад населення міста: Рідною мовою назвали: Склад населення міста за віросповіданням: Зовнішні посилання Дані про місто Тиргу-Фрумос на сайті Ghidul Primăriilor [Архівовано 12 червня 2009 у Wayback Machine.] Примітки
Къмпина

Къмпина (на румънски: Câmpina) е град в окръг Прахова, Румъния. Населението му е 32 935 жители (2011 г.). Намира се в часова зона UTC-2, а през лятото в UTC-3. През 2003 г. градът празнува 500 години от основаването си. Градът има футболен отбор, основан през 1936 г., който се състезава във втория ешелон на румънския футбол. Източници
Câmpina

Câmpina (pronunciat en romanès: [ˈKɨmpina]) és una ciutat del comtat de Prahova, Romania, al nord de la seu del comtat de Ploiești, situada a la ruta principal entre Valàquia i Transsilvània. La seva existència s'acredita per primera vegada en un document de 1503. Es troba a la regió històrica de Muntènia. Història Antigament un lloc duaner de la ruta comercial entre Transsilvània i Valàquia, la ciutat es va desenvolupar a finals del segle xix i principis del segle XX com a centre d'extracció i processament de petroli. Entre 1897 i 1898, Câmpina va ser la seu de la refineria de petroli més gran d'Europa. Residents notables Bogdan Petriceicu Hașdeu, filòleg i escriptor Eugen Jebeleanu, poeta Nicolae Grigorescu, pintor Clima Câmpina té un clima continental humit (Cfb a la classificació climàtica de Köppen). Atraccions turístiques Museu Memorial "Nicolae Grigorescu" Castell Iulia Hasdeu Biserica de la Han (de la brazi) (The Inn Church) Centre Cultural Geo Bogza Casa Tineretului (La casa dels joves) The House with Griffons (l'actual ajuntament), el primer edifici amb portes elèctriques de Romania. La capella Hernea La parròquia de Sant Nicolau Fântâna cu Cireși (al turó del Muscel) Turons del Muscel, Ciobu i Piţigaia Ribera Prahova i Doftana A prop de la presa "Paltinu" Educació Hi ha 5 instituts a Campina: Col·legi Nacional Nicolae Grigorescu Institut Forestier Industrial Batxillerat industrial energètic Col·legi Tècnic Constantin Istrati Batxillerat industrial de construcció de màquines També hi ha una escola d'agents de policia a Câmpina, Școala de Agenți de Poliție "Vasile Lascăr", una de les dues escoles d'agents de policia del país i l'escola d'infermeria i farmàcia Louis Pasteur. Esport A la ciutat hi ha el club de futbol de tercera divisió FC Unirea Câmpina i el club de futbol de quarta divisió FCM Câmpina, fundat el 1936. Població 1900: 2.500 1912: 8.500 1948: 22.800 2002: 38.758 2011: 32.935 Referències
Câmpina

Câmpina je město v Rumunsku v župě Prahova. Nachází se na ústí řeky Doftany do Prahovy, asi 31 km severozápadně od Ploješti a asi 92 km severozápadně od Bukurešti. V roce 2011 žilo ve městě 32 935 obyvatel, Câmpina je tak druhým největším městem župy Prahova. První písemná zmínka o městě pochází z roku 1503. V letech 1897 a 1898 zde byla největší ropná rafinerie v Evropě. Nachází se zde zámek Iulia Hașdeu. V Câmpině zemřel malíř Nicolae Grigorescu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Câmpina na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Câmpina na Wikimedia Commons
Câmpina

Câmpina (rumænsk udtale: [ˈkɨmpina]) er en by i distriktet Prahova i Rumænien med 28.993 (2021) indbyggere. Den ligger nord for distriktsbyen Ploiești, ved hovedvejen mellem Valakiet og Transsylvanien. Dens eksistens er første gang attesteret i et dokument fra 1503. Den ligger i den historiske region Muntenien. Historie Byen var tidligere et toldsted på handelsruten mellem Transsylvanien og Valakiet og udviklede sig i slutningen af det 19. århundrede og begyndelsen af det 20. århundrede som et center for olieudvinding og -forarbejdning. Mellem 1897 og 1898 var Câmpina stedet for det største olieraffinaderi i Europa. Kilder og henvisninger