NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Trei Ierarhi-templom

A Trei Ierarhi-templom a romániai Jászvásár egyik ortodox temploma, 17. századi műemlék épület. A romániai műemlékek jegyzékében a IS-II-a-A-04076 sorszámon szerepel. Története A templom 1637–1639 között épült, az építtető Vasile Lupu moldvai fejedelem az ortodox egyház híres védelmezője volt. Uralkodásának első éveiben, amikor a konstantinápolyi pátriárka kritikus helyzetben volt, Vasile Lupu közbeavatkozott és megpróbálta rendbehozni az ügyeket; később kifizette a Szent Sírt és az Athosz-hegyi kolostorokat terhelő adósságokat és több adományt tett vallási és jótékonysági intézményekre Lengyelországban, Bulgáriában és Görögországban. A templomot 1639. május 6-án szentelte fel Varlaam metropolita, Nagy Szent Vazul, Nazianzi Szent Gergely és Aranyszájú Szent János tiszteletére. A nagylelkű adományok fejében a zsinat a templomnak ajándékozta Szent Paraszkéva ereklyéit, amelyek 1641-ben érkeztek meg. A templom köré kolostort emeltek, amelyből mára a gótikus terem maradt meg. A kolostorban iskola és nyomda is üzemelt. A nyomda felszerelését Kijevből hozatták és itt készítették az első moldvai nyomtatott könyvet, görög nyelven. A templomot többször felgyújtották és kifosztották (1650, 1686), földrengés rázta meg (1711, 1781, 1795, 1802). A teljes körű építészeti felújításra 1822-1887, a festmények és a templombelső restaurálására 1882–1890 között került sor André Lecomte du Nouy vezetésével. A felújítás során az eredeti freskók tönkrementek. A templom újraszentelésére 1904-ben I. Károly király idején került sor. 2024-ben a Havasalföld és Moldva fejedelmi alapítású templomai helyszín részeként a Világörökség javaslati listájára került. Leírása Az épület nagyjából a 16. századi moldvai templomok alaprajza szerint épült, eltérést jelent azonban a pronaosz feletti plusz torony. A templom külső díszítőelemeinek elrendezése a dragomirnai kolostorra emlékeztet. Az erdélyi gótika hatása az ablakoknál, az ajtókereteknél és az íveknél figyelhető meg. Az épület sajátos jellegét a teljes külső felületét beborító kőcsipkézet adja, melynek az elemei orosz, perzsa, grúz és örmény hatásokat tükröznek. A templomban nyugszik az alapító Vasile Lupu, Dimitrie Cantemir fejedelem és az egyesült Románia első uralkodója, Alexandru Ioan Cuza. Jegyzetek Források Aurelian Trișcu (1995). "The "Three Hierarchs" Church in Iași" (angol nyelven). ICOMOS- Journals of the German National Committee. 93-97.. o. Hozzáférés: 2008. május 23.. "The Church of the Trei Ierarhi Monastery" (angol nyelven). I.C.I. Bukarest. 2008. március 7. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2008. május 23.. "Lista monumentelor istorice: Județul Iași" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28.. További információk www.romanianmonasteries.org (angol)
Chiesa dei Tre Gerarchi

La chiesa dei Tre Gerarchi è un edificio religioso risalente al 1639; rappresenta il punto di riferimento della città di Iași in Romania. È nell'elenco del Registro nazionale di monumenti storici rumeno ed è candidata a diventare patrimonio dell'umanità UNESCO. Storia La chiesa fa parte di un monastero ed è dedicata ai santi Basilio il Grande, Giovanni Crisostomo e Gregorio Nazianzeno detto il teologo, tutti celebrati il 30 gennaio. Di stile gotico, è particolarmente interessanti per i fregi esterni, un insieme di bassorilievi d'ispirazione gotico-orientale che ricoprono la facciata come un pizzo. Anticamente la facciata era ricoperta di oro, argento e lapislazzuli, ora andati perduti. Nella chiesa sono conservate le reliquie di santa Parascheva, assai venerata in tutta la Chiesa ortodossa, ma particolare meta di pellegrinaggio per tutti gli Slavi dei Balcani, poiché si ritenne che i suoi genitori appartenessero a tale popolo. Attualmente la chiesa è soggetta ad un'importante opera di restauro. Note Bibliografia (EN) Aurelian Trişcu, The "Three Hierarchs" Church in Iaşi, su cimec.ro, ICOMOS- Journals of the German National Committee, 1995, pp. 93-97. URL consultato il 23 maggio 2008. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su chiesa dei tre gerarchi Collegamenti esterni (EN) The Church of the Trei Ierarhi Monastery, su ici.ro, I.C.I. Bukarest. URL consultato il 23 maggio 2008 (archiviato dall'url originale il 7 marzo 2008). (EN) Trei Ierarhi Monastery Website, su manastireasftreiierarhi.ro. (RO) The Trei Ierarhi Church, su en.calameo.com.
Ясский Трёхсвятительский монастырь

Ясский Трёхсвятительский монастырь (Монастырь Трёх Святителей рум. Mănăstirea Sfinţii Trei Ierarhi din Iaşi) — мужской монастырь Ясской архиепископии Румынской православной церкви в городе Яссы. Монастырь входит в предварительный список объектов всемирного наследия ЮНЕСКО. Монастырь построен в 1637—1639 годах при покровительстве молдавского господаря Василия Лупу. Для строительства были приглашены иностранные строители, в том числе архитектор церкви армянин Ианаке из Константинополя. Монастырский храм освящён 6 мая 1639 года митрополитом Молдавским Варлаамом. В 1641—1642 года русские мастера Сидор Поспеев, Яков Гаврилов, Дейло Яковлев и Пронка Никитин, а также молдавские мастера Николай Зугравул и Штефан Зугравул выполнили роспись церкви. Монастырь стал важным образовательным и научным центром. В 1640 году в его стенах открылась славяно-греко-латинская школа, созданная по образцу Киевской коллегии. Новую школу возглавил иеромонах Софроний (Почаский), получивший образование в Киевской коллегии и одно время бывший её ректором. Иеромонах Софроний привёз из Киева печатный станок и открыл типографию при монастыре, в которой в 1643 году была отпечатана первая молдавская книга — «Казания» митрополита Варлаама. В 1641 году из церкви Святого Георгия на Фанаре в монастырь были перенесены мощи святой преподобной Параскевы Сербской, хранившиеся здесь до 1889 года, когда они были перенесены в Митрополичий собор. В 1642 году в обители состоялся всеправославный Ясский собор. В 1646 году Василий Лупу передаёт её во владение Святой горы Афон. Монастырь серьёзно пострадала от землетрясений 1701, 1738, 1790, 1802 и 1829 годов, а также пожара 1827 года. В 1863 году в ходе секуляризационной реформы Ясский Трёхсвятительский монастырь был упразднён и превращён в музей. В 1882—1904 годах проведена реконструкция монастырской церкви под руководством французского архитектора Андре Леконта дю Нуи. 3 октября 1904 года митрополит Молдавский Парфений (Клинчени) совершил освящение храма в присутствии короля Кароля I и его супруги королевы Елизаветы. В 1994 году под руководством о. Климента (Хараламба) в обители возродилась монашеская жизнь. В 1995—2012 годах проводились работы по реставрации монастырской церкви. В 2008—2021 году настоятелем монастыря стал архимандрит Никифор (Хория). 21 апреля 2021 года новым настоятелем назначен иеромонах Елисей (Недеску). Примечания
Манастир Света три јерарха

Манастир Света три јерарха је православни манастир у Јаши, у Румунији. Подигнут у периоду између 1637-1639 и посвећен Света три велика православна јерарха. После подизања цркве и манастира отворена је Академија Василијана. Две године је овде организован и одржан познати Јашки сабор. Референце
Catedral de la Dormició de la Mare de Déu de Cluj-Napoca

La Catedral de la Dormició de la Mare de Déu (romanès: Catedrala Adormirea Maicii Domnului) és l'església ortodoxa romanesa més famosa de Cluj-Napoca (Romania). Construït en un estil brâncovenesc romanès, síntesi de l'arquitectura renaixentista i bizantina, es troba a la plaça Avram Iancu, juntament amb el Teatre Nacional de Cluj-Napoca i l'estàtua d'Avram Iancu. La catedral és la seu del metropolità de Cluj, Alba, Crişana i Maramureș. Està dedicat a la Dormició de la Mare de Déu (en romanès: Adormirea Maicii Domnului). Història La catedral va ser construïda entre el 1923 i el 1933, després de la Unió de Transsilvània amb l'Antic Imperi Romanès. Nicolae Ivan (1855-1936), primer bisbe del bisbat de Cluj, va tenir una contribució molt important en suggerir la ubicació de la catedral i en l'obtenció dels fons necessaris per a la seva construcció, que va començar el 10 de setembre de 1923. El projecte de la catedral va ser desenvolupat pels arquitectes George Cristinel i Constantin Pomponiu, que també van dissenyar el Mausoleu de Mărăşeşti. El 5 de novembre de 1933, la catedral va ser inaugurada oficialment per Miron Cristea, el patriarca de tot Romania, Nicolae Bălan, metropolità de Transsilvània i Nicolae Ivan, bisbe de Cluj. L'acte d'inauguració també va comptar amb la presència, entre molts altres, del rei Carol II i del príncep hereu Miquel I. Decoració La cúpula principal de la catedral, inspirada en la cúpula de Santa Sofia a Istanbul, està envoltada per 4 torres d'estil brâncovenesc romanès. Les 18 grans columnes que sostenen la cúpula estan esculpides en pedra. El principal material utilitzat per a la construcció de la catedral va ser la pedra extreta de Baciu i Bompotoc. Els murals interiors van ser pintats entre 1928 i 1933 pels artistes Anastasie Demian i Catul Bogdan, ambdós professors de l'acadèmia d'art local. Referències Vegeu també Catedral de la Transfiguració de Cluj-Napoca
Dormition of the Theotokos Cathedral, Cluj-Napoca

The Dormition of the Theotokos Cathedral (Romanian: Catedrala Adormirea Maicii Domnului) is the most famous Romanian Orthodox church of Cluj-Napoca, Romania. Built in a Romanian Brâncovenesc style, a synthesis of Renaissance and Byzantine architecture, it lies on the Avram Iancu Square, together with the Cluj-Napoca National Theatre and the Avram Iancu Statue. The cathedral is the seat of the Metropolitan of Cluj, Alba, Crișana and Maramureș. It is dedicated to the Dormition of the Theotokos (Romanian: Adormirea Maicii Domnului). History The cathedral was built between 1923 and 1933, after the Union of Transylvania with the Romanian Old Kingdom. Nicolae Ivan (1855–1936), the first bishop of the Bishopric of Cluj, had a very important contribution in suggesting the location of the cathedral and in obtaining the necessary funds for its construction, which began on 10 September 1923. The cornerstone was laid on 7 October 1923, at a ceremony attend by Crown Prince Carol II and Prime Minister Ion I. C. Brătianu. The project of the cathedral was developed by the architects George Cristinel and Constantin Pomponiu, who also designed the Mausoleum of Mărășești. On 5 November 1933 the cathedral was officially opened by Miron Cristea, the Patriarch of All Romania, Nicolae Bălan, the Metropolitan of Transylvania, and Nicolae Ivan, the Bishop of Cluj. The opening ceremony was also attended, among many others, by King Carol II and Crown Prince Michael I. Decoration The main dome of the cathedral, inspired by the dome of Hagia Sophia in Istanbul, is surrounded by 4 Romanian Brâncovenesc style towers. The 18 large columns supporting the dome are sculpted in stone. The main material used for the construction of the cathedral was stone extracted from Baciu and Banpotoc. The interior murals were painted between 1928 and 1933 by artists Anastase Demian and Catul Bogdan, both professors at the local Art Academy. Gallery Notes External links
Catedral de Nuestra Señora de la Asunción de Cluj-Napoca

Catedrala Adormirii Maicii Domnului (Catedral de Asunción de Cluj-Napoca) es el edificio eclesiástico de la Iglesia ortodoxa rumana más importante de Cluj Napoca, Rumania. Fue construido entre los años 1923 y 1933, en los primeros años después de la gran union rumana,en estilo brâncovenesc. La catedral es la sede de la arquidiócesis de Vad,Feleac y Cluj y sede de la Mitropolia de Cluj, Alba, Crişana y Maramureş. La catedral está ubicada en la plaza Avram Iancu, junto a la estatua de Avram Iancu y al Teatro nacional de Cluj-Napoca. El proyecto de la catedral fue realizado por George Cristinel y Constantin Pomponiu, quienes también realizaron el proyecto del Mausoleo de Mărăşeşti. La catedral tiene una altura máxima de 64 metros y está construida con hormigón armado y ladrillos; además de piedra extraída de las localidades cercanas de Baciu y Bampotoc en el exterior. El domo principal de la catedral está inspirado en el domo del Hagia Sofia de Istambul el cual está rodeado de cuatro torres más pequeñas de estilo brâncovenesc. Los 18 torres que están sujetando el domo principal están tallados en piedra. La pintura mural fue realizada por los artistas Anastasie Demian y Catul Bogdan, profesores de la Academia de Artes de Cluj Napoca.
Cathédrale de la Dormition-de-la-Mère-de-Dieu de Cluj-Napoca

Catedrala Ortodoxă "Adormirea Maicii Domnului" a Arhiepiscopiei Vadului, Feleacului și Clujului (La Cathédrale Orthodoxe "Dormition de la très Sainte Mère de Dieu" de l'Archevêché de Vad, de Feleac et de Cluj) est le principal édifice orthodoxe de Cluj-Napoca. Localisation et histoire Catedrala Ortodoxă Adormirea Maicii Domnului située dans la Piața Avram Iancu a été érigé à l'initiative de l'évêque Nicolae Ivan qui a commencé à en faire les démarches auprès les autorités transylvaines dès 1919. En 1920, le même évêque a obtenu aussi le terrain sur lequel la cathédrale a été construite. Peu de temps après on a organisé un concours de projets d'architecture qui a été emporté par les architectes bucarestois George Cristinel et Constantin Pomponiu. Comme pour célébrer la récente Union, les deux architectes ont utilisé des modèles et des styles architecturaux d'inspiration byzantine, rencontrés partout en Valachie et exotiques selon les goûts mitteleuropéens des transylvaniens de l'époque. Ainsi, la coupole de la cathédrale de Cluj a été inspirée par la coupole de la Hagia Sophia. La peinture murale intérieure est l'œuvre de deux des premiers professeurs de l'Université d'art et d'esthétique de Cluj, Anastasie Demian et Catul Bogdan. Les travaux ont démarré le 19 septembre 1923 et l'édifice a été achevé dix ans plus tard. La cathédrale a été consacrée le 5 novembre 1933 par le Patriarche « de toute la Roumanie » Miron Cristea qui était accompagné par le Métropolite de la Transylvanie Nicolae Bălan et par l'évêque de Cluj Nicolae Ivan. Le roi Charles II, le prince héritier Mihai et plusieurs ministres ont assisté aux cérémonies. Voir aussi Liens externes Site officiel Ressource relative à l'architecture : Structurae Bibliographie Lukacs Jozsef - Povestea „orașului-comoară”, Editura Biblioteca Apostrof, Cluj-Napoca, 2005. Bodea Gheorghe - Clujul vechi și nou, Cluj-Napoca, 2002. Portail du christianisme orthodoxe Portail de la Roumanie Portail de l’architecture chrétienne
Istenszülő elszenderedése katedrális (Kolozsvár)

A kolozsvári Istenszülő elszenderedése ortodox katedrális a Bocskai (Avram Iancu) tér közepén áll, a Rév–Felek-Kolozsvári érsekség, egyben a Kolozsvár–Máramaros–Szilágysági Metropólia székesegyháza. A romániai műemlékek jegyzékében a CJ-II-m-B-07354 sorszámon szerepel. Története Az építést Nicolae Ivan püspök kezdeményezte 1919-ben. A város a Kis sétateret jelölte ki építkezési helyül és kezdetnek 2 millió osztrák koronát szavazott meg erre a célra. A tervezésre kiírt pályázatot George Cristinel és Constantin Pomponiu bukaresti építészek nyerték (az ő alkotásuk a mărășești-i mauzóleum is). Az építkezés 1923. szeptember 10-én kezdődött. A hivatalos alapkőletételt 1923. október 7-én tartották, az ünnepségen részt vettek Károly román trónörökös és a kormányfő Ion I. C. Brătianu is. Az építkezés (szünetekkel) tíz évig tartott, többnyire pénzhiány miatt. Ezt a magyar nemzetiségű állami alkalmazottak (vasutasok) pénzéből fedezték, arra kötelezvén őket, hogy fizetésük egy részét az ortodox katedrális építésére ajándékozzák. Az épület festését a Művészeti Akadémia professzorai, Demian és Catul Bogdan végezték. A katedrálist 1933. november 5-én szentelték fel. A felszentelést a román pátriárka, Miron Cristea végezte. Az ünnepélyen jelen voltak II. Károly román király, Mihály trónörökös, valamint a kormány tagjai. 1993-ban a katedrális elé Avram Iancu szobrát állították fel. Leírása A katedrális váza vasbeton, ez téglával van beépítve, majd a külseje kisbácsi kövekkel díszítve. A kétezer személyre méretezett templom 64 méter magas, ebből 40 méter a kupola. A kupola átmérője 12 méter. A kupola a Hagia Szophia mintájára készült. A katedrálisnak négy harangja van, amelyeket Magyarországról hozattak; a legnagyobb közel két tonna. Források Beke György: Zászlós Kolozsvár. Kortárs, XLII. évf. 1. sz. (1998) Gaal György: Kalauz a régi és az új Kolozsvárhoz. Kolozsvár: Korunk. 1992. 107. o. "Lista monumentelor istorice: Județul Cluj" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..
Sobór Zaśnięcia Matki Bożej w Klużu-Napoce

Sobór Zaśnięcia Matki Bożej, Katedra Zaśnięcia Matki Bożej – prawosławny sobór katedralny w Klużu-Napoce, katedra metropolii Klużu, Marmaroszu i Sălaju Rumuńskiego Kościoła Prawosławnego. Historia Świątynia została wzniesiona z inicjatywy biskupa Klużu Mikołaja. Projekt cerkwi został wybrany w drodze konkursu, w którym zwycięstwo odniósł plan przedstawiony przez architektów Gheorghe'a Cristinela i Constantina Pomponiu. Budowa soboru trwała od 1923 do 1933. Freski i inne elementy dekoracyjne we wnętrzu świątyni wykonali Anastase Demian, Catul Bogdan, Gheorghe Reussu oraz Alexandru Dimitriu. Wzniesienie cerkwi miało znaczenie symboliczne, miało upamiętnić zjednoczenie Siedmiogrodu z pozostałymi ziemiami rumuńskimi w jednym państwie narodowym. Gotowy sobór poświęcił 5 listopada 1933 patriarcha rumuński Miron w asyście metropolity Siedmiogrodu Mikołaja oraz biskupa Klużu Mikołaja. W ceremonii brali udział król Rumunii Karol II, następca tronu Michał, członkowie rumuńskiego rządu. Sobór w Klużu-Napoce łączy elementy regionalnej architektury sakralnej z wyraźnymi wpływami sztuki bizantyńskiej, m.in. główną kopułę obiektu zaprojektowano na wzór analogicznej konstrukcji w konstantynopolitańskiej świątyni Mądrości Bożej. Po bokach obszernej nawy cerkiewnej znajdują się balkony, natomiast nad wejściem – balkon przeznaczony dla chóru. Całość wspiera się na osiemnastu kolumnach. Świątynia posiada cztery wieże. W 1973, w związku z nadaniem eparchii Kluż statusu archieparchii, budowla stała się katedrą arcybiskupią. Od 2006 jest katedrą archieparchii Vadu, Feleac i Klużu i równocześnie metropolii Klużu, Marmaroszu i Sălaju. Przypisy
Castell de Lázár

El castell de Lazar (en romanès: Castelul Lazar, en hongarès: Lázár-kastély), és un castell situat a Lăzarea, a la província de Harghita, Romania. La ciutadella rep el nom de la família noble Lázár de Szárhegy i es basa en una combinació d'estils romànic, gòtic i renaixentista. La part més antiga de l'edifici data del 1532, mentre que la resta es va afegir entre el 1631 i el 1632. Galeria Referència Vegeu també Esglésies fortificades de Transsilvània Bibliografia Drăguț, Vasile. Diccionar enciclopèdic d'art medievală românesc. București: Editura Științifică și Enciclopedică, 1976. Ionescu, Grigore. Arhitectura pe teritoriul României de-a lungul veacurilor. București: Editura Academiei, 1982. Ghidul Castelul Lazar din Lăzarea, Centrul de Creație - Lăzarea
Lázár Castle

Lazar Castle (Romanian: Castelul Lazar, Hungarian: Lázár-kastély), is a castle located in Lăzarea, Harghita County, Romania. The citadel is named after the Lázár de Szárhegy noble family and it is built in a combination of Romanesque, Gothic, and Renaissance styles. The oldest part of the building dates from 1532, while the rest was added in 1631–1632. See also List of castles in Romania Tourism in Romania Villages with fortified churches in Transylvania References Drăguț, Vasile. Dicționar enciclopedic de artă medievală românescă. București: Editura Științifică și Enciclopedică, 1976. Ionescu, Grigore. Arhitectura pe teritoriul României de-a lungul veacurilor. București: Editura Academiei, 1982. Ghidul Castelul Lazar din Lăzarea, Centrul de Creație – Lăzarea.
Château Lázár

Le château Lázár (roumain : Castelul Lăzar ; hongrois : (gyergyószárhegyi) Lázár-kastély) est un ancien château de la noblesse hongroise situé en Transylvanie, sur la commune de Lăzarea (en hongrois (Gyergyó-szárhegy), dans le Județ de Harghita, en pays sicule (Roumanie). Il comporte des éléments romans, gothiques et Renaissances. Histoire Le château tire son nom de la famille Lázár. István IV Lázár démolit le manoir médiéval préexistant et fait construire un bâtiment plus grand en réutilisant certaines parties de l'ancien manoir. Le corps de bâtiment le plus ancien date de 1532, le reste date des années 1631-1632. Le château se veut à la mesure de son propriétaire et certains détails en attestent : remparts monumentaux, bastions décorées d'inscriptions et d'armoiries et corniches peintes dans le style Renaissance. Au milieu de la cour se trouvait une prison où les détenus attendaient la décision de justice du seigneur Lázár. Les futurs princes Gabriel Bethlen (1580-1629) et son frère Étienne y vécurent une partie de leurs jeunesses chez leur oncle. Partisane de la guerre d'Indépendance de Rákóczi (1703-1711), la famille Lázár voit son château dévasté et incendié par les Habsbourg en 1706-1707. Les bâtiments résidentiels sont gravement atteints, certains murs s'effondrent. Le château est réinvesti par Ferenc IV Lázár - en bons termes avec l'empereur Habsbourg - en 1742. Il le rénove et y ajoute des éléments baroques. Six ans plus tard, le château brûle à nouveau. Le château est divisé entre trois membres de la famille en 1773 et ce jusqu'au milieu du XIXe siècle, mais seule une partie est habitée. Il est actuellement dévolu au Centre de Création du județ de Harghita (Hargita megyei kulturális és művészeti központ ou Centrul Județean de Creație). Les descendants de la famille Lázár réclament la restitution du château. Galerie Voir aussi Articles connexes Liste des châteaux forts de Roumanie Liste des châteaux roumains par région (uniquement des châteaux de plaisance) Églises fortifiées de Transylvanie Sources Drăguț, Vasile : Dicționar enciclopedic de artă medievală românescă. București: Editura Științifică și Enciclopedică, 1976. Ionescu, Grigore : Arhitectura pe teritoriul României de-a lungul veacurilor. București: Editura Academiei, 1982. Ghidul Castelul Lázár din Lăzarea, Centrul de Creație - Lăzarea Történelmi családok kastélyai Erdélyben("Histoire familiales des châteaux en Transylvanie"), Miercurea Ciuc, 2011. Vofkori László : Székelyföld útikönyve ("Carnet de voyage en Pays Sicule"), Vol. 2, Budapest, 1998. Szépréti Lilla : Régi és új világ ("Ancien et Nouveau Monde"), Kolozsvár, 1981. Portail de la Roumanie Portail de la Hongrie Portail des châteaux
Castelo Lázár

O Castelo Lázár (em romeno: Castelul Lazar; em húngaro: Lázár-kastély) é um castelo localizado em Lăzarea, no judeţ (distrito) de Harghita, na Roménia. A cidadela deve o seu nome a uma família nobre a Lázár de Szárhegy e foi construída com uma combinação dos estilos românico, gótico e renascentista. A parte mais antiga do edifício data de 1532, enquanto o resto foi adicionado entre 1631 a 1632. Referências Drăguț, Vasile. Dicționar enciclopedic de artă medievală românescă. București: Editura Științifică și Enciclopedică, 1976. Ionescu, Grigore. Arhitectura pe teritoriul României de-a lungul veacurilor. București: Editura Academiei, 1982. Ghidul Castelul Lazar din Lăzarea, Centrul de Creație - Lăzarea
Biserica „Sf. Nicolae” din Calafat

Biserica „Sf. Nicolae” din Calafat sau Catedrala Independenței este o biserică ortodoxă monument istoric din Calafat, România. Construcția bisericii a început între anii 1730-1740 sub forma unui bordei în pământ, numit în mod popular „Mahalaua din deal” din cauza incursiunilor otomane de peste Dunăre. Aceasta a fost construită inițial pentru marinari, care veneau să se roage la Sf. Ierarh Nicolae, patronul marinarilor. Galerie Referințe