NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Circul de Stat din București

Circul de Stat este o clădire din București, Sector 2, sediul Circului Globus, construită în 1960–1961 după planurile arhitecților Nicolae Porumbescu, Nicolae Pruncu, Constantin Rulea. Clădirea este rezultatul conceptului de culturalizare a cartierelor muncitorești și de creare a unor spații recreative, adoptat de regimul socialist din România. Circul de stat a fost declarat monument istoric, cu codul B-II-m-A-20964, în anul 2010. Descriere Circul de Stat este un ansamblu format din sala de spectacole și câteva corpuri anexe ce aparțin de acesta. Sala de spectacole este construită în așa fel încât să domine întregul ansamblu din punct de vedere al amplasării în plan și al formei. Amfiteatrul este acoperit cu o cupolă din beton armat, sub forma unei pânze ondulate, imprimând construcției o linie unitară și ușoară. Cupola se sprijină pe niște stâlpi zvelți, între acești stâlpi fiind amplasați pereți din sticlă care închid foaierul inelar al construcției, oferind o transparență întregii construcții. Comunicarea cu corpurile anexe, sala de repetiții si cabinele artiștilor se realizează prin intermediul unor travee, arhitectural fiind niște volume largi cu forme neregulate, marginea superioară a acestora fiind situată sub punctul de origine a bolții. Deasupra intrării artiștilor în arenă este amplasată o platformă pe care este așezată orchestra. Pe cupola amplasată deasupra scenei circulare sunt amplasate diferite instalații folosite de artiștii „zburători”. Sala de spectacole are o formă concentrică și este realizată în așa fel încât toată atenția este îndreptată spre arena circulară în care evoluează artiștii. Arena are diametrul de 13 m și este prevăzută cu diverse utilaje mecanice care fac posibilă reamenajarea acesteia. Datorită angrenajelor folosite, arena permite intrarea animalelor și din subsol. Construcția clădirii permite accesul publicului prin 8 puncte de acces, 6 superioare și 2 inferioare, toate comunicând cu garderoba și foaierul circului. Vezi și Parcul Circului de Stat Note Bibliografie Florian Georgescu, Paul Cernovodeanu, Alexandru Cebuc, Monumente din București. București: Meridiane, 1966; Mariana Celac, Octavian Carabela, Marcu Marcu-Lapadat, București: arhitectură și modernitate un ghid adnotat. Simetria, 2005. Legături externe circulmetropolitan.ro Istoria inundată, 20 februarie 2005, Catalina Iancu, Jurnalul Național Globus se dezvoltă, 20 februarie 2005, Adriana Paduraru, Jurnalul Național Pierduți în deșert, 20 februarie 2005, Catalina Iancu, Jurnalul Național Program cultural inițiat de Ordinul Arhitecților din România: 5+5 Clădiri pentru patrimoniul cultural național 1950-1977[nefuncțională]
Бухарестский государственный цирк

Бухарестский государственный цирк (рум. Circul de Stat din București) — здание в Бухаресте, в котором располагается «Цирк Глобус». Цирк построен в 1960—1961 по планам архитекторов Николая Порумбеску, Николая Прунку и Константина Руля. Здание является результатом концепции поддержки культуры кварталов рабочих и создания рекреационных пространств, принятых социалистическим режимом в Румынии. В 2010 году цирк был объявлен Министерством культуры Румынии историческим памятником (код B-II-m-A-20964). В здании цирка размещен «Цирк Глобус». В здании цирка ежегодно проводятся соревнования по снукеру. Ссылки Сайт цирка «Глобус» Архивная копия от 14 октября 2019 на Wayback Machine (англ.)
Nagydisznódi erődtemplom

A nagydisznódi erődtemplom műemlékké nyilvánított épület Romániában, Szeben megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az SB-II-a-A-12355 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források Evangelische Kirchengemeinde A.B. Heltau. www.evang.ro. Evangelische Kirche A.B. in Rumänien (Hozzáférés: 2015. október 5.) Léstyán Ferenc: Megszentelt kövek: A középkori erdélyi püspökség templomai I–II. 2. bőv. kiadás. Gyulafehérvár: Római Katolikus Érsekség. 2000. ISBN 973-9203-56-6 Lăcașuri de cult din România. www.cimec.ro. Institutul Național al Patrimoniului (Hozzáférés: 2015. szeptember 20.) "Lista monumentelor istorice: Județul Sibiu" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..
Szent Mihály-templom (Kisdisznód)

A kisdisznódi Szent Mihály-templom műemlékké nyilvánított épület Romániában, Szeben megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az SB-II-m-B-12358 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források Evangelische Kirchengemeinde A.B. Michelsberg. www.evang.ro. Evangelische Kirche A.B. in Rumänien (Hozzáférés: 2015. október 10.) Lăcașuri de cult din România. www.cimec.ro. Institutul Național al Patrimoniului (Hozzáférés: 2015. szeptember 20.) Léstyán Ferenc: Megszentelt kövek: A középkori erdélyi püspökség templomai I–II. 2. bőv. kiadás. Gyulafehérvár: Római Katolikus Érsekség. 2000. ISBN 973-9203-56-6 "Lista monumentelor istorice: Județul Sibiu" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..
Hotel Cișmigiu

Hotel Cișmigiu, numit inițial Palace Hotel, este o clădire construită în 1912, situată în București, sector 5, pe bulevardul Regina Elisabeta la nr. 38 (la intersecția cu strada Ion Brezoianu). Clădirea este declarată monument istoric, având codul B-II-m-B-19203. Arhitectul clădirii a fost Arghir Culina, iar structura de rezistență a fost concepută de inginerul Nicolae Nacu Pissiota. Hotelul avea 200 de camere, fiind considerat hotel de categoria a doua, având și camere cu patru paturi. Familia Pissiota a deținut hotelul până în 1948, când a fost naționalizat de regimul comunist. Cu această ocazie, i-a fost schimbat numele în Hotel Cișmigiu, nume provenit de la Parcul Cișmigiu, situat în apropiere. La intrarea în hotel era situată berăria Gambrinus, însă este vorba de altă berărie decât cea deschisă de Ion Luca Caragiale în 1901, aceea fiind situată pe strada Ion Câmpineanu, vizavi de Teatrul Național. În perioada comunistă, hotelul a fost neglijat de către autorități, degradându-se treptat. După anul 1990, clădirea a fost transformată în cămin pentru studenții Academiei de Teatru și Film. În această perioadă o tânără studentă basarabeancă, Neli Bejan, și-a pierdut viața căzând de la etajul al doilea în casa liftului. Tragedia l-a inspirat pe actorul Cristi Iacob să scrie câteva versuri despre clădirea cu aspect sinistru în care locuiau studenții, versuri care au fost cântate mai apoi de către formația Vama Veche, pe linia melodică a piesei Hotel California a formației Eagles. În anul 1995, clădirea a fost închisă, interiorul fiind într-o stare avansată de deteriorare. În anul 2005, firma spaniolă Hercesa a cumpărat Hotelul Cișmigiu, cu intenția de a îl restaura și de a îl transforma într-un apart-hotel de lux de patru stele, având 67 de apartamente dintre care 7 apartamente de tip duplex, situate la ultimul etaj. Până la jumătatea anului 2009, lucrările nu începuseră încă, dar au fost demarate la sfârșitul anului 2009. După o lungă renovare, hotelul Cișmigiu a fost redeschis în anul 2012 și este clasificat la 4 stele. Vezi și Institutul Cervantes, al cărui sediu din București se află din 2012 în clădire. Grupul Humanitas deține o librărie la parterul clădirii. Note Legături externe Materiale media legate de Hotel Cișmigiu la Wikimedia Commons Website Official http://www.tpu.ro/hobbys-pets/hello-vreau-si-eu-legenda-hotelului-cismigiu-merci/ https://mariusiancu.wordpress.com/tag/hotel-cismigiu/ https://makeupbymaia.wordpress.com/tag/hotel-cismigiu/ http://www.realitatea.net/locuri-bantuite-din-bucuresti-povestile-care-te-vor-inspaimanta_1003497.html Arhivat în 21 octombrie 2013, la Wayback Machine. http://www.turismistoric.ro/2012/09/atentie-iata-cele-mai-bantuite-locuri-din-bucuresti/ Arhivat în 11 aprilie 2015, la Wayback Machine.
Miklóstelki erődtemplom

A miklóstelki erődtemplom műemlékké nyilvánított épület Romániában, Maros megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az MS-II-a-A-15631 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források Lăcașuri de cult din România. www.cimec.ro. Institutul Național al Patrimoniului (Hozzáférés: 2015. szeptember 20.) "Lista monumentelor istorice: Județul Mureș" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..
Egyesülés Múzeuma

A gyulafehérvári Egyesülés Múzeuma műemlék Romániában, Fehér megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az AB-II-m-A-00126 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források "Lista monumentelor istorice: Județul Alba" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..
Clădirea „Babilon”

Clădirea „Babilon” este un monument istoric aflat pe teritoriul municipiului Alba Iulia. Clădirea are plan în U, cu subsol, trei niveluri și acoperiș în patru ape. Fațada principală, cu decorație clasicizantă și elemente istoriciste, are două rezalite laterale pronunțate care subliniază prezența aripilor scurte ale clădirii și un rezalit median care conține intrarea principală, precedată de un portic. Elementele care subliniază valoarea arhitecturală a fațadei sunt: modul de tratare al ferestrelor, care diferă de la un nivel la altul (la parter ferestre semicirculare, cu ancadramente cu bosaje în alternanță, la etajul întâi ferestre în arc de cerc, cu montanți-baluștri aplatizați și cornișe în arc de cerc, iar la etajul doi ferestre dreptunghiulare, cu ancadramente parțiale) și porticul, cu pilaștri pătrați, inelați pe care sprijină arcade semicirculare; porticul este surmontat de o tribună. Acoperișul, cu pantă mică, este subliniat de o cornișă cu multiple profile, pe friză de arcaturi. Rezalitele sunt marcate, la nivelul acoperișului, de metereze, iar colțurile de turnulețe în consolă. Aticul, care marchează rezalitul median nu mai păstrează decorația originară. Decorația fațadelor laterale este similară celei a fațadei principale. Fosta clădire "Babilon" („Pavilionul nr. 1” sau „Pavilionul Ofițerilor”), a fost construit între 1851-1853 pentru a adăposti familiile ofițerilor din garnizoana Cetății. Deoarece ofițerii, implicit familiile acestora, proveneau din toate colțurile Imperiului Austriac, clădirea a căpătat porecla de „Babilon”. După 1968 clădirea a fost restaurată, iar interiorul remodelat, pentru a adăposti Muzeul Unirii. Note Galerie
Cantemir Vodă National College

The Cantemir Vodă National College (Romanian: Colegiul Național Cantemir Vodă) is a high school located at 60 Viitorului Street Bucharest, Romania. It was founded on October 27, 1868. At the 2024 evaluation of Romanian secondary schools, it came in 13th place, with a score of 9.41/10. The school building is listed as a historic monument by Romania's Ministry of Culture and Religious Affairs. Notable alumni Petre Antonescu Ștefan Bănică Sr. Radu Boroianu Nicolae Brânduș George Călinescu Anda Călugăreanu Mircea Cărtărescu Vladimir Colin Mihai Constantin Ion G. Duca Emil Hossu George Iacobescu Haralamb Lecca Ștefan Luchian Alexandru Mironescu Șerban Papacostea Cincinat Pavelescu Lucian Pintilie Vlad Rădescu Șerban Rădulescu-Zoner Henri H. Stahl Răzvan Theodorescu Mihai Zamfir George Mihail Zamfirescu Notable teachers Nicolae Bănescu Dan Barbilian Gheorghe Bogdan-Duică Charles Drouhet Constantin Giurescu Traian Lalescu Vasile Păun Horia Stamatu I. E. Torouțiu External links Official site LinkedIn Notes
Samuel-von-Brukenthal-Gymnasium

Das Samuel-von-Brukenthal-Gymnasium (rumänisch: Colegiul Național „Samuel von Brukenthal“ din Sibiu) ist ein deutschsprachiges Gymnasium in Hermannstadt. Die Schule wurde 1380 zum ersten Mal urkundlich erwähnt. Damit ist sie die älteste deutschsprachige Schule in Rumänien. Im Jahre 1921 erhielt die Schule zur Erinnerung an den Freiherrn Samuel von Brukenthal, der zwischen 1777 und 1787 Gouverneur des Fürstentums Siebenbürgen war, ihren heutigen Namen. Bis 1990 war das Gymnasium eine Schule für die deutsche Minderheit in Rumänien. Obwohl nach 1990 viele Rumäniendeutsche nach Deutschland auswanderten, wird im Lyzeum (Jahrgangsstufe 9–12) und Gymnasium (Jahrgangsstufe 5–8) weiter in deutscher Sprache unterrichtet. Der Großteil der Schüler stammt mittlerweile aus rumänischsprachigen Familien. Die heutigen Schulgebäude wurden zwischen den Jahren 1779 und 1781 errichtet. Ein Schüleraustausch wird u. a. zusammen mit der Carl-Maria-von-Weber-Schule in Eutin organisiert und durchgeführt. Persönlichkeiten Ehemalige Schüler Johannes Lutsch (1607–1661), Politiker, Graf der sächsischen Ständenation in Siebenbürgen Johann Friedrich von Rosenfeld (1739–1809), siebenbürgischer Verwaltungsbeamter Jakob Aurelius Müller (1741–1806), siebenbürgischer Bischof Michael Hißmann (1752–1784), Philosoph und Hochschullehrer Johann Georg Wenrich (1787–1847), evangelischer Theologe und Hochschullehrer Stephan Ludwig Roth (1796–1849), Pfarrer, Schriftsteller und Politiker Karl Ludwig von Rosenfeld (1804–1869), siebenbürgisch-österreichischer Staatsmann Friedrich Krasser (1818–1893), Schriftsteller und Arzt Emil Sigerus (1854–1947), Volkskundler und Stadthistoriker Arthur Arz von Straußenburg (1857–1935), Generalstabschef der k.u.k. Armee Gustav Gräser (1879–1958), Künstler und Aussteiger Friedrich Müller-Langenthal (1884–1969), Theologe und Historiker Karl Kurt Klein (1897–1971), Journalist, Theologe und Historiker Gustav Gündisch (1907–1996), Historiker und Archivar Wolf von Aichelburg (1912–1994), Dichter, Schriftsteller und Komponist Roland Phleps (1924–2020), Bildhauer, Neurologe und Psychiater Irmgard Sedler (* 1951), Volkskundlerin, Sachbuchautorin und Museumsleiterin Klaus Johannis (* 1959), Politiker und Präsident Rumäniens Bernd Fabritius (* 1965), Politiker (CSU) Lehrer Johann Seivert (1735–1785), Collaborator und Konrektor der Schule Jakob Aurelius Müller (1741–1806), ab 1767 Lehrer, 1776–1785 Rektor der Schule Johann Georg Wenrich (1787–1847), evangelischer Theologe und Hochschullehrer Johann Michaelis (1813–1877), Pädagoge und lutherischer Pfarrer Weblinks Offizielle Website Einzelnachweise
Samuel von Brukenthal National College

Samuel von Brukenthal National College (German: Samuel-von-Brukenthal-Gymnasium, Romanian: Colegiul Național "Samuel von Brukenthal", Hungarian: Samuel von Brukenthal Főgimnázium) is a German-language high school founded in Nagyszeben, Transylvania, Kingdom of Hungary, today in Sibiu (German: Hermannstadt), Sibiu County, Romania, located at 5 Albert Huet Square. The school is named after baron Samuel von Brukenthal, governor of the Grand Principality of Transylvania between 6 July 1774 and 9 January 1787. The earliest record of the school is from 1380, making it the oldest German-language school on the territory of present-day Romania. The current school building was built between 1779 and 1786 on the site of an earlier school, and is classified as a historical monument with LMI code SB-II-m-A-12082. Notable alumni Septimiu Albini (1861–1919), journalist and political activist Romulus Cândea (1886–1973), ecclesiastical historian Dimitrie Comșa (1846–1931), agronomist and political activist Arthur Coulin (1869–1912), painter and art critic Bernd Fabritius (born 1965), German politician Klaus Johannis, President of Romania Karl Kurt Klein (1897–1971), theologian and writer Friedrich Müller-Langenthal (1884–1969), historian and theologian Rubin Patiția (1841–1918), lawyer and political activist Daniil Popovici-Barcianu (1847–1903), teacher, naturalist, and political activist Arthur Arz von Straußenburg (1857–1935), Chief of the General Staff of the Austro-Hungarian Army Viorel Tilea (1896–1972), diplomat External links Official website
Collège national Samuel von Brukenthal

Le Collège national Samuel von Brukenthal (en allemand : Samuel-von-Brukenthal-Gymnasium, en roumain : Colegiul Național „Samuel von Brukenthal”, en hongrois : Samuel von Brukenthal Főgimnázium) est un lycée de langue allemande fondé dans l'ancienne Nagyszeben, en Transylvanie, Royaume de Hongrie (aujourd'hui Sibiu (en allemand : Hermannstadt), en Roumanie). L'école porte le nom de Samuel von Brukenthal, gouverneur de la Grande Principauté de Transylvanie entre le 6 juillet 1774 et le 9 janvier 1787. La première mention de l'école date de 1380, ce qui en fait la plus ancienne école de langue allemande de Roumanie. Le bâtiment scolaire actuel a été construit entre 1779 et 1786 sur le site d'une école antérieure et est classé monument historique. Liens externes Site officiel Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Roumanie Portail de l’éducation
Samuel von Brukenthal Főgimnázium

A nagyszebeni Samuel von Brukenthal Főgimnázium a város német tannyelvű középiskolája. Az iskola első írásos említése 1380-ból maradt fenn. Az 1779-ben épült jelenlegi épület Románia műemlékeinek jegyzékében az SB-II-m-A-12082 sorszámon szerepel. Az intézmény története 1922-ben Franz Xaver Dressler megalapította a líceum fiúkórusát. Az épület leírása Híres tanárok Híres diákok Samuel von Brukenthal, Erdély kormányzója, Valentin Frank, a szász nemzet grófja, Ludwig Reissenberger történész, természettudós, Stephan Ludwig Roth lelkész, író, pedagógus, politikus Arthur Arz von Straussenburg katonatiszt, vezérezredes, a Császári és Királyi Hadsereg vezérkari főnöke (1917-18) Jegyzetek Források "Lista monumentelor istorice: Județul Sibiu" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28.. Ioan Popa: Pagini de istorie. brukenthal.ro. Colegiul Național „Samuel von Brukenthal” (Hozzáférés: 2015. november 16.) arch Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái I–XIV. Budapest: Hornyánszky. 1891–1914.
Conacul Marghiloman din Hagiești

Conacul Marghiloman este un monument istoric aflat pe teritoriul satului Hagiești; comuna Sinești. Prezentare Conacul Marghiloman a fost construit, pe două niveluri, între anii 1869 - 1874, înglobând porțiuni din zidăriile unui ansamblu rezidențial boieresc datând de la sf. sec. al XVII-lea. Clădirea este tipică pentru arhitectura reședințelor boierești din secolul al XIX-lea. Ridicat cu meșteri italieni, conacul care a fost proprietatea lui Alexandru Marghiloman are trei niveluri, pivniță, parter de 7 camere, un etaj cu 10 încăperi, un hol central și 2 terase laterale. Situația actuală După moartea lui Alexandru Marghiloman, conacul i-a rămas moștenire Suzanei Marghiloman și a fost apoi lăsat în custodia familiei Capră. După 1950 a fost utilizat ca magazie de către CAP Hagiești. Din 1996 se a intrat în restaurare. Conacul a fost introdus într-un program comun al Consiliului Europei și Comisiei Europene, program menit să contribuie la salvarea și punerea în valoare a monumentelor istorice și siturilor arheologice din Europa de Sud Est. Aflat în proprietatea Ministerului Culturii și Cultelor (MCC), conacul Marghiloman a beneficiat de fonduri importante din partea acestei instituții, pentru restaurare, însă, nealocându-i-se o funcționalitate exactă, în timp s-a distrus și ce s-a restaurat. Deși listat ca monument istoric, conacul Marghiloman de la Hagiești a ajuns o ruină ce servește ca loc de adăpost pentru turmele de oi ale ciobanilor din apropiere. Note Galerie
Conacul Neamțu din Olari

Conacul Neamțu din Olari, județul Olt este înscris pe lista monumentelor istorice din județul Olt elaborată de Ministerul Culturii și Patrimoniului Național din România în anul 2010, cu codul OT-II-m-B-08966. Clădirea a fost locuința boierului Constantin C. Neamțu, unul din fondatorii Băncii Comerțului din Craiova (sediul actualei primării din Craiova) – Societate Anonimă. Istoric Pe la 1600 moșia a fost a boierilor Hamzea și Caplea, pe care mai apoi au vândut-o boierului Calotă. Apoi moșia a trecut către Ștefan Pârșcoveanu, mare vornic pe timpul ocupației austriece. La 1777, acesta a lăsat-o zestre fiicei Măricuța, la căsătoria acesteia cu Serdarul Cantacuzino. Măricuța, la rândul ei, peste ani, a lăsat-o zestre fetei ei, Joița,la căsătoria acesteia cu paharnicul Constantin Lăzaru, după ce și-a lăsat primul soț. Paharnicul Constantin Lăzaru a lăsat-o apoi moștenire nepotului, Marcu Zissi, căsătorit cu Anastasia. Marcu și Anastasia au avut 2 fete, Sultana și Elena (căsătorită cu Elefterie Cornetti, fost director a Bănci naționale din Craiova) și un băiat, George. George Zissi, școlit împreună cu sora sa, Elena, la Paris, deși ar fi călătorit mult prin lume, tot cea mai mare parte a vieții și-a trăit-o la moșia din Olari. George Zissi s-a căsătorit cu Maria, femeie școlită care, atunci când s-a întors cu el la conac, a fost doctorița satului Olari. Sora sa, Elena Cornetti, a fost fondatoare a Școlii de muzică din Craiova și a Fundației Cornetti. Dar, când împreună cu soțul ei, Elefterie, au trecut în lumea celor drepți, Elena a lăsat toată averea Comunei Craiova, ca să susțină fundația creată. Din Monitorul Oficial din data 21 mai 1895, aflăm că George Zissi încerca să vândă partea sa de moștenire, și că acesta datora moștenitorilor sorei sale Sultana, suma de 30.000 lei. O vreme George Zissi, fratele în viață, a încercat să răscumpere jumătatea de conac și de moșie dar apoi a cedat către Comuna Craiova și partea sa de conac. În 1911, Primăria Craiova a scos la licitație Conacul și jumătate din moșie, iar Constantin C. Neamțu l-a cumpărat. Conacul fiind într-o ușoară stare de degradare, Neamțu i-a rugat pe Mincu și pe Constantin Iotzu, care se ocupau de construirea sediului Băncii Comerțului din Craiova, să îl ajute și cu restaurarea conacului. În anul 1948, odată cu venirea comuniștilor, conacul a fost naționalizat, proprietarul fiind alungat. Conacul a servit pentru perioada de timp ca sediul al societății agricole Agromec Olari. Mai apoi a funcționat ca grădinița de copii și punct sanitar. După revoluția din 1989, unul dintre fii boierului, Șerban Neamțu a revendicat conacul și acesta i-a fost retrocedat, donându-l în anul 2005, către Uniunea Arhitecților din România (UAR), cu condiția restaurării acestuia și meținerii lui în stare bună. În 2016, donația a fost revocată din cazua neîndeplinirii condițiilor din contract. Note
Ugron-kúria (Homoródszentmárton)

A homoródszentmártoni Ugron-kúria műemlék épület Romániában, Hargita megyében. A romániai műemlékek jegyzékében a HR-II-m-A-12867 sorszámon szerepel. Története Leírása Források "Lista monumentelor istorice: Județul Harghita" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28.. Homoródszentmárton. szekelyudvarhelyieme.ro. Székelyudvarhelyi református egyházmegye (Hozzáférés: 2015. november 13.) arch
Conpet

Conpet S.A. ist ein rumänisches Unternehmen und betreibt das Erdöl-Pipelinesystem des Landes. Das Unternehmen hat seinen Hauptsitz in Ploiești und ist an der Bukarester Börse notiert. Conpet transportiert primär Rohöl, Kondensate, Flüssiggas und Ethan über ein mehr als 3.800 Kilometer langes Pipelinenetz sowie per Schiene zu den wichtigsten Raffinerien des Landes. Der rumänische Staat hält mit Stand 2026 über das Energieministerium die Mehrheit der Anteile – rund 58,7 %. Geschichte Die Historie der Conpet S.A. Geht zurück bis ins Jahr 1901, als mit der Inbetriebnahme der ersten Pipeline zwischen den Ölfeldern von Buștenari und dem Bahnhof Băicoi der Wirtschaftszweig des Erdöltransports in Rumänien begründet wurde. Über ein Jahrhundert lang entwickelte sich die Infrastruktur unter verschiedenen staatlichen und privaten Organisationsformen. Im Kommunismus wurde das Netz massiv ausgebaut und unter der zentralisierten Führung des Staatsbetriebs Întreprinderea de Transport Țiței prin Conducte – kurz: ITTC – gebündelt. Im Zuge der Privatisierung nach dem Fall des Ceaușescu-Regimes wurde das Unternehmen am 22. Januar 1991 als Aktiengesellschaft unter dem heutigen Namen CONPET S.A. neu gegründet. Sie war damit die erste eigenständige Aktiengesellschaft im rumänischen Ölsektor. Im Jahr 2002 sicherte sich das Unternehmen durch ein langfristiges Abkommen mit der ANRM (Nationale Agentur der Fossilen Ressourcen) die exklusiven Rechte für den Betrieb des gesamten nationalen Pipelinesystems. Im Februar 2026 wurde das Unternehmen Opfer einer Cyber-Attacke. Siehe auch BET-20 Weblinks Website Conpet Einzelnachweise