NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kloster Neamț

Das Kloster Neamț (rumänisch Mănăstirea Neamț) ist ein rumänisch-orthodoxes Männerkloster und liegt in der Westmoldau im Nordosten Rumäniens, 10 km westlich von Târgu Neamț im Kreis Neamț. Geschichte Das Kloster wurde zu Zeiten von Fürst Petru Mușat (1371–1375) gegründet. Später unter Alexandru cel Bun erfolgte eine Instandsetzung. Die heutige Klosterkirche ließ Stefan der Große erbauen. Sie wurde 1497 fertiggestellt, als die moldauische Armee eine Schlacht gegen den polnischen König Johann I. Albrecht gewonnen hatte. In der Blütezeit war das Kloster ein bedeutendes Kulturzentrum mit Schulen für Miniaturmalerei und Kalligrafien. Einige gut erhaltene Stücke sind noch im klostereigenen Museum zu sehen. Die Klosterbibliothek besitzt darüber hinaus viele seltene Bücher. Darunter sind einige Erstausgaben innerhalb Rumäniens. Bildergalerie Literatur Constantin Prisnea: Das Kloster Neamț, Meridiane Verlag, 1964 Weblinks Homepage des Klosters Neamț
Neamț Monastery

The Neamț Monastery (Romanian: Mănăstirea Neamț) is a Romanian Orthodox religious settlement, one of the oldest and most important of its kind in Romania. It was built in the 15th century, and it is an example of medieval Moldavian architecture. A jewel of 15th-century architecture, the church was built during the reign of Stephen III of Moldavia (1457–1504) and finished in the year when the Moldavian army won the battle against King John I Albert of Poland (1497). Location The monastery is located in the north-eastern part of Romania, in Neamț County, 10 km west of Târgu Neamț. It is accessible by car (DN 15B road) and train (Târgu Neamț railway station); the nearest airport is Suceava, located about 60 km to the north. Architecture Sumptuous, with delicate colour effects, the monastery shows the maturity of the Moldavian architectonic style, which matured during Ștefan cel Mare's period. The façade of the church is covered with decorations characteristic of that time: Gothic windows and friezes with enameled disks, coloured in green, yellow and brown. In the chamber of the tombs, which appear for the first time at this church, is the tomb of Ștefan al II-lea, son of Alexandru cel Bun and uncle of Ștefan cel Mare. Manuscripts and art The art treasures kept at Neamț Monastery are proof of the intense artistic and cultural activity which took place here through the centuries. Here Gavril Uric showed his talent, the most important representative of the Moldavian miniature from the 15th century. His first known manuscript, dated 1429, is kept in the Bodleian Library at the University of Oxford. The calligraphers and miniaturists of Ștefan cel Mare who worked at this important center made many of the books given to Putna Monastery. In the cells of the monastery, the chronicler Macarie wrote the chronicle of Petru Rareș's rule, and Eftimie the chronicle of Alexandru Lăpușneanu's rule. The learned tradition of the Neamț Monastery disappeared in the 17th and 18th centuries, to be reborn at the beginning of next century, when Metropolitan Veniamin Costachi established a printing house here. In the monastery museum is the old printing press, which was used to print books since 1807. The monastery's library is said to be more than 600 years old. Among the almost 11,000 volumes are many rare books, some being the first ones printed in this country. The altar screen of the former church from Neamț Fortress, is the most important treasure of all those in the monastery, along with the icon painted by Nicolae Grigorescu, "The Flight from Egypt". Gallery External links "Neamț Monastery". ICI.ro. March 6, 2001. Archived from the original on May 1, 2006.
Monastère de Neamț

Le Monastère de Neamț (Mănăstirea Neamț en Roumain), monastère de l'Église orthodoxe roumaine est une des plus vieilles et importantes constructions religieuses en Roumanie. Il a été construit au cours du XIVe siècle et constitue un exemple d'architecture moldave médiévale. Emplacement Le monastère est situé au nord-est de la Roumanie, dans le Județ de Neamț, à 10 km à l'ouest de Târgu Neamț. On peut s'y rendre par voiture (route nationale DN 15B) et en train (gare de chemin de fer de Târgu Neamț) ; l'aéroport le plus proche est celui de Suceava, situé à 60 km plus au nord. Histoire Le monastère est né de l'implantation de moines au début du XIVe siècle. Dans la deuxième moitié du siècle, le voïvode de Moldavie Petru Mușat (1375-1391) fait édifier la première église en pierres. C'est cependant Étienne le Grand qui donne son ampleur au monastère en faisant rebâtir l'église ; les travaux sont achevés après sa victoire sur le roi de Pologne Jean Ier Albert Jagellon et l'église est consacrée le 14 novembre 1497 à l'Ascension (Înălțerea Domnului). Le monastère prend une grande importance dans l'histoire de la Moldavie médiévale; notamment par sa bibliothèque et sa production de manuscrits et d'icônes. Après une période de déclin aux XVIIe siècle et XVIIIe siècle, le monastère reprend une importance certaine au début du XIXe siècle avec l'installation de presses d'imprimerie. Architecture Le monastère est un des meilleurs exemples de l'architecture moldave du Moyen Âge dans toute sa maturité. Le délicat décor extérieur de l'église principale en est une preuve : ouvertures gothiques, décor de briques naturelles et vernissées. Œuvres d'art L'église renferme le tombeau d'Étienne II de Moldavie, fils d'Alexandru cel Bun ainsi que de nombreuses icônes. Le trésor possède de nombreuses miniatures du XVe siècle. La bibliothèque (11 000 volumes) est une des plus riches en manuscrits anciens de Roumanie. Galerie Liens externes ICI.ro: Monastère de Neamț Le monastère de Neamț Portail du christianisme orthodoxe Portail du monachisme Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Roumanie
Neamți kolostor

A neamți kolostor működő ortodox kolostor Romániában, Neamț megyében, Mănăstirea Neamț faluban. A falu nevének jelentése magyarul neamți kolostor , Târgu Neamțtól 15 kilométerre északnyugatra helyezkedik el. A kolostoregyüttes Moldva legrégebbi és legnagyobb egyházi építménye. Földrajzi koordinátái: é. sz. 47° 16′ 08″, k. h. 26° 12′ 07″47.268888888889, 26.201944444444 Története Első írásos említése 1407-ből maradt fenn, de a vallási központ eredete visszanyúlik a 12. századra. A kolostor alapítását Petru Mușat fejedelemnek (1375–1391) tulajdonítják, mert ő építtette az első kőtemplomot, azonban ennek a helyén már korábban is létezett egy kis fatemplom. Ez az első templom az 1471-es földrengés során alapjaiban megrendült; a jelenlegi templomot III. István moldvai fejedelem építtette a 15. század végén, miután 1497-ben csatát nyert I. János Albert lengyel király ellen. A kolostor leírása A kolostorban két templom található, egy harangtorony 11 haranggal, egy teológiai szeminárium, valamint egy múzeum, amelyben egyházi műkincsek és egy nyomdaterem kaptak helyet. A templomban levő csodatevő Mária-ikon 665-ben Izraelben készült. A hagyomány szerint ezt Jó Sándor fejedelem kapta ajándékba VIII. (Palaiologosz) János bizánci császártól. A kolostor 18 000 kötetes könyvtárral rendelkezik és jelentős szerepet játszott a középkori román kultúra fejlődésében. A sírkamrában van eltemetve II. István moldvai fejedelem, illetve 1986-ban a pronaoszban ismeretlen szent ereklyéit találták meg. A kolostortemplom téglalap alakú pronaosza két gömbszelettel zárul. A naosz szintén téglalap alakú, két oldalán belül félkör alakú, kívül ötszögletű apszissal. A homlokzatot moldvai stílusú freskók díszítik, amelyek szerencsésen ötvözik a bizánci (mázas kerámia, színes téglák) és gótikus elemeket (ablak- és ajtókeretek). A nyolcszögletű tornyot szintén mázas korongok díszítik. A belső festmények részben III. István, részben Petru Rareș korából származnak. A kolostor épületei a mai formájukban a 18–19. századból származnak. Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Mănăstirea Neamț című román Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Források A kolostor honlapja (román) Külső hivatkozások A kolostor az UNESCO világörökség javaslati listáján (angol)
Monastero di Neamț

Il monastero di Neamț (in rumeno: mănăstirea Neamț) è un monastero della Chiesa ortodossa rumena è uno dei più antichi e dei più importanti della regione della Moldavia. La costruzione dei primi edifici avvenne tra il 1370 e il 1375. L'edificio più importante è la chiesa del quindicesimo secolo voluta dal re moldavo Ștefan cel Mare, la cui costruzione venne ultimata nel 1497. Il monastero si trova nel nord-est della Romania, dieci chilometri a est della città di Târgu Neamț, nel distretto di Neamț. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file sul Monastero di Neamț Collegamenti esterni (EN) Neamƫ Monastery, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Klooster Neamț

Het Klooster Neamț (Roemeens: Mănăstirea Neamț) ligt ongeveer 10 km ten westen van de stad Târgu Neamț in Roemenië. Het klooster werd in de 14e eeuw gebouwd en het is een voorbeeld van middeleeuwse Moldavische architectuur. Het klooster is nog in gebruik en wordt bewoond door monniken. Als reiziger kun je tegen een kleine vergoeding overnachten in een modern ogend bijgebouw. Het is een van de belangrijkste kloosters van de Roemeens-orthodoxe Kerk in Roemenië en wordt door veel gelovigen bezocht. Boven een van de ingangen is een wakend oog aangebracht, die waakt over de gelovigen. Afbeeldingen van het klooster
Monaster Neamț

Monaster Neamț (rum. Mănăstirea Neamț) – jeden z najstarszych i najznaczniejszych klasztorów rumuńskich znajdujący się na terenie historycznej Mołdawii w okręgu Neamț 10 km na zachód od miasta Târgu Neamț. Klasztor powstał na początku XIV wieku jako jeden z pierwszych w młodym państwie mołdawskim. Za czasów Piotra I Muszatowicza (w historiografii rum. Piotr II) wybudowano pierwszy kościół kamienny, ale dopiero za czasów Stefana III Wielkiego uzyskał obecną formę. Klasztor słynął z jednej z największych w ówczesnej Mołdawii bibliotek i pracowni ikon, stąd często był określany prestiżowym mianem ławry. Monaster po utracie znaczenia w wiekach XVII i XVIII, odzyskał status w XIX wieku wraz z założeniem drukarni. Po zjednoczeniu Mołdawii z Rumunią część mnichów sprzeciwiła się wprowadzeniu języka rumuńskiego do liturgii i konfiskacie części dóbr klasztornych i założyła monaster Nowy Neamț we wsi Kickany w guberni besarabskiej Cesarstwa Rosyjskiego (do 1812 wschodniej części Mołdawii). Cerkiew Wniebowstąpienia Pańskiego z czasów Stefana III jest jednym z czołowych zabytków architektury mołdawskiej i łączy w sobie cechy średniowiecznej architektury bizantyjskiej z gotycką. W monasterze znajduje się cenna, ponad 600-letnia biblioteka z blisko 11 000 woluminów i zbiór ikon i innych dzieł sztuki prawosławnej. Zobacz też Monaster Wniebowstąpienia Pańskiego Nowy Neamț w Kickanach Rumuński Kościół Prawosławny Mołdawski styl architektoniczny Bibliografia Oficjalna strona monasteru Strona poświęcona monasterowi na serwisie CreştinOrtodox.ro z licznymi zdjęciami
Манастир Њамц

Њамецка лавра или манастир Њамц (рум. Mănăstirea Neamț) је мушки манастир Румунске православне цркве на североистоку Румуније близу града Таргу Њамц у Молдавској области. Манастир је сврстан у УНЕСКОВУ листу објеката светске културне баштине. Опис Лавра је основана у 14. веку. У 15. веку манастир постаје центар књижевности, где су рукописе преписивали Гаврил Урик и калиграф Теодор Меришеску и други познати писари. Крајем 18. века у манастиру се подвизавао преподобни Пајсије Величковски. Он је ту са својим ученицима превео на црквенословенски језик грчко Добротољубље и списе других отаца Источне Цркве. Њамецка лавра била је једна од највећих средњовековних центара молдавске културе и писмености. Монаси су у Бесарабији обновили Кицкански манастир, који се назива Ново-Њамецком лавром (спрам тога Њамецку лавру називају и Старо-Њамецка лавра). Године 1934. број житеља Лавре заједно са своја два скита достизао је до 800 људи. У Лаври су се такође налазили духовна академија, типографија молдавског митрополита и велика библиотека. Референце Литература Arhimandrit Timotei Aioanei (2008). Vieţuitori din chinovia Neamţului în veacul al XX‑lea – Biografii (на језику: румунски). Iaşi: Editura Trinitas. стр. 418. ISBN 978-973-155-026-8. Приступљено 08. 04. 2021.
Llac Vidra

El llac Vidra és un embassament d'emmagatzematge situat al grup de les muntanyes Parâng, al riu Lotru, al comtat de Vâlcea (Romania). Té una superfície de 12.40 km2 (4.79 sq mi) i un volum de 340×106 m3 (1.2×1010 cu ft). El llac s'associa a la planta hidroelèctrica Lotru-Ciunget, que té una potència màxima de 510 MW, amb una diferència d'altura d'uns 800 m. La presa i la central hidroelèctrica es van construir entre 1965 i 1972. És la segona central hidràulica més gran de Romania, després de les centrals elèctriques de les Portes de Ferro I i II. Referències Enllaços externs Preses de Romania Central hidroelèctrica Construcció de central hidroelèctrica
Vidra Lake

Vidra Lake is a storage reservoir, located in the Parâng Mountains group, on the Lotru River, in Vâlcea County, in south-central Romania. The lake has an area of 12.40 km2 (4.79 sq mi) and a volume of 340×106 m3 (1.2×1010 cu ft). Its associated hydroelectric plant, Lotru-Ciunget, has a maximum power output of 510 MW, using an altitude difference of about 800 m (2,600 ft). The dam and the hydro plant were built between 1965 and 1972. It is the second largest hydro plant in Romania, after the Iron Gates I and II power stations. See also List of lakes in Romania Reservoirs and dams in Romania External links Dams of Romania Hydroelectric Power Plant Construction of Hydroelectric Power Plant Romania in images - Vidra Lake Archived 2012-02-06 at the Wayback Machine
Vidra-tó

A Vidra-tó (románul Lacul Vidra) Románia egyik mesterséges víztárolója a Páring-hegységben, Vâlcea megye északnyugati részében. A Lotru folyó felduzzasztásával hozták létre 1965 és 1972 között. A tó területe 12,4 km², térfogata 340 millió köbméter. A kőtöltéses gát magassága 121 méter, szélessége 350 méter. A gáthoz kapcsolódó vízerőmű 510 MW teljesítményű, ezzel Románia második legnagyobb vízerőműve a Vaskapu-szoros után. Déli oldalán halad a DN7A főút. Források Dams in Romania
Synagoge (Hermannstadt)

Die Synagoge in Sibiu (deutsch Hermannstadt), einer rumänischen Kreisstadt in Siebenbürgen, wurde 1898/99 errichtet. Die Synagoge in der Salzgasse ist seit 2004 ein geschütztes Kulturdenkmal. Literatur Rudolf Klein: Zsinagógák Magyarországon 1782–1918: fejlődéstörténet, tipológia és építészeti jelentőség/Synagogues in Hungary 1782–1918. Genealogy, Typology and Architectural Significance. TERC, Budapest 2011, ISBN 978-963-9968-01-1, S. 246–250. Weblinks Maja Wassermann: Jüdische Präsenz in Sibiu (abgerufen am 20. Dezember 2015)
Nagyszebeni zsinagóga

A nagyszebeni zsinagóga a Só utca/Salzgasse/Strada Constituției 11. szám alatti, különálló műemlék épület Nagyszebenben. A templom 1898-ban épült, az egykori Magyar Királyság zsinagógái közül egyedülálló módon firenzei reneszánsz stílusban. A korszak Budapestjén az Andrássy úti paloták és villák építésénél használták ezt a stílust, de a magyar zsidóság ízlésével lépést nem tartó nagyszebeni közösség nem érezte világiasnak. A hármas tagolású épület nyerstégla homlokzatát vakolt díszítőfelületek tagolják, a középrizalit sarokpilléreit minaretek koronázzák. Belseje a firenzei dómot utánozza, kazettás mennyezettel és félköríves árkádsorokkal. Még a női karzat elválasztója is reneszánsz stílusú. Nagyszebenben az első zsidó 1845-ben kapott letelepedési engedélyt, majd 1850-től szabadon beköltözhettek. Az első temetőt 1855-ben, az első zsinagógát 1878-ban létesítették. Az 1868-as hitszakadáskor az ortodox irányzathoz csatlakoztak. 1881-ben vérvád ütötte fel a fejét a városban. 1897-ben itt szervezte meg Rónai János az első cionista kört az akkori Magyar Királyságban. 1923-ban egy haszid nuszach „szefárd ” rítusú közösség is alakult. A nagyszebeni zsidóság 1930-ban érte el a legnagyobb lélekszámot, 1441 fővel. A második világháború után, Izraelbe való kivándorlás következtében egyre kevesebben voltak, de 1970-ben még 125 zsidó élt Nagyszebenben, akik hetente használták a zsinagógát. Jegyzetek Források Klein Rudolf: Zsinagógák Magyarországon, 1782–1918. Bp., 2011, 246–50. o. Jewish Virtual Library (angolul) Gershon David Hundert (Ed.): The Yivo Encyclopedia of Jews in Eastern Europe. II. köt. New Haven, 2008, 1744. o.
Iron Gates Region Museum

The Iron Gates Region Museum (Romanian: Muzeul Regiunii Porţilor de Fier) is a museum in Drobeta-Turnu Severin, Romania. History In 1912, Professor Alexandru Bărcăcilă established the "History Museum of Trajan High School". It was moved in 1926 to a new home near the Roman camp that formerly hosted a museum. It was then renamed the "Museum of History and Ethnography in Turnu Severin". After 1945, the museum grew in importance and developed its research area, under the name "Museum of the Iron Gates Region". On 15 May 1972, the museum opened with its present displays having two departments: history and natural sciences, with an aquarium presenting Danubian fish species. Later on ethnography and art departments were added. Exhibits The exhibits include natural sciences (fauna and flora, an aquarium for the Danubian fauna and exotic fish), history, documents, archaeology (including prehistoric finds from Schela Cladovei, Roman finds from Drobeta and a lapidarium), numismatics, ethnography (costumes, pottery, textiles from Mehedinți and the Iron Gate areas). The history — archaeology department comprises nine halls: Prehistory — the vestiges of the material and spiritual life of the Schela Cladovei culture, the Daco-Roman Wars, ancient Roman monuments (the bridge at Drobeta from the years 103 — 105), Mediaeval History, the Modern Age, Romanian Feudal Art and the Contemporary Age. The natural sciences exhibition, inaugurated on 15 May 1972, presents the physical and geographical conditions of the Iron Gates Gorge, (Hall 1), the flora and fauna of the Iron Gates Gorge (Hall 2), the Danubian ichthyofauna of the Iron Gates storage basin (aquarium), and the water fauna in the Iron Gates region. The exhibition closes with aspects relating to cosmogony, paleontological evidence (testimonies regarding the origin and evolution of man). The ethnography and folk art department holds a precious rich heritage, bearing documentary value. The exhibition presents first of all aspects on the rural civilization in the Iron Gates region. The museum owns goods listed in the National Cultural Heritage Treasures list. Modern Romanian fine arts are also represented, with works by Luchian, Petrașcu, Pallady, Tonitza, Dimitrescu, Șirato, Stoenescu and Ressu. References External links Iron Gates Region Museum at CIMEC Archived 2011-07-18 at the Wayback Machine
Stadionul Crișul (Chișineu-Criș)

Stadionul Crișul is a multi-purpose stadium in Chișineu-Criș, Romania. It is currently used mostly for football matches and is the home ground of Crișul Chișineu-Criș. The stadium holds 2,000 people and between 2012 and 2014 was renovated and upgraded, now having a new covered stand with 500 places on seats. References
Gara Ploiești Triaj

Gara Ploiești Triaj este o gară care deservește municipiul Ploiești, județul Prahova, România. Aceasta este recunoscută pe mersul trenurilor fiind PM Ram. Ploiești Triaj. Gara Ploiești Triaj este situată între gările Ploiești Sud și Ploiești Vest, dar și gara Brazi. Necesitatea construirii unei gări de tip triaj în Ploiești a apărut datorită creșterii traficului feroviar și a fluidizării traficului de persoane și industrial din jurul orașului. Acesta este funcțional și utilizat, pe cele 31 de linii ale gării Triaj fiind formate garniturile de tren, sau regrupate vagoanele. Tot aici sunt staționate anumite locomotive și garnituri. Gara facilitează 4 linii și este frecventată doar de trenuri de tip Regio spre București, Brașov și Buzău. Singurul traseu de autobuz al operatorului TCE Ploiești care deservește această gară este 445.
Universitat de Bucarest

La Universitat de Bucarest (en romanès Universitatea din Bucureşti), fundada per un decret del llavors voivoda (príncep) Alexandru Ioan Cuza el 4 de juliol de 1864, és una universitat pública i una institució d'ensenyament superior de Bucarest (Romania) finançat per l'Estat Romanès. Una part de les facultats estan ubicades al Palau de la Universitat, que es troba a la Plaça de la Universitat de Bucarest. La Universitat de Bucarest ofereix una nombrosa oferta de programes d'estudis superiors i postgraus, tots amb nivell acadèmic universitari: 22 programes de curta durada, més de 75 programes de llarga durada, 12 programes d'ensenyament obert i a distància i més de 120 programes de màster, així com més de 50 programes de Doctorat i un nombrosos programes d'estudis de postgrau i postuniversitaris, a més de diversos cursos i programes d'estudis de reciclatge professional i de perfeccionament. Tots aquests programes són acreditats per les autoritats acadèmiques i educatives romaneses. Els diplomes concedits per la Universitat de Bucarest són reconeguts i convalidats mundialment. A més els estudiants de la Universitat poden participar en els programes d'intercanvi d'estudiants com Erasmus entre d'altres, ja que la Universitat de Bucarest té signats nombrosos acords de col·laboració amb les principals universitats i institucions d'ensenyament superior d'Europa i els Estats Units d'Amèrica. Facultats Facultat d'Administració i Afers Facultat de Biologia Facultat de Química Facultat de Dret Facultat de Filosofia Facultat de Física Facultat de Geografia Facultat de Geologia i Geofísica Facultat d'Història Facultat de Periodisme i Ciències de la Comunicació Facultat de Llengua i Literatura Estrangera [Facultat de Literatura Facultat de Matemàtica i Informàtica Facultat de Psicologia i Ciències de l'Educació Facultat de Sociologia i Assistència Social Facultat de Ciències Polítiques Facultat de Teologia Baptista Facultat de Teologia Ortodoxa Facultat de Teologia Romano-Catòlica i Assistència Social Enllaços externs Pàgina oficial de la Universitat de Bucarest
Bukurešťská univerzita

Bukurešťská univerzita (rumunsky: Universitatea din București) je veřejná výzkumná univerzita v rumunském hlavním městě Bukurešti. Byla založena roku 1864 vládcem Spojených knížectví Valašska a Moldávie Alexandrem Ioanem Cuzou, a je tak druhou nejstarší v Rumunsku. Za komunistického režimu univerzita krátce nesla jméno Constantina Iona Parhona. Na Univerzitním náměstí, kde stojí hlavní budova, se konala řada protestů během rumunské revoluce v roce 1989. Přímo na univerzitě měly jádro protikomunistické protesty v dubnu až červnu 1990. Rektor univerzity Emil Constantinescu byl v roce 1996 zvolen prezidentem Rumunska. Univerzita je rozčleněna na 19 fakult. Studuje na ní okolo 32 tisíc studentů. Univerzita nemá klasický kampus a je roztroušena po různých místech Bukurešti (podobně jako například univerzita pražská). Ke známým absolventům univerzity patří biolog a nositel Nobelovy ceny George Emil Palade, biolog Nicolae Paulescu, filozof Emil Cioran, religionista Mircea Eliade, spisovatelé Mihail Sadoveanu a Mircea Cărtărescu, ekonom Nicholas Georgescu-Roegen, informatik Grigore Moisil, premiéři Victor Ponta a Radu Vasile nebo fyzik Albert-László Barabási. Podle QS World University Rankings 2024 je Bukurešťská univerzita druhou nejkvalitnější v Rumunsku, osmnáctou ve východní Evropě a 277. v Evropě. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bukurešťská univerzita na Wikimedia Commons