NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Шорогарі

Шорогарі (рум. Șorogari) — село у повіті Ясси в Румунії. Входить до складу комуни Ароняну. Село розташоване на відстані 328 км на північ від Бухареста, 5 км на північ від Ясс. Населення За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 263 особи, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську. Примітки
Штубеју (Прахова)

Штубеју (рум. Ștubeiu) насеље је у Румунији у округу Прахова у општини Теишани. Oпштина се налази на надморској висини од 477 m. Становништво Према подацима из 2002. године у насељу је живело 573 становника, од којих су сви румунске националности. Референце Спољашње везе
Штубею

Штубею (рум. Ștubeiu) — село у повіті Прахова в Румунії. Входить до складу комуни Тейшань. Село розташоване на відстані 87 км на північ від Бухареста, 31 км на північ від Плоєшті, 57 км на південний схід від Брашова. Населення За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 573 особи, усі — румуни. Усі жителі села рідною мовою назвали румунську. Примітки
Nyerges-tető

A Nyerges-tető vagy Nyergestető (románul: Piatra Niergeș) egy 878 méter magas hágó Hargita megyében, Romániában, a Háromszéki-medencét és a Csíki-medencét összekötő átjáró a Csíki-havasok és a Torjai-hegység között. A Csíkkozmás és Kászonújfalu települések közötti vízválasztón helyezkedik el. Leginkább az 1848–49-es forradalom és szabadságharc egyik utolsó székelyföldi színhelyeként ismert. A hely tengerszint feletti magassága 878 vagy 895 méter. Története A hágó számtalan véres ütközet helyszíne volt a tatár és török beütésekkor, valamint a szabadságharc idején. 1848–1849 1849. augusztus 1-jén Gál Sándor tábornok Tuzson János alezredes vezetése alatt mintegy 1000 honvédjére bízta a szoros védelmét. A székelyek élet-halál harcot vívtak az Eduard Clam-Gallas osztrák tábornok vezette, 12 000 főt számláló osztrák és orosz csapatokból álló ellenséges hadsereg ellen. A székelyek hosszú ideig sikeresen kitartottak, azonban az orosz-osztrák sereg bekerítéssel fenyegette őket, így Tuzson feladta a hadállásokat és elvonult, majd megmaradt katonáival Gál Sándorhoz csatlakozott. Egyes legendák szerint Tuzsonnak mindössze 200 honvédje volt, és egy kászoni román pásztor vezette a hátukba az ellenséget, azonban ezt sem a történészek, sem Tuzson visszaemlékezései nem erősítik meg. Napjainkban A csata helyszínén emlékoszlop őrzi a csatában elesett székely hősök emlékét. Az emlékművet Poulini János csíkzsögödi kőfaragó mester készítette el ,,honleányok" adományának segítségével. A szobor avatása 1897 augusztusában volt, egy nagyszabású ünnepség keretén belül. Az eseményen jelen volt a kis székely sereg vezére, Tuzson János is. 1990 óta minden évben március 15-én népes hallgatóság jelenlétében emlékeznek meg a „Székelyföldi Thermopülé” hőseiről. Az emlékművel átellenben, az erdő szélén lévő területen, egy tömegsírba hantolták el akkor az ütközet áldozatait, akiknek emlékét többek közt számtalan kisebb-nagyobb fa- és vaskereszt, valamint számtalan kopjafa őrzi. Tágas parkoló, pihenő, tájékoztató táblák illetve egy Történelmi Kávéház is várja manapság az erre utazó kirándulókat.[1] Irodalom A maroknyi székely vitézségének állít emléket Kányádi Sándor költő a Nyergestető című versében is: Jegyzetek Források ↑ Nyerges kalauz: "A nyergestetői ütközet, 1849. augusztus 1" (magyar nyelven). Nyergesteto.hu. Miklós József: Csíki lexikon. Csíkszereda: Pro-Print Könyvkiadó. 2004. 107–108. o. ISBN 973-8468-19-1 További információk A Wikimédia Commons tartalmaz Nyerges-tető témájú kategóriát.
Pasul Cașin

Pasul Cașin sau Pasul Nyerges (maghiară Nyerges-hágó) este o trecătoare situată pe DN11B la 870 m altitudine, care face legătura dintre Depresiunea Cașin situată la nord de orașul Târgu Secuiesc și reședința comunei Cozmeni (valea Oltului) – situată pe DN12, ambele aflate în județul Harghita. Date geografice Trecătoarea este situată între Masivul Ciomatu – aflați la sud și Munții Ciucului – aflați la nord, pe culmea dintre dealul Ferteș (1051 m) - aflat la nord și Vârful Balaj (1074 m) aflat la sud, între satul Cașinu Nou aflat la est și Cozmeni aflat la vest. Cea mai apropiată cale ferată este magistrala situată pe valea Oltului. În apropiere spre nord se află Pasul Uz – (situat pe valea Uzului) și Pasul Turia, spre sud. Repere În trecătoare se află un cimitir și un monument comemorativ (cod LMI HR-III-m-B-13016), memento spre amintirea celor aproximativ 1000 de secui aflați sub conducerea maiorului János Tuzson, uciși aici pe 1 august 1849 în timpul Revoluției Pașoptiste în lupta cu armatele țariste și austro-ungare, numărând 12000 de soldați. Încercarea a încetini armatele imperiale ruse și pe austriecii conduși de generalul Clam Gallas a avut rostul de a permite replierea restului trupelor revoluționare ale generalului Sándor Gál. După unele descrieri, armata secuiască număra numai 200 de soldați, și au fost încercuiți numai pentru că un trădător a arătat atacatorilor un drum în munți prin valea pârâului Ügrös. Aceste afirmații nu sunt confirmate nici de istorici, nici de jurnalul maiorului Tuzson. Monumentul propriuzis, este un obelisc de 5,4 m înălțime – operă a pietrarului și sculptorului italian Poulini, stabilit în Jigodin. Ridicarea sa s-a făcut în 1897 cu bani donați de tineri originari din Cașin, din inițiativa unor membri ai comunității de secui din București. Deasupra gropii comune situată în apropiere – peste drum la 100 m, peste 100 de stâlpi funerari din lemn sculptat, înfrumusețează memorialul. Aici se organizează în data de 15 martie a fiecărui an, diverse acțiuni prilejuite de Ziua Maghiarilor de Pretudindeni. Pasul este un punct de reper, în traseul Turului ciclist al Ținutului Secuiesc. Obiective turistice de interes situate în apropiere Băile Tușnad Muntele Ciomatu (Lacul Sfânta Ana, Tinovul Mohoș) Muntele Puturosu (Peștera Puturoasă, Grota cu Alaun, Grota Ucigașă, Cimitirul Păsărilor, Tinovul Bufnitor) Băile Bálványos Referințe Bibliografie Atlas rutier România, Furtună Constantin, Ed. All, 2010, ISBN 978-973-724-101-6
Динамо (стадион, Букурещ)

„Динамо“ е многофункционален стадион в Букурещ, Румъния. Използва се главно за футболни мачове и е дом на „Динамо“ (Букурещ). История Стадионът е построен през 1952 г. През 2001 г. са добавен прожектори, а през 2006 г. започва обновяване, което включва разширяване на ВИП ложата и увеличаване на капацитета на Трибуна 2. Поради недостатъчно средства обаче реконструкцията още не е приключила. Има планове за построяване на нова арена, но заради административни пречки проектът върви много бавно. Сега са добавени нови седалки и табло. Много важни мачове са провеждани тук, включително „Динамо“ – „Евертън“ и „Динамо“ - Байер (Леверкузен).
Dinamo-Stadion (Bukarest)

Das Dinamo-Stadion (rumänisch Stadionul Dinamo) war ein Fußballstadion mit Leichtathletikanlage in der rumänischen Hauptstadt Bukarest. Es war seit der Eröffnung die Heimspielstätte des Fußballvereins Dinamo Bukarest. Gegenwärtig nutzt der Club das 2021 eröffnete Stadionul Arcul de Triumf. Geschichte Das Stadion wurde am 14. Oktober 1951 eröffnet. Im ersten Spiel standen sich Dinamo und Locomotiva Timişoara gegenüber. Dinamo setzte sich im Eröffnungsspiel mit 1:0 gegen Locomotiva durch. Das weitläufige, unüberdachte Stadionrund bot 15.300 Zuschauern einen Platz. Die Flutlichtanlage auf vier hohen Stahlmasten hatte eine Beleuchtungsstärke von 1400 Lux. Nach einer Renovierung (Drainage-System etc.) 2002 war das Stadion wieder voll nutzbar, nachdem zuvor an regnerischen Tagen die Veranstaltungen teilweise abgesagt werden mussten. Zuvor wurde 2001 die Flutlichtanlage erneuert. 2008 erhielt das Stadion eine neue Bestuhlung. Neubaupläne Der Abriss des alten Dinamo-Stadions begann im Frühjahr 2026. Ein neues Rugby- und Fußballstadion der UEFA-Kategorie 4 mit 25.059 Sitzplätzen („Arena Dinamo“) soll auf demselben Grundstück errichtet werden. Zur Feier des 75. Vereinsjubiläums am 16. Mai 2023 wurden entsprechende Pläne und Bilder vorgestellt. Das Projekt umfasst neben dem Stadion ein Museum, ein Amphitheater, ein Hotel, ein Restaurant und einen Hubschrauberlandeplatz. Im März 2024 erhielt der Club die Genehmigung von Ministerpräsident Marcel Ciolacu und der Regierung zum Bau der neuen Anlage. Auf einer Fläche von 66.716 m² entstehen neben dem Stadion auf dem Mehrzweckkomplex auch Räume für Boxen, Gewichtheben, Judo, Ringen, Turnen und Fechten. Zunächst wurde mit 33.000 Zuschauerplätzen geplant. Die geschätzten Kosten liegen bei 854,573 Mio. rumänische Leu (rund 172 Mio. Euro), die zum Großteil vom rumänischen Staat gezahlt werden. Die Bauzeit ist auf 25 Monate angesetzt. Galerie Weblinks stadiumdb.com: Noul stadion Dinamo (englisch) europlan-online.de: Stadionul Dinamo – București (Bucharest) stadionwelt.de: Bildergalerie stadiumdb.com: Stadionul Dinamo (Stadionul Stefan cel Mare) (englisch) Einzelnachweise
Dinamo Stadium (1951)

The Dinamo Stadium is a multi-purpose stadium in Bucharest, Romania. It is used mostly for football matches and was the home ground of Dinamo București since its inception and until 2022, when the stadium didn't receive the license to host matches from Liga I and Liga II. History The stadium was built in 1951. First match played here was Dinamo – Locomotiva Timișoara 1–0, on 14 October 1951. In 2001, floodlights were added, and in 2006 a major renovation of the stadium began, enlarging the VIP section, and raising the capacity of the Tribune 2 stand. However, due to lack of funding the renovation has still not been completed. There are now plans to build a new arena, but administrative problems make progress very slow-going. New seats and a new scoreboard were added. Many important matches were held here including Dinamo against Everton and Bayer Leverkusen. In April 2001, as the ground was broken during the work for the stadium's first renovation, a Second World War shell was discovered and extracted from a pit 20 meters away from the stands. Romania national football team The following national team matches were held in the stadium: Gallery See also List of football stadiums in Romania References
Stadionul Dinamo

El Stadionul Dinamo es un estadio multiusos de la ciudad de Bucarest, Rumania. El estadio tiene una capacidad para 15.300 espectadores, fue inaugurado en 1951​ y sirve, principalmente, para la práctica del fútbol. En el estadio disputa sus partidos como local el FC Dinamo Bucureşti. El partido de inauguración enfrentó al Dinamo y al Locomotiva Timisoara.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Rumanía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Stadionul Dinamo. Sitio web oficial Archivado el 12 de abril de 2011 en Wayback Machine.
Stade Dinamo (Bucarest)

Le Stadionul Dinamo est un stade situé à Bucarest, en Roumanie. Histoire Voir aussi Articles connexes FC Dinamo Bucarest Liens externes (ro) Site officiel du FC Dinamo Bucarest Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du rugby à XV Portail de l’athlétisme Portail de Bucarest
Stadio Dinamo (Bucarest)

Lo Stadionul Dinamo è uno stadio di Bucarest, sito nella Şoşeaua Ştefan cel Mare n° 7/9, ed è utilizzato sin dalla fondazione dalla squadra di calcio della Dinamo Bucarest. Storia e descrizione Lo stadio contiene 15.300 spettatori ed è stato inaugurato nel 1951. Dal 2006 sono iniziati dei lavori di ristrutturazione per la costruzione di una nuova ala nel settore della tribuna d'onore, ma a causa della carenza di fondi, le opere non sono state ancora ultimate. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadionul Dinamo Collegamenti esterni (EN) Stadio Dinamo, su Structurae.
Dinamostadion (Boekarest)

Het Dinamostadion (ook wel Ștefan cel Mare-stadion of kortweg Ștefan cel Mare genoemd) is een multifunctioneel stadion in de Roemeense stad Boekarest. Het wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden en is de thuisbasis van Dinamo Boekarest. Het stadion, dat werd gebouwd in 1956, biedt plaats aan 15.600 personen. In 2006 werd begonnen met de renovatie van het stadion met een de bouw van nieuwe vleugel aan het vip-gedeelte en de uitbreiding van het aantal staanplaatsen. Door een gebrek aan financiering is de renovatie nooit voltooid.
Stadion Dinamo w Bukareszcie

Stadion Dinamo (rum. Stadionul Dinamo) – jest macierzystym stadionem klubu FC Dinamo Bukareszt. Inauguracja obiektu odbyła się 14 października 1951 roku. Pojemność stadionu wynosi 15 300 miejsc. Obiekt posiada także oświetlenie o natężeniu 1400 lx. Przypisy Linki zewnętrzne Galeria stadionu w serwisie Stadiony.net (pol.)
Estádio Dínamo de Bucareste

O Estádio Dínamo de Bucareste (Em romeno: Stadionul Dinamo) é um estádio multiúso localizado em Bucareste, na Romênia. Inaugurado em 1952, tem capacidade para 15.138 torcedores. É a casa do FC Dinamo Bucureşti. Ligações Externas Worldstadiums.com (em inglês) Google Maps - Foto por Satélite
Stadionul Dinamo (1951)

Stadionul Dinamo, numit și Stadionul Ștefan cel Mare, a fost un stadion multifuncțional din Sectorul 2, București, România. Arena, folosită în principal pentru meciuri de fotbal, a fost ultima oară gazda echipei CS Dinamo București. Anterior, a fost stadionul echipei FC Dinamo București de la înființare și până în 2022, când stadionul nu a mai primit licența pentru a găzdui meciuri de SuperLigă. În luna ianuarie 2026 a început demolarea acestuia, urmând să fie înlocuit cu o nouă arenă. Stadionul a fost inaugurat la 14 octombrie 1951, primul meci susținut aici de Dinamo fiind împotriva echipei Locomotiva Timișoara, câștigat de Dinamo cu 1-0. Arena Dinamo avea în dotare pistă de atletism și instalație de nocturnă, iar capacitatea tribunelor era de 15.032 de locuri. Ultima renovare de care a beneficiat a avut loc în anul 2007. Pe acest stadion, echipa de fotbal Dinamo București a câștigat 18 titluri de campioană a României. Tot aici, echipa națională a României a disputat două meciuri, ambele fiind partide amicale: 1-1 cu Japonia la 11 octombrie 2003 și 2-1 cu Georgia la 19 noiembrie 2008. Ultimul meci disputat de FC Dinamo în „Groapă” a fost returul barajului de promovare/menținere împotriva Universității Cluj pe 29 mai 2022. Acel duel s-a terminat la egalitate, scor 1-1, dar ardelenii au promovat grație succesului din tur, scor 2-0. Dinamo a retrogradat astfel în Liga a II-a pentru prima oară în istoria de 74 de ani a clubului. Încă de la mijlocul anilor 2010, fanii au cerut modernizarea stadionului care era deja învechit. Au existat mai multe propuneri de proiect, însă niciunul nu s-a concretizat. În martie 2025, CNI a aprobat demolarea și construirea unui nou stadion de 25.000 de locuri. În aprilie 2025 a fost semnat contractul pentru construcția noului stadion, iar Compania Națională de Investiții a transmis termenele contractuale pentru demolarea și reconstruirea noului stadion. Lucrările de demolare au început pe 19 ianuarie 2026, termenul de finalizare a lucrărilor la noua arenă fiind de 36 de luni. Meciurile echipei naționale de fotbal a României Următoarele meciuri ale echipei naționale s-au desfășurat pe acest stadion: Galerie foto Note Vezi și Stadioane de fotbal din România Legături externe Materiale media legate de Stadionul Dinamo la Wikimedia Commons Localizare pe hartă
Динамо (стадион, Бухарест)

«Динамо» (рум. Stadionul Dinamo) — стадион в Бухаресте, домашняя арена одноимённого футбольного клуба. Стадион был построен в 1952 году. Выступающее на нём «Динамо» стало одним из самых титулованных клубов страны и добилось определённых успехов в еврокубках (полуфиналы в Кубке чемпионов и Кубке УЕФА). Тем не менее инфраструктура была развита слабо. Прожекторы были установлены лишь в 2001 году, а реконструкция помещений и трибун с полной установкой сидений, начатая в 2006—2007 годах, до сих пор не завершена и вместимость стадиона составляет 15300 зрителей. В августе 2009 года The Times включил стадион в Top 10 футбольных стадионов, хотя в рейтинге УЕФА стадиону присвоено лишь две «звезды». Примечания
Стадион Динамо Букурешт

Стадион Динамо Букурешт (рум. Stadionul Dinamo Bucureşti) је вишенаменски стадион у Букурешту, Румунија. Тренутно се највише користи за фудбалске утакмице, а домаћи терен је за Динамо Букурешт. Историја Стадион је изграђен 1952. Године 2001. инсталирани су рефлектори, а 2006. било је велико реновирање стадиона, проширен је ВИП део, Трибина 2, додата нова седишта, као и нови семафор. Међутим, због недостатка средстава, реновирање је завршено тек 2007. Енглеске дневне новине „The Times“, у августу 2009, уврстио је овај стадион међу десет најлепших на свету. Види још ФК Динамо Букурешт Референце Спољашње везе
Динамо (стадіон, Бухарест)

Стадіон «Динамо» (рум. Stadionul Dinamo) — багатофункціональний стадіон у місті Бухарест, Румунія, домашня арена футбольного клуба «Динамо» (Бухарест). Історія Стадіон побудований 1951 року. Перший матч на ньому відбувся 14 жовтня 1951 року: «Динамо» — «Локомотив» (Тімішоара) — 1:0. Арена також відома під назвою «Штефан чел Маре Гроапа». 2001 року обладнаний системою освітлення. У 2006-2007 роках здійснено перший етап капітальної реконструкції, у результаті якої потужність арени розширено до 15 032 глядачів та встановлено нове інформаційне табло. Однак через проблеми з фінансуванням подальша черга реконструкції була призупинена на невизначений термін. Також планується спорудження нового стадіону, проєкт якого на стадії довготривалої розробки. У квітні 2001 року під час робіт з першої реконструкції стадіону було виявлено та витягнуто з ями за 20 метрів від трибун снаряд часів Другої світової війни. Тут було проведено багато важливих матчів, зокрема, «Динамо» проти «Евертона» та леверкузенського «Байєра». Галерея Примітки Посилання Stadioane Liga 1 8. Stadionul «Dinamo», Bucuresti — Dinamo Bucuresti [Архівовано 13 травня 2017 у Wayback Machine.] (рум.) Stadionul Dinamo на footballtripper.com [Архівовано 10 липня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Фотогалерея [Архівовано 6 червня 2013 у Wayback Machine.] (нім.)
Верахим

„Верахим“ е завод в Гюргево, Румъния, открит през есента на 1981 г. Започва да замърсява въздуха в района на Русе с хлор, тетрахлорметан, перхлоретилен, епихлорхидрин и други опасни за човешкото здраве и живот компоненти. Пределно допустимите за организма концентрации на хлор и хлорни продукти са превишавани до 10 – 12 пъти, а на минерални киселини до 24 пъти. Всичко това води до увеличаване на болните в града 18 пъти повече отпреди това. Смъртността при русенските деца е 2 пъти по-висока от средната за България, нараства броят на родените с недъзи. По повод обгазяванията от есента на 1987 г., започват демонстрации на русенски майки, които през месец февруари следващата година добиват характер на масов общоградски протест. В София, с участието на видни интелектуалци, е учреден Комитетът за екологична защита на Русе, който става първата неформална организация в страната, стояща извън контрола на властите. По-късно негов наследник е сдружението „Екогласност“, а след 10 ноември 1989 г. се разширява и с други организации е създаден опозиционният Съюз на демократичните сили, за чийто пръв председател е избран бъдещият президент Желю Желев. Така русенската екологична драма активизира и организира интелигенцията в борбата за демократични обществени промени. Площадка № 1, където се е произвеждал чист хлор, е спряна от експлоатация още в началото на 1988 г., като продължават да работят инсталациите за епихлорхидрин и за вулкацити на площадка № 2. Обгазяванията на Русе продължават до 1991 г., когато заводът окончателно е спрян от експлоатация. Източници Външни препратки Как Живков остави Чаушеску да трови Русе Дишай човече 20 години по-късно
Verachim

Verachim (fost Combinatul Chimic Giurgiu) a fost un combinat chimic din România. A intrat în administrarea specială a APAPS din luna mai 2002. În septembrie 2003 a fost anunțată lichidarea societății, datorită acumulărilor de datorii. La momentul respectiv compania mai avea 100 de angajați. În anii 1980, orașul Ruse, din Bulgaria, situat în apropiere de Giurgiu, pe celălalt mal al Dunării, era supus unor adevărate atacuri cu gaze din partea Combinatului Chimic Giurgiu. Ca rezultat al migrației „ecologice”, în decurs de patru ani, populația orașului a scăzut cu peste 10.000. Drama orașului Ruse, dar și cea a orașului românesc Giurgiu, a început în anul 1982, când intra în funcțiune platforma numărul unu pentru producția de clor a combinatului. În acel an erau înregistrate 28 de cazuri în care concentrația de clor din atmosferă era de 20 de ori mai mare decât limita maximă. Un alt caz similar de poluare transfrontalieră a fost cel al Donau Chem Turnu Măgurele, care polua orașul Nicopole, tot din Bulgaria, acesta fiind și singurul oraș din această țară în care toți locuitorii aveau măști de gaze. Note
St. Elijah–Colței Inn Church

The St. Elijah–Colței Inn Church (Romanian: Biserica Sfântul Ilie–Hanul Colței) is a Romanian Orthodox church located at 18 Doamnei Street in the Lipscani quarter of Bucharest, Romania. It is dedicated to the Prophet Elijah. Reportedly, around 1725–1730, Clucer Radu Colțea built a wooden church on land that passed to the Colței Inn after 1745. In 1841, inn manager Lazăr Kalenderoglu demolished the church and built the present one a short distance away; both had as their patron Elijah, the protector of travelers by land. In 1954, the Bucharest Archdiocese renovated the church and handed it over to the local Bulgarian community. The grant was formalized that October during a re-sanctification ceremony involving Romanian Patriarch Justinian, his Bulgarian counterpart Cyril and a large number of priests from both countries. In 2009, as part of an effort to reclaim properties lost under the communist regime, the Romanian Church reclaimed the building, which underwent restoration and consolidation in 2012-2015. Located at the end of a yard, the basilica-shaped church measures 22.5 meters long by 13 meters wide. It has three naves, the central one being longer than the others, with its semicircular altar apse. The small octagonal bell tower on the western facade is covered in tin, with a pyramidal roof. Entrance is through a small vestibule with a pediment featuring a three-lobed arch resting on simple columns and corner pilasters. The long ceiling of the main nave is flat, while the lateral naves have curved ceilings each resting on three columns. A round window above the entrance lights the wooden choir area. The facades are decorated with neoclassical touches: pilasters support an architrave and cornice slightly in profile. The western facade has a trapezoidal pediment merging into the base of the dome. The sides have two rows of buttresses that sustain pressure from the ceiling arches. The interior is painted in fresco, while the entrance is flanked by icons in niches of Saints Peter and Paul. The church is listed as a historic monument by Romania's Ministry of Culture and Religious Affairs, as is the late-19th century parish house. Notes References Lucia Stoica and Neculai Ionescu-Ghinea, Enciclopedia lăcașurilor de cult din București, vol. I. Bucharest: Editura Universalia, 2005, ISBN 973-7722-12-4 External links Official website
Cantacuzino Palads (Florești)

Cantacuzino Palads (rumænsk: Palatul Cantacuzino), også kaldet "Lille Trianon" (rumænsk: Micul Trianon), blev opført 1911 i Florești i județul Prahova af Prins Gheorghe Cantacuzino til hans niece, Alice, datter til hans tredje søn, Mihail Cantacuzino. Slottet opførtes af franske håndværkere, i fransk eklektisk stil domineret af rokoko og nyklassicisme, efter et projekt af arkitekten Ion Berindey, som for prinsen også designede slottet på Calea Victoriei 141, kendt som Cantacuzino Palads i Bukarest, som i dag rummer George Enescu Nationalmuseum. Projektets arkitekt Ion Berindey inspireredes af Lille Trianons arkitektur, en bygning der ligger i Versailles Slottets have i Frankrig. Kildehenvisninger Eksterne henvisninger Artikel om Lille Trianon Arkiveret 22. januar 2022 hos Wayback Machine (rumænsk)
Temesvári irgalmasrendi templom

A temesvári irgalmasrendi templom műemlék épület Romániában, Temes megyében. A romániai műemlékek jegyzékében a TM-II-m-A-06164.01 sorszámon szerepel. Története Leírása Források "Lista monumentelor istorice: Județul Timiș" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..