NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stade Ceahlăul

Le stade Ceahlăul (roumain : Stadionul Ceahlăul) est un stade omnisports situé à Piatra Neamț en Roumanie. C'est le domicile du FC Ceahlăul Piatra Neamț. Le stade a une capacité de 18 000 places. Histoire Événements Notes et références Voir aussi Articles connexes FC Ceahlăul Piatra Neamț Liens externes (ro) « http://www.fcceahlaul.ro/stadion.html »(Archive.org • Wikiwix • Google • Que faire ?) Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail de la Roumanie
Stadio Ceahlăul

Lo stadio Ceahlăul (in romeno Stadionul Ceahlăul) è un impianto sportivo polivalente situato a Piatra Neamț, in Romania. La struttura è utilizzata soprattutto per gli incontri casalinghi della principale squadra di calcio locale, il Ceahlăul: il nome deriva da uno dei più noti massicci montuosi della Romania, il Ceahlău, nei Carpazi Orientali. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadionul Ceahlăul Collegamenti esterni (EN) Stadio Ceahlăul, su Structurae.
Ceahlăulstadion

Het Ceahlăulstadion is een multifunctioneel stadion in Piatra Neamț, een stad in het noordoosten van Roemenië. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden. De voetbalclub Ceahlăul Piatra Neamț maakt gebruik van dit stadion. De naam van het stadion komt van het nationale park dat in de buurt ligt, het Nationaal park Ceahlău. In het stadion is plaats voor 18.000 toeschouwers. In 2008 werd in dit stadion de finale van de Cupa României gespeeld en in 2011 de finale van de Supercupa României. Het nationale elftal van Roemenië speelt hier af en toe ook een wedstrijd.
Stadion Ceahlăul

Stadion Ceahlăul (rum. Stadionul Ceahlăul) – to wielofunkcyjny stadion położony w Piatra Neamț, który został otwarty w 1935 r. Swoje mecze rozgrywa tu klub piłkarski Ceahlăul Piatra Neamț. Pojemność stadionu to 18 tys. miejsc. Obiekt przeszedł modernizację, dzięki której uzyskał trzy gwiazdki UEFA. Stadion położony jest u stóp góry Ceahlău. Mecze reprezentacji Rumunii Przypisy
Stadionul Ceahlăul

Stadionul Municipal Ceahlăul este un stadion de fotbal din Piatra Neamț care găzduiește meciurile echipei de fotbal Ceahlăul Piatra Neamț, arena fiind cotată de UEFA la 3 stele din 5, care poate găzdui meciuri internaționale. Un ziar local din Piatra Neamț considera în 2013 stadionul ca fiind una cele mai elegante arene din țară. Arena din Piatra Neamț a fost construită în anul 1935, însa în timp a suferit modificări majore, inițial având o singură tribună. La începutul anilor '90, arena de pe Borzoghean este renovată în întregime și ajunge la capacitatea de 14.000 de locuri. În 2007, stadionul Ceahlăul a suferit modernizări atât ale tribunelor ( la tribuna 2 s-a adăugat un inel superior ) cât și la vestiare și anexe. De asemnea, a fost instalată nocturna, a fost construit un teren de antrenament cu tribune, un teren cu gazon sintetic și nocturnă, iar vestiarele au fost aduse la standardele impuse de UEFA. De asemenea, a fost construită peluza nord a stadionului, iar capacitatea arenei a ajuns acum la 18.000 de locuri. Printre cele mai importante evenimente sportive ce au avut loc aici se numără meciuri ale echipelor naționale de fotbal ale României, o finală de Cupa României, în 2008, și Supercupa României, în 2011, dar și meciurile de Uefa Champions League și Europa League ale echipelor FC Vaslui și Astra Giurgiu. Printre echipele importante ale Europei care au jucat pe acest stadion se află Internazionale Milano, Lazio Roma, Fenerbahce Istanbul, Twente Enschede, Sparta Praga sau Sporting Lisabona. Galerie Note Legături externe
Kraftwerk Rovinari

Das Kraftwerk Rovinari ist ein Kohlekraftwerk in Rovinari, Kreis Gorj, Rumänien. Es ist im Besitz von Complexul Energetic Oltenia (CEO) und wird auch von CEO betrieben. Kraftwerksblöcke Das Kraftwerk bestand aus insgesamt 6 Blöcken, die von 1972 bis 1979 in Betrieb gingen. Die folgende Tabelle gibt einen Überblick: Die Blöcke 1, 2 und 3 wurden endgültig stillgelegt. An ihrer Stelle soll ein Block mit 500 MW Leistung neu errichtet werden. Der Block 5 ist zurzeit nicht in Betrieb. Damit verfügt das Kraftwerk über eine installierte Leistung von 990 MW, von denen aber gegenwärtig nur 660 MW verfügbar sind. Siehe auch Liste von Kraftwerken in Rumänien Weblinks Einzelnachweise
Rovinari Power Station

The Rovinari Power Station is one of the largest electricity producers in Romania, operating with two units and one mothballed unit of 330 MW each, thus totaling an installed capacity of 990 MW. The power plant is situated in Gorj County (Southwestern Romania), on the banks of the Jiu River, near Târgu Jiu. Future extensions The power plant expansion plans, which would have initially added a new 500 MW unit, then later changed to 600 MW with construction work done by China Huadian Engineering was cancelled. Other important works include the fitting of several sulfur filters at the existing power groups at a total cost of US$250 million. Operations Unit 5 is currently being modernized until 31 December 2023, after which it will be back in operation. Plans to decommission unit 3 by December 2022 were postponed due to the Russian invasion of Ukraine and energy security concerns. It was finally shutdown on 1 June 2023, and its sulfur filters will be reused for the unit 5 modernization. All units will be decommissioned by 2030, according to the plans of reorganization by Complexul Energetic Oltenia.[1] See also List of power stations in Romania References External links Official webpage of Rovinari Power Station Short history of the powerplant (in Romanian)
Complexul Energetic Rovinari

Complexul Energetic Rovinari este o companie de stat producătoare de energie electrică și termică, pe bază de lignit. Compania a fost înființată la 1 aprilie 2004, prin fuziunea unității de producere a energiei Electrocentrale Rovinari (pe atunci parte a Termoelectrica) cu minele de lignit Rovinari, Tismana și Pinoasa, deținute anterior de Compania Națională a Lignitului Oltenia. Termocentrala Rovinari are o putere instalată de 990 MW, formată din blocurile energetice nr. 4, 5 și 6, puse în funcțiune în perioada 1976 – 1979. Acționarul majoritar al companiei este Ministerul Economiei. Complexul Energetic Rovinari este între cele mai poluante 4 centrale energetice din România, contribuind la poluarea din Europa. În data de 1 iunie 2023 grupul energetic nr. 3 a fost retras definitiv din operare. Instalația de desulfurare aferentă acestui grup va fi utilizată pentru racordarea grupului nr. 5, aflat în modernizare, capacitatea grupului nr. 3 urmând a fi înlocuită cu proiecte fotovoltaice. Complexul Rovinari va închide treptat toate grupurile energetice pana în 2030. Număr de angajați în 2009: 3.878 Cifra de afaceri în 2008: 259,6 milioane euro Producția de electricitate În 2008, Complexul Energetic Rovinari a produs o cantitate de 5,9 TWh energie electrică. Producția de energie electrică a început în iunie 1972, când a livrat 0,6 TWh în Sistemul Energetic Național. În 1973, a livrat 1,6 TWh. De atunci producția a crescut treptat, ajungând la 5 TWh în 1989. Din 1989 și până în prezent, cea mai mică producție a fost în 1991, cu 2,5 TWh și cea mai mare în 2006 cu 6,9 TWh. Producția pe ani, în TWh: Modernizarea În august 2010 a fost inaugurată o investițe de mediu de 160 de milioane de lei (35,4 milioane euro) în cadrul Complexului Energetic Rovinari. Instalația pusă în funcțiune, respectiv de transport și depozitare a zgurii și a cenușii, face parte din investițiile necesitate pentru ca termocentrala Rovinari să poată funcționa și în anii următori, în conformitate cu normele de mediu europene. În prezent se construiește și instalația de desulfurare, foarte importantă pentru atingerea normelor de mediu, care va fi funcțională abia în 2011. Planul de extindere cu un nou bloc energetic nr. 7 inițial de 500MW și mai apoi 600MW executate de China Huadian Engineering a fost anulat. Vezi și Industria energetică din România Energia electrică în România Note Legături externe www.cerovinari.ro Arhivat în 23 ianuarie 2012, la Wayback Machine. - Site web oficial
ТЕС Ровінарі

ТЕС Ровінарі – теплова електростанція в Румунії у повіті Горж, за півтора десятки кілометрів на південний захід від міста Тиргу-Жіу. В 1972 та 1973 роках на майданчику станції стали до ладу два енергоблоки потужністю по 200 МВт, у яких використали обладнання чехословацького виробництва – котли SES Tlmace та парові турбіни Skoda. Наприкінці того ж десятиліття ввели в експлуатацію чотири блоки потужністю по 330 МВт – один в 1976-му, два в 1977-му та один в 1979-му. На них встановили обладнання, виготовлене на румунських підприємства по ліцензії відомих західних компаній – котли Babcock (випущені заводом ICPET-Generatoare Abur) парові турбіни Rateau Schneider та генератори Alsthom. У другій половині 1990-х перші два блоки законсервували, а в 2010-му призначили на демонтаж. Як паливо станція використовує місцевий ресурс лігніту. Наразі ТЕС пройшла модернізацію з метою покращення екологічних показників, під час якої встановили обладнання для десульфуризації відхідних газів. В межах цього проекту звели два нові димаря висотою по 120 метрів. Існували плани спорудження на майданчику станції нового енергоблоку потужністю 600 МВт, проте в 2020-му румунське міністерство енергетики оголосило, що більше в країні не будуть зводитись генеруючі об’єкти на вугіллі. Примітки
Palau Roznovanu

El palau Roznovanu o palau Roset-Roznovanu (en romanès: Palatul Roznovanu o Palatul Roset-Roznovanu) és un edifici situat a Iași (Romania). Va ser construït a la segona meitat del segle xviii i reconstruït entre 1830 i 1833 per Iordache Ruset-Roznovanu, membre de la família Rosetti. Durant la Primera Guerra Mundial, va acollir el govern romanès. Avui acull l'ajuntament de Iași. El palau Roset-Roznovanu figura en el Registre nacional de monuments històrics. Referències Enllaços externs Roset-Roznovanu Història de palau Arxivat 2021-07-15 a Wayback Machine. (romanès)
Roznovanu Palace

The Roznovanu Palace or Roset-Roznovanu Palace (Romanian: Palatul Roznovanu or Palatul Roset-Roznovanu) is an edifice located in Iași, Romania. It was built in the second half of the 18th century, and rebuilt between 1830 and 1833, by Iordache Ruset-Roznovanu, a member of the Rosetti family. During World War I, it hosted the Romanian government. Today, it hosts the Iași City Hall. The Roset-Roznovanu Palace is listed in the National Register of Historic Monuments. References External links Roset-Roznovanu Palace History (in Romanian)
Palais Roznovanu

Le palais Roznovanu est un monument architectural (cod LMI) construit à la fin du XVIIIe siècle à Iași. Le bâtiment abrite le siège actuel de l'hôtel de ville de Iași et se révèle impressionnant par sa somptuosité et le faste de ses intérieurs. Édifié à la fin du XVIIIe siècle, il a été restauré entre 1830 et 1833 par le célèbre architecte Gustav Freywald, qui a également conçu la cathédrale métropolitaine de Iași. Dans l'ensemble, au vu de son architecture tant intérieure qu'extérieure, le palais relève du style néoclassique, assorti d'éléments ornementaux éclectico-baroques. Jusqu'en 1891, date à laquelle il a été vendu à l'État, le bâtiment était la résidence des Rosetti-Roznovanu, la famille la plus puissante et la plus influente de la scène politique moldave de la ville. Étant l'une des résidences les plus importantes de Iași à son époque, elle a accueilli de nombreuses personnalités et a été témoin d'événements historiques majeurs. En 1788, s'installe au palais, le général russe Romanov et plus tard, toute la diplomatie russe, située ici lors du règlement organique (1829-1831). De plus, en 1866, la famille Roznovanu, soutenue par les forces politiques russes, essaye d'organiser un complot qui tente d'y établir le siège de la Moldavie, mais sans succès. En 1892, le palais Roznovanu est utilisé comme résidence temporaire de la famille royale, une partie de l'espace étant alloué aux autorités locales. Le bâtiment a joué un rôle spécial sur la scène de l'histoire, en particulier pendant la Première Guerre mondiale, entre 1916 et 1918, lorsqu'il a accueilli le siège des ministères de la direction politique des réfugiés à Bucarest. Dans la salle où se trouve actuellement le cabinet du maire, il y avait le bureau du roi Ferdinand Ier, et dans la salle de réunion actuelle du conseil local, en 1918, le conseil de guerre de Roumanie s'est réuni. Dans l'entre-deux-guerres, le palais connaît à nouveau l'éclat de la vie d'autrefois, de sorte qu'à partir de 1944, il devient le siège du Comité du Parti de la ville et à partir de 1970 le siège de la mairie de Iași. Après 1990, d'importantes personnalités de la vie politique roumaine, des membres de la Maison royale, des ambassadeurs et des représentants des États du monde entier ont été accueillis dans la grande salle du palais. Références (ro) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en roumain intitulé « Palatul Roznovanu » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes Mouvement séparatiste à Iași du 15 avril 1866 Élection au trône de Roumanie de 1866 Liens externes Palatul Roznovanu Iași Site-ul primăriei Iași Palatul Roznovanu pe harta orașului Iași Portail de la Roumanie
Palatul Roznovanu

Palatul Roset-Roznovanu este un monument de arhitectură (cod LMI IS-II-m-B-04066), construit în deceniile 7 - 10 ale secolului XVIII-lea, în Iași. Clădirea adăpostește actualul sediu al primăriei Iași. Impresionantă prin somptuozitate și prin fastul interioarelor, a fost construită în deceniile 7 - 10 ale sec. XVIII-lea și restaurată între anii 1830 și 1833 de către cunoscutul arhitect Johann Freywald, cel care a proiectat și Catedrala Mitropolitană din Iași. În ansamblu, ca arhitectură dar și prin frescele interioare și statuile ce împodobeau în 1830 exteriorul, palatul aparține stilului neoclasic, cu elemente ornamentale electico-baroce. Până în 1891 când este vândută statului, clădirea este reședință a familiei Rosetti - Roznovanu, cea mai puternică și mai influentă familie din arena politică moldavă a urbei. Fiind una din cele mai importante case ale Iașului în epocă, a găzduit numeroase personalități și a fost martora unor evenimente istorice semnificative. La sfârșitul sec.XVIII (1788), se stabilește la Palat, generalul rus Romanov și mai apoi, întreaga diplomație rusă, aflată aici în perioada Regulamentului Organic (1829 - 1831). De altfel, în 1866, familia Roznovanu, susținută de forțe politice din Rusia, încearcă organizarea unui complot ce urmărea urcarea în scaunul Moldovei, a lui Nunuța Roznovanu, dar planul se soldează cu un eșec. Un eșec a fost și încercarea fostului domnitor Mihail Sturdza, stabilit aici în 1858 de a reveni la putere, la 10 ani de la plecarea din țară. Figuri marcante se perindă prin saloanele Palatului în deceniile 7-8 ale sec.XIX: M.S. Carol I, Natalia Kescu (care va deveni Regina Serbiei în 1882), celebra Hariclea Darclée etc. Între anii 1892 - 1892, Palatul Roznovanu va fi folosit ca reședință temporară a familiei regale, o parte din spațiu fiind alocat autorităților locale. Clădirea a jucat un rol deosebit pe scena istoriei mai ales în Primul Război Mondial, între 1916 - 1918, când a găzduit sediile ministerelor conducerii politice refugiate de la București. În încăperea în care se află acum Cabinetul Primarului, își avea biroul M.S. Regele Ferdinand I, iar în actuala Sală de ședințe a Consiliului Local s-a întrunit în 1918, Consiliul de Război al României. De asemenea, parterul a servit drept locație pentru un spital civil al Misiunii Crucii Roșii Americane În deceniile 2-4 ale secolului XX, Palatul cunoaște din nou strălucirea vieții mondene de altădată, pentru ca, din 1944 să devină sediul Comitetului Orășenesc de Partid și din 1970 sediul Primăriei Iași. După 1990 s-au perindat prin Sala Mare a Palatului, semnificative personalități ale vieții politice românești, membrii Casei Regale, ambasadori și reprezentanți ai statelor din toate colțurile lumii. Referințe Legături externe Palatul Roznovanu Iași Arhivat în 27 septembrie 2007, la Wayback Machine. Site-ul primăriei Iași Palatul Roznovanu pe harta orașului Iași[nefuncțională] IAȘI:Palatul Roznovanu /Palatul aducerilor aminte, 29 decembrie 2008, Cristinel C. Popa, Jurnalul Național
SS. Michael and Gabriel Cathedral, Satu Mare

The SS. Michael and Gabriel Cathedral (Romanian: Catedrala Sfinţii Arhangheli Mihail şi Gavril) is a Greek-Catholic (from 1948 to 2006 Romanian Orthodox) religious building in Satu Mare, Romania, built between 1932 and 1937 in place of an older church which had been opened in 1803. The newer edifice was commissioned to architects Victor Smigelschi and Gheorghe P. Liteanu, and its style relates to the Neo-Brâncovenesc architecture of the period, featuring a pendentive dome with towers on either side of the narthex and a monumental portal at the entrance (outlined by an archvault decorated in cable moulding and acanthus). The cathedral building is divided into three naves flanked by double columns, and its narthex features a balcony. The interior features murals by painters Schnell and the Profeta brothers, while the basement hosts a collection of old books, icons and other religious artifacts. The cathedral collection was set up in the 1980s, decades after the communist regime confiscated Greek-Catholic property and assigned it to the Orthodox Church. It hosts objects of special significance to Orthodox culture in Transylvania, including some 500 old Romanian-language books, over 40 Romanian Orthodox icons on wood or glass (including 17th-century pieces from Corund and Oar-Vetiş). Among the rare works of Romanian literature from the Early Modern period hosted by the SS. Michael and Gabriel Cathedral are a homily by Bishop Varlaam (Iaşi, 1693), the Kyriacodromion of Bălgrad (1699), and the writings of Anthim the Iberian. The cathedral has a height of 40 metres (131 ft). References
Catedral de San Miguel y San Gabriel

La Catedral de San Miguel y San Gabriel​ o bien Catedral de los Santos Arcángeles Miguel y Gabriel (en rumano: Catedrala Sfinţii Arhangheli Mihail şi Gavril) es un edificio religioso católico de rito greco católico rumano en Satu Mare, Rumania,​​ construido entre 1932 y 1937 en el lugar donde estaba una iglesia más antigua que fue abierta en 1803. El nuevo edificio fue encargado a los arquitectos Víctor Smigelschi y Gheorghe P. Liteanu , y su estilo se adecua a la arquitectura del período, con una cúpula sobre pechinas con torres en cada lado del pórtico y un portal monumental en la entrada. La catedral está dividida en tres naves flanqueadas por columnas dobles, y su atrio cuenta con un balcón. El interior cuenta con murales de los pintores Schnell y los hermanos profeta, mientras que el sótano alberga una colección de libros antiguos, iconos y otros objetos religiosos . La colección catedral se creó en la década de 1980, décadas después de que el régimen comunista confiscó la propiedad greco-católica y le asignó a la Iglesia ortodoxa rumana. Véase también Iglesia católica Catedral de San José (Bucarest) Referencias
Szent Mihály és Gábriel arkangyalok katedrális (Szatmárnémeti)

A szatmárnémeti Szent Mihály és Gábriel arkangyalok katedrális műemlékké nyilvánított épület Romániában, Szatmár megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az SM-II-m-B-05202 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források Lăcașuri de cult din România. www.cimec.ro. Institutul Național al Patrimoniului (Hozzáférés: 2015. szeptember 20.) "Lista monumentelor istorice: Județul Satu Mare" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..
Biserica Sfinții Arhangheli din Satu Mare

Biserica Sfinții Arhangheli Mihail și Gavril din municipiul Satu Mare, edificiu cunoscut și drept Catedrala greco-catolică din Satu Mare, este un monument istoric și de arhitectură din perioada interbelică. Istoric Pe locul inițial unde a fost ridicat lăcașul de cult se afla o biserică construită între anii 1799-1803, în stil baroc. În data de 9 octombrie 1926, sub președinția dr. Ilie C. Barbul, prefectul județului, a fost înființată Asociația Româncelor Sătmărene, cu scop religios, filantropic și național, președintă fiind aleasă doamna Lucreția Eugenia Barbul. Până în anul 1932, când au început lucrările de construcție ale catedralei, doamnele din asociație au strâns suma de 3,5 milioane lei în folosul clădirii catedralei. În anul 1932 au început lucrările de demolare a vechii biserici, după ce, în data de 14 iunie s-a săvârșit ultima liturghie, iar Sfintele Taine s-au dus în procesiune la Biserica romano-catolică Calvaria, unde românii greco-catolici au ținut slujbele religioase până în anul 1937, anul în care s-a finalizat construcția noii catedrale. Descriere Planurile lăcașului de cult au fost proiectate de arhitectul Victor Smigelschi (fiul pictorului Octavian Smigelschi) iar lucrarea i-a fost încredințată lui G.P. Liteanu. Edificiul respectă planimetria bizantină îmbinând-o cu elemente specifice arhitecturii românești, păstrând structura spațiului ecleziastic în nartex, pronaos, naos și altar. Întreaga clădire este dominată de o cupolă centrală pe pandative cu un diamteru de 14 metri și o înălțime la vârful crucii de 40 m. Razele de lumină pătrund prin arcadele largi ale tamburului cupolei și se resfrând în interiorul acesteia creând o lumină difuză. Coloanele exterioare au capitelurile sculptate iar placajul soclului este realizat sub forma unui brâu decorativ. Edificiul este înscris în lista națională a monumentelor istorice. Note
Bucharest Tower Center

El Bucharest Tower Center o Tower Center International és un edifici d'oficines de classe A situat a Bucarest de 26 plantes, amb un total de 31.000 m2 de superfície útil. Es troba a prop de la plaça de la Victòria, a la zona 1. Té una alçada de 106,3 m. i és també és el quart edifici més alt de Bucarest, així com de Romania. El projecte original de l'edifici tenia 21 plantes i soterrani de 3 nivells, però el constructor n'ha construït un pis més. L'Ajuntament ha aturat les obres per refer el permís. L'estructura té una d'alçada de 3S + P + 22 / f + 3 Etehn. A la base, l'edifici té una mida del pla de 42,0 m × 24,8 m. El nivell superior a la 22a planta és del 94,3 m, i al nivell de l'últim pis tècnic és 106,3 m. Referències Enllaços externs Lloc oficial Imatges de Street View de NORC
Bucharest Tower Center

Tower Center International is a class A office building in Bucharest. It has 26 floors, with a total of 31,000 m2 (330,000 sq ft) floor space. It is located near Victory Square, or 1 Mai zone. At a height of 106.3 m (349 ft), it is also the 4th tallest building in Bucharest, as well as in Romania. The original building project had 21 storey floors and 3 level basement, however, the constructor has built one more floor. The city hall has stopped the works to remake the permit. The structure has a height regime of 3S + P + 22/f + 3Etehn. At the basis, the building has a plan size of 42.0 m × 24.8 m (137.8 ft × 81.4 ft). The upper level at the 22nd floor is 94.3 m (309 ft), and at the level of the last technical floor is 106.3 m (349 ft). See also List of tallest buildings in Romania References External links Official site NORC Street View Imagery
Bucharest Tower Center

Le Bucharest Tower Center est un gratte-ciel situé à Bucarest, en Roumanie, construit en 2019. Il culmine à 106,3 mètres de hauteur pour 26 étages. Il est actuellement le sixième plus haut bâtiment de Roumanie et le quatrième plus haut gratte-ciel de Roumanie. La construction a duré de 2003 à 2007. Références Portail des gratte-ciel Portail de Bucarest