Biserica de lemn din Ersig

Biserica de lemn din Ersig se află în localitatea omonimă din județul Caraș-Severin, poartă hramul „Adormirea Maicii Domnului” și este antedatată de anul 1767 înscris pe icoanele iconostasului. Biserica este înscrisă pe noua listă a monumentelor istorice, cod LMI CS-II-m-A-11113. Istoric Vechimea acestei biserici a fost aproximată în a doua jumătate a secolului 18 pe baze stilistice și formale. Curățarea icoanelor de pe iconostas, în urmă cu câțiva ani, a scos la iveală datarea din 4 ianuarie 1767 de pe friza apostolilor și, sub un strat mai nou de pictură, o însemnare pe ușile împărătești: „Aceste dveri ... leau plătit Gheorghe ... 1767”. Aceste însemnări fixează în timp cu mai multă precizie momentul de încheiere a lucrărilor de ctitorire și înzestrare a acestui lăcaș de cult. Un al doilea rând de însemnări păstrate în biserică indică o renovare majoră în anul 1838. Pe icoana Sfântului Ioan Botezătorul stă înscris: „Ianăș Mămut chinez au dat de p[o]m[ană] 1838”. Pe icoană se poate observa cum vechea pictură transpare pe alocuri indicând o repictare la acest an. O însemnare pe friza apostolilor afirmă că „Aceștea s[fin]ții apostolii au plătit Costa Danciu 1838”. Și aici este vorba, desigur, de o repictare. O a treia însemnare contemporană cu cele două anterioare se poate citi pe icoana Maicii Domnului care afirmă următoarele: „Aceștea sfinte icone lea înpreună cu dverile și cu răstignirea de sus au plătit Petru Neagu șumari erarial 1838”. Este posibil ca pictura murală să fi fost executată în 1838 odată cu repictarea iconostasului. O nouă etapă de înoiri este sugerată de o însemnare pe grinda peste intrarea în naos: „Spre veșnica pomenire a răposților Magdalena Milescu 1896”. Turnul improvizat în fața pridvorului a fost probabil ridicat atunci sau după aceea. Starea bună de conservare de azi o datorăm reparațiilor de întreținere din 1979 și celei încheiate în 2007. În 1979 s-a modificat forma coifului turnului și a fost reconstruită clopotnița, separat de biserică. Trăsături Biserica de lemn din Iersig este ridicată „în căței” sau „în stobori”, în graiul local. Aceasta este o structură de stâlpi prinși în tălpi și cununi. Pereții sunt formați din blane groase culcate între stâlpi și lipiți cu ciamur pe interior și exterior. Note Bibliografie Studii monografice Miloia, Ioan (1931). „Biserica de lemn din Iersig”. Analele Banatului. IV (2-4): 115–120. Teleguț, Mircea (1968). „Două biserici de lemn la marginea câmpiei Banatului”. Mitropolia Banatului. XVIII (1-3): 95–105. Studii regionale Cristache-Panait, Ioana și Dimitriu, Florica (1971). „Bisericile de lemn ale Banatului”. Mitropolia Banatului. XXI (10-12): 550–564. Săcară, Nicolae (2001). Bisericile de lemn ale Banatului. Timișoara: Editura Excelsior. ISBN 973-592-050-6. Vezi și Ersig, Caraș-Severin Legături externe CIMEC[nefuncțională] Fișă de monument Monumente istorice din România Fișă de monument Lumea Credintei, anul VI, nr. 8 (49) August 2007 Arhivat în 2 martie 2009, la Wayback Machine. La Iersig tradiție și actualitate, de G. C. Universitatea Oradea[nefuncțională] Munteanu Claudiu, Monumente istorice din Banatul montan, bisericile de lemn. Adevărul, 3 mai 2009[nefuncțională] Cristian Franț, Biserica de lemn de la Iersig este unică în Banatul Montan Episcopia Ortodoxă a Caransebeșului[nefuncțională] Târnosirea bisericii din Ersig, 1 iulie 2007 Imagini din exterior Imagini din interior