NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Palatul Merbl

Palatul Merbl este o clădire istorică din Piața Victoriei din Timișoara. A fost construită în 1911, în stil Secession, după planurile arhitectului Arnold Merbl, constructorul Palatului Lloyd din aceeași piață. Între cele două se găsește alternat Palatul Neuhausz. Face parte din Ansamblul urban interbelic „Corso”, cod LMI TM-II-a-A-06115. Note Legături externe Materiale media legate de Palatul Merbl la Wikimedia Commons
Pădurea Dumbrava

Pădurea Dumbrava este o arie protejată (sit de importanță comunitară — SCI) din România, desemnată în scopul protejării biodiversității și menținerii într-o stare de conservare favorabilă a florei spontane și faunei sălbatice, precum și a habitatelor naturale de interes comunitar aflate în arealul zonei de protecție. Aceasta se întinde pe o suprafață de 1.819 ha, integral pe uscat. Localizare Centrul sitului Pădurea Dumbrava este situat la coordonatele 45.645389°N 21.679203°E﻿ ()45.645389; 21.679203. Situl se întinde în județul Timiș, pe teritoriile administrative ale comunelor Boldur și Racovița. Înființare Situl Pădurea Dumbrava a fost declarat sit de importanță comunitară (ROCIC0336) în septembrie 2011 pentru a proteja un număr necunoscut de specii din flora spontană și fauna sălbatică aflate în arealul zonei. Biodiversitate Situată în ecoregiunea continentală, aria protejată conține 1 habitat natural: Păduri panonice-balcanice de stejar turcesc - stejar sesil. La baza desemnării sitului se află un număr nedeclarat de specii protejate. Note Vezi și Natura 2000 Lista siturilor Natura 2000 din România
Biserica reformată din Sfântu Gheorghe

Biserica Reformată din Sfântu Gheorghe este un monument istoric și de arhitectură situat în interiorul Cetății Sfântu Gheorghe. Edificiul a fost construit în stil gotic. La sfârșitul secolului al XVIII-lea coiful ascuțit al turnului a fost înlocuit cu unul de factură barocă, în formă de bulb de ceapă. Interiorul Biserica are ferestre în stil gotic, tavan casetat și pictat, precum și o orgă din anul 1894, construită de Josef Angster din Pécs. Bibliografie Kinga S. Tüdős⁠(hu)[traduceți], Háromszéki templomvárak, Marosvásárhely, 2002; Kinga S. Tüdős, Kastélyok, udvarházak és lakóik a régi Székelyföldön. In memoriam Demény Lajos; Székely Nemzeti Múzeum, Sepsiszentgyörgy, 2013.
Central hidroelèctrica de la Porta de Ferro I

Central hidroelèctrica de la Porta de Ferro I (en romanès: Porțile de Fier I, en serbi: Ђердап I /Đerdap I) és la presa més gran del riu Danubi i una de les centrals hidroelèctriques més grans d'Europa. Es troba al congost de la Porta de Ferro, entre Romania i Sèrbia. La part romanesa de la central produeix aproximadament 5.24 TWh anuals, mentre que la part sèrbia de la central produeix 5.65 TWh. La discrepància en la potència de sortida entre les dues meitats es deu a l'equip generador. Tot i que els equips de Romania són més nous i, per tant, més eficients (generant així més energia), s'estan mostrant més poc fiables; resultant en un augment del temps d'inactivitat per al manteniment/reparació i, en conseqüència, una producció d'energia anual més baixa en general. Història El projecte va començar l'any 1964 com una empresa conjunta entre els governs de Romania i Iugoslàvia per a la construcció d'una gran presa al riu Danubi que donaria servei a tots dos països. En el moment de la seva finalització l'any 1972, era la 10a central hidroelèctrica més gran del món amb dotze turbines Kaplan que generaven 2,052 MW, repartides a parts iguals entre els dos països amb 1,026 MW cadascuna. La petita illa habitada d'Ada Kaleh va quedar submergida durant la construcció. Modernització Quan la vida útil de 30 anys de les turbines originals va arribar a la seva fi, el 1998 la meitat romanesa de la presa va iniciar un programa de modernització. Com a part d'aquest programa, la primera de les turbines es va aturar l'any 1999. L'any 2007 el programa es va completar i la meitat romanesa de les operacions de la presa es va tornar al seu rendiment. La capacitat nominal de cadascuna de les sis unitats es va incrementar de 171 MW a 194.3 MW, donant així una potència instal·lada de 1,166 MW i augmentant tota la capacitat de generació d'energia de la presa fins als 2,192 MW de l'època. A la part sèrbia de la presa, la modernització va començar el juliol de 2008; fins ara Units 4 to 6. Les unitats s'estan actualitzant amb l'ajuda de l'empresa russa Power Machines de Sant Petersburg, així com dels seus subcontractistes amb la participació d'onze empreses nacionals. A més de les millores, la part sèrbia té previst construir una nova central elèctrica més petita, anomenada Iron Gate III (en serbi: Ђердап III /Đerdap III). Referències Enllaços externs Descripció (en romanès)
Kraftwerk Eisernes Tor 1

Das Kraftwerk Eisernes Tor 1 (serbisch Ђердап I Đerdap I; rum. Porțile de Fier I) ist mit 2280 Megawatt das leistungsstärkste Laufkraftwerk in der Donau. Lage Es liegt an der Grenze zwischen Serbien und Rumänien am Eisernen Tor als vorletztes Donaukraftwerk vor dem Donaudelta und dem Schwarzen Meer, nur noch gefolgt vom Kraftwerk Eisernes Tor 2. Technik Die Kraftwerksleistung von 2280 Megawatt setzt sich zusammen aus den je 190 MW Nennleistung der zwölf vertikal angeordneten Kaplanturbinen mit Durchmessern von 9,5 Metern. Die entlang der Staumauer angeordneten Kraftwerksanlagen bilden ein mehr als einen Kilometer langes Bauwerk quer über den Fluss. Zwischen den beiden Maschinenhäusern befindet sich eine Gewichtsstaumauer aus 14 Feldern, je 25 Meter breit, mit Doppelhakenschützen zur Regulierung des Wasserstands. Das Regelarbeitsvermögen der rumänischen Seite beträgt pro Jahr 5,4 TWh, die serbische Kraftwerksseite kommt trotz kleiner Engpassleistung auf 5,65 TWh (Stand 2010). Für die Schifffahrt wurde die zweistufige Schleuse Đjerdap gebaut und 2006–2008 instand gesetzt. Geschichte Mit der Planung eines Kraftwerks, für welches zuerst eine Talsperre mit Stausee gebaut werden musste, wurde 1964 begonnen. Beide damaligen angrenzenden Länder der Sozialistische Föderative Republik Jugoslawien und der Volksrepublik Rumänien beteiligten sich zu gleichen Teilen an den Arbeiten, da auch die gewonnene Energie aufgeteilt werden sollte. Die Flutung begann 1968, der Rückstau ließ den 150 Kilometer langen Djerdapsee entstehen. Etliche Dörfer und Inseln, darunter die Insel Ada Kaleh, versanken in den Fluten und mit Cetatea Tricule auch eine frühere Burg. Der Wasserspiegel wurde dauerhaft um 35 Meter angehoben; dadurch wurden die Fahrwasserverhältnisse für die Binnenschifffahrt oberhalb der Stauanlage verbessert. Zum Fertigstellungszeitpunkt im Jahr 1972 zählte das Kraftwerk Eisernes Tor 1 als das weltweit größte Flusskraftwerk mit einer Engpassleistung von 2052 MW. Im Jahr 1999 begann die damalige Sulzer Hydro, seit 2009 Andritz Hydro, mit der Erneuerung des rumänischen Teils des Kraftwerks, wobei die Engpassleistung der sechs Generatoren von je 171 MW auf 194,4 MW gesteigert wurde, womit sich die gesamte Kraftwerksleistung auf 2192 MW erhöhte. Die Sanierung des serbischen Kraftwerksteils in Zusammenarbeit mit der Maschinenbaufabrik Rjasan (russ.: Рязанский станкостроительный завод) begann im Juli 2008 und war Ende 2010 abgeschlossen. Ökologie Die beiden Kraftwerksteile bilden zusammen mit den entsprechenden Schleusen ein unüberwindbares Hindernis für Fische, speziell die Störe, die vom Meer zum Laichen in die Donau kommen. Weblinks @1@2Vorlage:Toter Link/www.irongates.roOffizielle rumänische Webseite (Seite nicht mehr abrufbar, festgestellt im August 2025. Suche im Internet Archive) @1@2Vorlage:Toter Link/www.djerdap.rsOffizielle serbische Webseite (Seite nicht mehr abrufbar, festgestellt im August 2025. Suche im Internet Archive) Einzelnachweise
Iron Gate I Hydroelectric Power Station

The Iron Gate I Hydroelectric Power Station (Romanian: Porțile de Fier I, Serbian: Ђердап I/Đerdap I) is the largest dam on the Danube river and one of the largest hydro power plants in Europe. It is located on the Iron Gate gorge, between Romania and Serbia. The Romanian side of the power station produces approximately 5.24 TWh annually, while the Serbian side of the power station produces 5.65 TWh. History The project started in 1964 as a joint-venture between the governments of Romania and Yugoslavia for the construction of a major dam on the Danube River which would serve both countries. At the time of completion in 1972, it was the 10th largest hydroelectric power stations in the world with twelve Kaplan turbines generating 2,052 MW, divided equally between the two countries at 1,026 MW each. The small inhabited island of Ada Kaleh was submerged during the construction. Modernization As the original turbines' 30 years lifespan came to an end, in 1998 the Romanian half of the dam started a program of modernization. As part of this program, the first of the turbines was stopped in 1999. By 2007 the program was completed and the Romanian half of the dam's operations were back to full capacity. The nominal capacity of each of the six units was increased from 171 MW to 194.3 MW, thus giving an installed capacity of 1,165.8 MW, increasing the entire power generation capacity of the dam to 2,192 MW at the time. On the Serbian part of the dam, modernization started in July 2008; modernising units 4 to 6. Modernisation was finished in December 2023. The nominal capacity of each of the six units was increased from 174 MW to 201 MW. The units were upgraded with the help of the Russian company Power Machines from Saint Petersburg, as well as subcontractors and eleven domestic companies. In addition to the upgrades, the Serbian side is planning to build a new, smaller power station, called Iron Gate III (Serbian: Ђердап III/Đerdap III). Gallery See also Iron Gate II Hydroelectric Power Station Iron Gate III Hydroelectric Power Station List of conventional hydroelectric power stations List of power stations in Romania List of power stations in Serbia Energy in Romania Energy in Serbia References External links Description (in Romanian)
Barrage des Portes de Fer I

Le barrage des portes de Fer est un barrage hydroélectrique sur le Danube, construit dans les gorges du même nom entre la Serbie et la Roumanie. Sa puissance installée est de 2 160 MW. Histoire Description Notes et références Articles connexes Liste des barrages hydroélectriques les plus puissants Portail des énergies renouvelables Portail du bâtiment et des travaux publics Portail des lacs et cours d'eau Portail des barrages Portail de la Serbie et du peuple serbe Portail de la Roumanie
Hidroelektrana Đerdap

Hidroelektrana Đerdap je sustav od jedne branske i jedne riječno protočne hidroelektrane, "Đerdap I" i "Đerdap II", koje su izgrađene na rijeci Dunav na izlasku iz Đerdapske klisure, na srpsko-rumunjskoj granici, čime pripada Srbiji i Rumunjskoj. "Đerdap I" sagrađen je 1970. godine na 943. kilometru rijeke. Na srpskoj i rumunjskoj strani Dunava napravljeno je po 6 generatora od po 176,3 MW. Snaga generatora na pragu sa srpske strane iznosi 1.058 MW. Instalirani su za protok od 4800 m³/s i puštani su u pogon od 1970. do 1972. godine. Nalazi se u mjestu Karataš, a neposredno ispod hidrocentrale nalaze se ostaci rimske utvrde Diana. "Đerdap II" sagrađen je 1984. godine na 863. kilometru. Na srpskoj strani je snaga generatora na pragu 270 MW (10 agregata po 27 MW i protok od 422 m³/s). Puštani su u pogon 1985., 1986., 1987., 1998. i 2001. godine. Vanjske poveznice Hidroelektrana Đerdap Arhivirana inačica izvorne stranice od 9. rujna 2011. (Wayback Machine)
Vaskapu I. vízerőmű

A Vaskapu I. vízerőmű (románul: Porțile de Fier I, szerbül: Ђердап I / Đerdap I) a legnagyobb gát a Dunán és az egyik legnagyobb vízerőmű Európában, mely a Románia és Szerbia közötti Vaskapu-szorosban, Szörényvár közelében található. Az erőmű román oldala évi 5,24 TWh áramot termel, míg a szerb oldalon 5,65 TWh a termelés. Az eltérés a létesítmény két oldala között annak köszönhető, hogy míg Romániában egy újabb, így elméletben hatékonyabb áramfejlesztő-típust használnak, mint a szerb oldalon, az a valóságban megbízhatatlanabb, így az ebből fakadó gyakori karbantartási és javítási igények következtében éves teljesítménye összességében alacsonyabb. Története Az energetikai projekt 1964-ben indult Románia és Jugoszlávia közös vállalkozásaként. 1972-es befejezése idején ez volt az egyik legnagyobb vízerőmű a világon a benne található tizenkét turbinaegység által generált 2,052 GW-os teljesítménnyel, amely egyenlően oszlott meg a két ország között. Az építkezés során a törökök által lakott Ada Kaleh dunai sziget elárasztásra került. Az erőművön 1972-ben közúti híd is épült. Korszerűsítés Mivel az eredeti turbinák 30 éves élettartama lejárt, 1998-ban a román oldalon felújítási programot kezdtek. Ennek részeként az első a turbinát 1999-ben állították le. 2007-re a program befejeződött, azóta a román oldalon az erőmű teljes kapacitással működik. A felújítással a hat egység névleges kapacitása 171 MW-ról 194,3 MW-ra nőtt, így a román oldal teljes telepített kapacitást sikerült 1166 MW-ra növelni, valamint a gát teljes villamosenergia-termelő kapacitását 2192 MW-ra emelni. A szerb oldalon a gát és erőmű korszerűsítése 2008 júliusában kezdődött; eddig a 4-es, 5-ös és 6-os egység felújításával. A berendezéseket egy szentpétervári orosz cég vezetésével, tizenegy helyi alvállalkozó részvételével fejlesztik. A felújítások mellett Szerbia tervezi egy új, kisebb erőmű megépítését is Vaskapu III. (szerbül: Ђердап III / Đerdap III) néven. Jellemzők Közúti híd A közúti híd a Duna főágát hidalja át. 934 méteres teljes hosszúságát 30 nyílás adja, melyből a legnagyobb, 34 m-es a romániai végén levő hajózózsilip felett található. Nyílásonként négy feszített vasbeton gerendából áll. 9,1 m széles útpálya, valamint egyik oldalon 1,5 m széles járda vezet rajta. Jegyzetek Kapcsolódó szócikkek Vaskapu II. vízerőmű
Porțile de Fier I

Hidrocentrala Porțile de Fier I (în sârbă Хидроелектрана Ђердап 1, cu alfabetul latin[*]​: Hidroelektrana Đerdap 1) este cea mai mare hidrocentrală de pe fluviul Dunărea și are o putere instalată de 1.166,4 MW. În aval există și hidrocentrala Porțile de Fier II, cu puterea instalată de 251,2 MW. Ambele hidrocentrale sunt exploatate în parteneriat cu partea sârbă, centralele română și sârbă la Porțile de Fier I cumulând 2160 MW, iar cele de la Porțile de Fier II cumulând 500 MW; debitul maxim instalat a centralelor este de 8.700 m³/s. Centrala Porțile de Fier I este amplasată la 15 km amonte de orașul Drobeta Turnu-Severin, iar centrala Porțile de Fier II la 60 km în aval. Navigația pe Dunăre este asigurată prin ecluze realizate pe ambele maluri la ambele obiective, ele având împreună o capacitate de trafic de 52,4 milioane tone/an pentru ecluzarea pe câte un sens și 37,2 milioane tone/an pentru ecluzarea în ambele sensuri. Sistemul Porțile de Fier I este una din cele mai mari construcții hidrotehnice din Europa și cea mai mare de pe Dunăre. Lacul său de acumulare cu un volum de peste 2.200 milioane mc se întinde de la baraj până la confluența cu râul Tisa. Lacul cuprinde în principal zona Defileului Dunării, cel mai mare defileu din Europa, cuprins între localitățile Baziaș și Orșova. Zona Porțile de Fier are un bogat potențial arheologic, istoric și turistic. Pentru protejarea habitatului său natural deosebit, regiunea defileului Dunării a fost inclusă în Parcul Natural Porțile de Fier. Turbinele originale au fost construite de către LMZ Leningrad, dar ulterior construcția acestora a fost licențiată de UCM Reșița. Regiunea Defileului Dunării reprezintă una din cele mai pitorești și atractive zone turistice, atât prin frumusețile naturale ale regiunii cât și prin monumentele istorice datând din perioada Imperiului Roman. Ruinele castrului roman Drobeta și ale podului construit de împăratul roman Traian peste Dunăre sunt numai câteva din atracțiile oferite de Muzeul Porțile de Fier din orașul Drobeta Turnu-Severin. Vezi și Lista lacurilor celor mai mari din Europa Listă de lacuri de acumulare și baraje în România Note Legături externe VIDEO Hidrocentrala Porțile de Fier I. Povestea de 40 de ani a celei mai mari construcții de pe Dunăre Arhivat în 18 mai 2012, la Wayback Machine., 16 mai 2012, Adina Vlad, Adevărul Tributul pentru construcția hidrocentralei Porțile de Fier I: 11 localități strămutate și peste 100 de oameni morți în accidente de muncă, 29 martie 2013, Corina Macavei, Adevărul 34 de ani de la inaugurarea Sistemului hidroenergetic Porțile de Fier I, 16 mai 2006, Gabriel Preda, Amos News
ГЕС Залізні Ворота I

ГЕС Залізні ворота I – гідроелектростанція на кордоні Румунії та Сербії. Знаходячись між ГЕС Габчиково з однієї сторони та ГЕС Залізні ворота II і ГЕС Гогошу з іншої сторони, входить до складу каскаду на Дунаї. В межах проекту Дунай перекрили греблею висотою до 60 метрів та довжиною 1278 метрів. Виконана переважно як бетонна гравітаційна споруда, вона також включає земляну ділянку довжиною 117 метрів. Гребля утримує водосховище з площею поверхні 260 км2 та об’ємом 2,1 млрд м3. Кожен із інтегрованих у греблю двох машинних залів обладнаний шістьома турбінами типу Каплан, котрі первісно мали потужність по 175 МВт. В 2007-му Румунія завершила програму модернізації, яка дозволила довести потужність її гідроагрегатів до 194,3 МВт. Сербія станом на 2018 рік модернізувала чотири з шести агрегатів та планує завершити роботи у 2021 році. Турбіни працюють при напорі від 21,9 до 34,5 метра, при цьому середній напір становить 27,2 метра. Проектне виробництво електроенергії становило по 5,4 млрд кВт-го для кожної із сторін. У складі комплекса працюють два судноплавні шлюзи з розмірами камер 310х34 метра. Примітки
North Theatre (Satu Mare)

The North Theatre (Romanian: Teatrul de Nord) is a theatre in Satu Mare, Romania. History The first theatre from Satu Mare was inaugurated on 20 March 1848, but in 1887 it was demolished. The new theatre was built in 1889. In order to keep something from the old theatre in the walls of the building were buried coins, a history of the theatre and a list with the names of the officials from that time. The first show of the local theatre took place in 1790 under the guidance of Moricz Gyrogy. Between 1814 and 1816 are attested shows performed by troupes from Oradea and Debrecen and in 1918, theatre groups conducted by Bernat Filep. Until 1848, the shows were performed at the "Green Tree" Tavern (Romanian: Hanul "Arborele Verde"), but also in places like Jena’s House (Romanian: Casa Jenei) built in 1790 and the Kotro Garden (Romanian: Grădina Kotro), where the famous artist Kornélia Prielle started her career. After 1 December 1918, the theatrical movement from Satu Mare was under the direction of G. M. Zamfirescu, who between 1922 and 1924 organizes shows with amateur actors from the city. In 1932 the theatre group from The Bucharest National Theatre comes to Satu Mare and performs Hamlet by Shakespeare. After years of Hungarian theatre (since 1956), in 1968 the Romanian theatrical department is being established under the guidance of George Matache. Together, the two departments will form the cultural institution The North Theatre. Architecture The North theatre was built in a neoclassical style with one floor. The façade is made up of three parts and the central part is detached in a semicircular profile, with a dome type roof. The entrance is supported by piles. The windows of the façade are arched and framed by decorative triangular gables. The auditorium is decorated with details specific to the era and can hold up to 440 people. The architects of the theatre were Voijta Adolf and Szikszay and the interior designers were Spanraft and Hirsch. References
Théâtre du Nord (Satu Mare)

Le Théâtre du Nord de Satu Mare (roumain : Teatrul de Nord Satu Mare, hongrois : Szatmárnémeti Északi Színház) est le théâtre municipal bilingue de Satu Mare en Roumanie. Il accueille une compagnie roumaine et une compagnie hongroise (la compagnie György Harag (hu)). Histoire Le premier théâtre de Satu Mare a été inauguré le 20 mars 1848, mais il a été démoli en 1887. Un nouveau théâtre est construit en 1889. Afin de conserver un souvenir de l'ancien théâtre, des pièces de monnaie, un historique du théâtre et une liste des noms des responsables de l'époque ont été enfouis dans les murs du bâtiment. Architecture Le théâtre, cosntruit est un bâtiment de style néoclassique à un étage. Sa façade se compose de trois parties, dont la partie centrale en saillie est semi-circulaire, surmontée d'un toit en forme de dôme. L'entrée est soutenue par des piliers. Les fenêtres de la façade sont cintrées et encadrées de pignons triangulaires décoratifs. La salle de spectacle peut accueillir jusqu'à 440 spectateurs. Galerie Références Liens externes Ressources relatives au spectacle : Carthalia European Theatre Architecture (ro + hu) « Site officiel : Teatrul de Nord Satu Mare / Szatmárnémeti Északi Színház ». Portail de la Roumanie Portail du théâtre
Catedrala episcopală Înălțarea Domnului din Slobozia

Catedrala episcopală Înălțarea Domnului din Slobozia este catedrala municipiului Slobozia, reședința județului Ialomița. Este catedrala centrală a Episcopiei Sloboziei și Călărașilor a Bisericii Ortodoxe Române, obținând acest titlu odată cu sfințirea sa la 25 martie 2004. Note
Flughafen Suceava

Der Flughafen Suceava (rumänisch Aeroportul Internațional „Ștefan cel Mare“ Suceava, IATA-Code: SCV, ICAO-Code: LRSV) ist ein Flughafen in der rumänischen Stadt Salcea, die nahe der Stadt Suceava gelegen ist. Er wurde 1932 eröffnet und trägt seit 2005 den Beinamen Ștefan cel Mare zu Ehren eines Woiwoden des Fürstentums Moldau. Beschreibung Der Internationale Flughafen „Ștefan cel Mare“ Suceava, informell als Salcea Airport bekannt, befindet sich im Osten der Kreis Suceava, 12 km östlich des Zentrums der Gemeinde Suceava und 30,5 km westlich des Zentrums von Botoșani. Der Zugang zum Flughafen erfolgt über die Europastraße E58 (DN29), die von Suceava nach Botoșani führt. Der nächste Bahnhof ist der Bahnhof Suceava, etwa 9 km entfernt, in der südlichen Nachbarschaft von Burdujeni. Der Flughafen liegt auf einer Höhe von 419 Metern. Er ist nur wenige Kilometer von der Grenze zur Ukraine entfernt und kann von dort mit dem Auto und der Bahn erreicht werden. Derzeit (2019) werden Inlandsflüge sowie Flüge zu einigen europäischen Zielen angeboten. Weblinks Seite des Flughafens Suceava (rumänisch) Einzelnachweise