NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Llac Cișmigiu

El llac Cișmigiu és un llac al centre de Bucarest, sector 1, als jardins de Cișmigiu. El llac té una superfície de 29.500 m² i una longitud d'1,3 km, una amplada de 50 metres i una profunditat d'1-2 metres. Durant l'hivern, el llac s'asseca artificialment i s'organitza un parc de patinatge al llit del llac. Prop del llac Cișmigiu, als jardins de Cișmigiu, hi ha el llac Lebedelor, molt més petit, reservat a les aus aquàtiques. El llac es va formar a partir d'una antiga bifurcació del riu Dâmbovița i era conegut en temps de Matei Basarab com a Balta lui Dura neguțătorul. Referències
Cișmigiu-See

Der Cișmigiu-See (rumänisch: Lacul Cișmigiu) ist ein künstlicher See im Cișmigiu-Park in Bukarest. Der See wurde bei der Anlage des Parks aus einem alten Seitenarm der Dâmbovița gebildet. Neben dem Cișmigiu-See befindet sich noch der wesentlich kleinere Lebedelor-See auf dem Gelände des Parks. Am Seeufer befinden sich Restaurants und ein Bootsverleih. Der See ist ein beliebtes Ausflugsziel der Bukarester.
Lake Cișmigiu

Lake Cișmigiu is a lake in the center of Bucharest, Sector 1, in Cișmigiu Gardens. The lake has a surface of 29.500 m2, a length of 1.3 km, a width of 50 meters and a depth of 1–2 meters. During winter the lake is dried artificially and a skate park is organized on the lake bed. Close to the Lake Cișmigiu in the Cișmigiu Gardens is the much smaller Lake Lebedelor, which is reserved for water birds. History The lake was formed from an old bifurcation of the Dâmbovița River and was known in the time of Matei Basarab as Balta lui Dura neguțătorul. References See also List of lakes in Bucharest
Lac Cișmigiu

Le lac Cişmigiu est un lac dans le centre de Bucarest (Secteur 1), situé dans le parc Cişmigiu. Le lac a une surface de 29,500 m2, une longueur de 1,3 km, une largeur de 50 mètres et une profondeur de 1 à 2 mètres. Pendant l'hiver, le lac est asséché artificiellement et un skate park est organisé dans le lit du lac. Histoire Le lac a été réalisé à partir d'une vieille bifurcation de la Dâmbovița et a été connu du temps de Matthieu Basarab en tant que Balta lui Dura neguțătorul (étang du marchand Dura). Références Portail de Bucarest Portail des lacs et cours d'eau
Cișmigiumeer

Het Cișmigiumeer is een meer in het Cișmigiupark, in Centraal-Boekarest, de Roemeense hoofdstad. Het meer ligt midden in het park. In het meer kan men roeien. Er worden ook roeiboten verhuurd. Het restaurant Monte Carlo ligt op een eiland, in het meer. In de winter kan men schaatsen op het meer. Oorspronkelijk, was het meer een plas, waar in 1847 een park omheen werd gebouwd. Zie ook Cișmigiupark Monte Carlo (Cișmigiu)
Lacul Cișmigiu

Lacul Cișmigiu este un lac din București, sectorul 1, situat în Parcul Cișmigiu, are o suprafață de 29.500 m2, lungimea de 1,3 km, lățimea de 50 m și adâncimea de 1–2 m. Iarna, lacul este secat și se transformă într-un imens patinoar, spre încântarea bucureștenilor. Herpetofauna este reprezentata prin trei specii de amfibieni si doua specii de reptile. Istorie Lacul reprezintă un fost meandru al râului Dâmbovița rămas izolat ca urmare a modificării cursului cu foarte multă vreme în urmă (belciug în termeni geografici). În timpul lui Matei Basarab era cunoscut ca Balta lui Dura neguțătorul. Galerie de Imagini Note Legături externe ro Parcul Cișmigiu Arhivat în 1 septembrie 2009, la Wayback Machine. ro Lacuri din București ro Harta ro Lacul lebedelor, dansat și in Parcul Cișmigiu Arhivat în 17 februarie 2010, la Wayback Machine. ro Gradina Cismigiu. Istorie, tradiție și recreere Arhivat în 4 aprilie 2009, la Wayback Machine. Materiale media legate de Lacul Cișmigiu la Wikimedia Commons
Чишмиджиу (озеро)

Чишмиджиу (рум. Cișmigiu) — искусственное озеро, расположенное в одноимённом парке в центре Бухареста. Имеет вытянутую форму: при ширине около 50 м в длину достигает 1,3 км; глубина озера не превышает 2 м. В тёплое время года на берегу озера работает прокат лодок и катамаранов. Зимой оно покрывается льдом и превращается в огромный ледяной каток с прокатом коньков. Каток считается одним из крупнейших в Бухаресте, его площадь составляет 30 тыс. кв. м. Как правило, он открывается в ноябре и работает до марта. Примечания
Nicolae Romanescupark

Het Nicolae Romanescupark (Roemeens: Parcul Nicolae Romanescu) is het grootste en bekendste park van Craiova, een stad in Roemenië. Met een oppervlakte van 96 hectare behoort het tot de grootste parken van Europa. Het park werd aangelegd op initiatief van de toenmalige burgemeester van Craiova, Nicolae Romanescu. Als ontwerper trok hij de Franse landschapsarchitect Édouard Redont aan. Het ontwerp won een gouden medaille op de Parijse Wereldtentoonstelling van 1900. De aanleg van het park begon in 1897. In 1903 werd het in gebruik genomen in aanwezigheid van koning Carol I. Het heette destijds Bibescupark, naar de vroegere eigenaar van de grond waarop het park werd aangelegd. Het park omvat een hippodroom, een dierenpark (geopend in 1906 als een van de eerste in Roemenië), een botanische tuin, een quasi-middeleeuwse kasteelruïne, een hangbrug en een 4 ha groot meer.
Stadionul Municipal Miercurea Ciuc

Stadionul Municipal este un stadion polivalent din Miercurea Ciuc, județul Harghita, România. Este folosit mai ales pentru meciuri de fotbal și este terenul de acasă al echipei FK Csíkszereda. Stadionul are o capacitate de 2.480 de locuri, toate pe scaune. Istorie Construit in 1904, a suferit numeroase renovări, începând cu anii 1960 în prima fază, urmate de cele din anii 1990. Capacitatea inițială a stadionului a fost de 1200 de locuri. În anii 2016-2017 a avut loc prima extindere, fiind construită tribuna I. Capacitatea stadionului in 2016 era de 2000 de locuri, cu 800 scaune acoperite. Tribuna a II-a, construită în anii 2021-2022, a extins capacitatea la 2480 de locuri. Tribunele acoperite, se încadrează în termenii și reglementările Federației Române de Fotbal, dar și UEFA. Stadionul este dotat cu instalație de nocturnă, iar gazonul este prevăzut cu instalație de încălzire. Adițional a fost amenajat și un teren de antrenament cu gazon artificial. Stadionul are în dotare o cabină pentru comentatori și o zonă dedicată exclusiv jurnaliștilor. Investiția de aproximativ 3 milioane de euro, a fost asigurată de Guvernul Ungariei. Note
Муніципальний стадіон (М'єркуря-Чук)

Муніципа́льний стадіо́н — багатоцільовий стадіон у місті М'єркуря-Чук, Румунія. Він використовується переважно для футбольних матчів і є домашнім стадіоном команди ФК «Чиксереда». Стадіон має місткість 4000 місць, всі місця — сидячі. Історія Побудований у 1904 році, він зазнав численних реконструкцій, спочатку в 1960-х роках, а потім у 1990-х. Початкова місткість стадіону становила 1200 місць. У 2016—2017 роках відбулося перше розширення, побудовано трибуну I. Місткість стадіону у 2016 році становила 2000 місць, з яких 800 були критими. Трибуна II, побудована у 2021—2022 роках, схожа за зовнішнім виглядом на трибуну I, додала до арени ще 1400 місць. Криті трибуни відповідають умовам та правилам Румунської федерації футболу, а також УЄФА. Газон обладнаний системою обігріву. Додатково облаштовано тренувальне поле зі штучним покриттям. Стадіон обладнаний приміщенням для коментаторів і журналістів. Інвестиції в розмірі близько 3 мільйонів євро надав уряд Угорщини. Примітки
Kostychany

Kostychany (Ukrainian: Костичани, Romanian: Costiceni) is a commune in Chernivtsi Raion, Chernivtsi Oblast (province) of western Ukraine. The commune is composed of three villages: Dumeny (Думени; Dumeni), Kostychany and Novoivankivtsi (Новоіванківці; Пол-Ванчікауць (Pol-Vanchikautsi), Vancicăuții Mici). It belongs to Vanchykivtsi rural hromada, one of the hromadas of Ukraine. Until 18 July 2020, Kostychany belonged to Novoselytsia Raion, and it was historically a part of Bessarabia. The raion was abolished in July 2020 as part of the administrative reform of Ukraine, which reduced the number of raions of Chernivtsi Oblast to three. The area of Novoselytsia Raion was split between Chernivtsi and Dnistrovskyi Raions, with Kostychany being transferred to Chernivtsi Raion. In 2001, 95.36% of the inhabitants spoke Romanian as their native language, with Ukrainian (2.87%) and Russian (1.69%) speakers in the minority. Kostychany village was first officially attested in a document dated 1581. Notable people Toadere Captari (1923–1995), folk musician Eugen Pâslaru (1950–2018), politician Ion Vatamanu (1937–1993), writer and politician References External links
Kostyčany

Kostyčany (in ucraino Костичани?, in russo Костичаны?, Kostičany, rumeno Costiceni) è un villaggio dell'oblast' di Černivci nella regione occidentale dell'Ucraina. Le prime attestazioni documentali risalgono al 1619. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Kostyčany Collegamenti esterni (UK) Info Kostichany, su novoselitsa.cv.ua. Panoramio, su panoramio.com (archiviato dall'url originale il 19 dicembre 2014).
Kostyczany

Kostyczany (ukr. Костичани) – wieś na Ukrainie, w obwodzie czerniowieckim, w rejonie czerniowieckim, w hromadzie Wanczykiwci. Miejscowość etnicznie mołdawska. W 2001 liczyła 1357 mieszkańców, spośród których 39 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 23 rosyjski, 1287 mołdawski, 7 rumuński, a 1 białoruski. Przypisy
Костичаны

Костича́ны (укр. Костичани, рум. Costiceni) — село в Ванчиковецкой сельской общине Черновицкого района Черновицкой области Украины. Село находится на берегу реки Прут, приблизительно в 50 км от Черновцов. До 2020 года входило в Новоселицкий район Первое письменное упоминание датируется ещё 1619 годом. Здесь родился известный бессарабский писатель, поэт и политик Ион Ватаману. Галерея Ссылки Костичаны на сайте Верховной рады Украины (укр.) про Костичаны (укр.) Костичаны на Panoramio
Centrul Civic

Centrul Civic est un quartier de Bucarest partagé sur de nombreux secteurs différents de la ville. Il comporte un nombre important d'institutions de Roumanie tel que le palais du Parlement, le Palatul Victoria ainsi que des bâtiments liés à la culture tels que la Bibliothèque nationale de Roumanie, l'Opéra National de Roumanie, le Théâtre National "Ion Luca Caragiale" ou l'Université de Bucarest. Limites Description Le Centrul Civic a été complètement reconstruit dans les années 1980 dans le cadre du plan de "Sistematizare" définit par Nicolae Ceaușescu. Bucarest a subi de lourds dommages lors du bombardement de Bucarest pendant la Seconde Guerre mondiale et du tremblement de terre de 1977. Cependant, ces événements n'ont pas autant changé l'apparence de la ville que "les plans de re-développement" de Ceauşescu dans les années 1980, via lesquels une zone de plus de 8 kilomètres carrés du centre historique de Bucarest a été détruite totalement (c'est-à-dire comprenant tous les monuments, églises, monastères, synagogues, hôpital, stade...). Ces changements ont demandé l'expulsion de près de 40.000 personnes du jour au lendemain et leur relogement dans de nouveaux bâtiments, dans le but de construire un centre civique grandiose et la Maison du Peuple, maintenant connue sous le nom du Palais du Parlement. Le Centre Civique est un complexe de bâtiments modernes en béton avec des façades en marbre, disposé sur un boulevard appelé « Boulevard de la Victoire du Socialisme », un boulevard construit sur le modèle des Champs-Élysées, mais avec un mètre de plus en largeur, traversant d'est en ouest, réalisant une grande voie vers le Palais du Parlement au niveau de son extrémité ouest. Le Centre Civique comprend un bon nombre de sièges gouvernementaux et des appartements liés, à la base à destination de l'hébergement de l'élite communiste de Roumanie. Le Centre Civique est donc principalement une zone d'architecture de style Socialiste-Réaliste obéissant à une forme d'uniformité, mais également caractérisée par son absence d'espace commercial. Les principaux commerces et restaurants formant le cœur de la ville se trouvant dans le quartier au nord du Centrul Civic. Le quartier a été appelé de manière sarcastique « Ceaușima » à cause de l'état de ruines du quartier lors des démolitions. Lieux particuliers le Palais du Parlement la Dâmboviţa canalisée dans le quartier Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Roumanie Portail de Bucarest
Centru Civic

Centru Civic (Nederlands: Staatsburgerlijk centrum) is een wijk in Centraal-Boekarest, de hoofdstad van Roemenië. De wijk werd gebouwd in de jaren tachtig in socialistische stijl door Nicolae Ceaușescu. Boekarest was beschadigd na bombardementen in de Tweede Wereldoorlog en de aardbeving in 1977. Toch hebben deze zaken het uiterlijk van Boekarest niet zo sterk veranderd als de systematisering in de jaren tachtig. Acht vierkante kilometer van het historische centrum van Boekarest, waaronder ook kloosters, kerken, synagogen, een ziekenhuis en een art-deco-sportstadion, werden platgelegd. 40.000 mensen kregen een nieuwe, slechtere, woning aangewezen om plaats te maken voor de bouw van het Centru Civic en het immense Parlementspaleis, het op een na grootste gebouw van de wereld. In Centru Civic staan moderne gebouwen met gevels aan de boulevard, die vroeger bekendstond onder de naam Overwinning van het Socialisme, maar na de Roemeense Revolutie in 1989 hernoemd is als Boulevard van de Vereniging (Bulevardul Unirii). De boulevard is gebaseerd op de Champs-Élysées en is zelfs een paar meter langer en breder dan de Parijse boulevard. Hij loopt van oost naar west dwars door het centrum en eindigt in het westen bij het Parlementspaleis. Vanaf het balkon van het Parlementspaleis is de hele lengte van de boulevard te zien. Ook staan in het Centru Civic een aantal kantoren van de regering en appartementen waar evenveel mensen in kunnen als in de huizen die er vroeger stonden. Vroeger waren de appartementen, in Socialistische stijl gebouwd, voor de belangrijkste mensen van de Roemeense Communistische Partij. Daarom is dit district geen favoriete plek voor kapitalistisch Boekarest. Wel zijn er uitzonderingen bij gebouwen aan het Piața Unirii (Plein der Vereniging), waar de Dâmbovița ondergronds gaat. Rond het Piața Unirii is Centru Civic betrekkelijk commercieel, maar de vele kleine winkels en restaurants die het hart van Boekarest vormen zijn ten noorden van Centru Civic te vinden. Het oostelijke gedeelte van Centru Civic, dat nooit afgemaakt is, staat voor de inwoners bekend als "Hiroshima". Beton en halfafgemaakte gebouwen staan op de plek waar historische gebouwen (waaronder ook het Historische Joodse District) stonden. Aan bijna alle kanten wordt het Centru Civic begrensd door historische gebouwen en wijken. Lipscani is een van de beroemdste straten van Boekarest, en is ook net buiten Centru Civic te vinden. Sommige kerken, zoals de St. Nicolai-Mihai Vodă Kerk, werden verplaatst in plaats van vernield voor de bouw van het Centru Civic en zijn nu nabij het Centru Civic te vinden. Ook het nabije Antimklooster is intact gebleven, hoewel de oostelijke vleugel beschadigd is. Achter Piața Unirii heb je de Dealul Metropoliei (Metropolitaanse heuvel) met daarop de patriarchale kathedraal en het paleis van de Roemeens-orthodoxe Kerk.
Centrul Civic (București)

Centrul Civic este un cartier central al Bucureștiului, care a fost complet reconstruit în anii '80, ca parte a programului de sistematizare inițiat de Nicolae Ceaușescu, program care a inclus și construcția de noi centre civice în orașele României. Centrul Civic București ocupă o suprafață de 5,9 kilometri pătrați (2,3 mi2), fiind situat pe teritoriul mai multor sectoare: sectorul 1, sectorul 2, sectorul 3, sectorul 4, sectorul 5 și sectorul 6 din București. Aici se află unele din instituțiile importante ale României, precum Palatul Parlamentului, Academia Română, Biblioteca Națională, diverse sedii de ministere si instituții, ori Tribunalul București. Zone componente Bulevardul Unirii Bulevardul Libertății Strada Izvor Piața Unirii Piața Constituției Piața Alba Iulia Parcul Izvor Alte artere principale incluse în perimetrul Centrului Civic sunt bulevardele Națiunile Unite, Octavian Goga, Decebal, Burebista (neterminat), Mircea Vodă (parțial), strada Nerva Traian (parțial), Calea 13 Septembrie (parțial) și Splaiul Unirii (parțial). Stații de metrou Unirii Izvor Galerie Referințe Legături externe
Statue des Heiligen Nepomuk und der Maria

Die Statue des Heiligen Nepomuk und der Maria (volkstümlich Marienstatue, auch Pestsäule genannt) in Timișoara (Rumänien) ist ein barockes Denkmal und befindet sich vor dem repräsentativen Bau des Alten Rathauses auf dem Piața Libertății. Geschichte Die Statue wurde 1753 bis 1756 von den Wiener Bildhauern Blim und Wasserburger aus Sandstein geschaffen. In der Mitte des Standbildes hält der hl. Nepomuk, Schutzpatron der katholischen Banater seit dem Jahr 1727, ein Kreuz. Über ihm befindet sich die Gottesmutter Maria mit einem Kranz auf dem Kopf. Die Statue erinnert an die Pestopfer von 1738 und 1739. Sie wurde 1756, in Stücke zerlegt, auf dem Wasserweg über die Donau, die Theiß und den Bega-Kanal an ihrem heutigen Platz aufgebaut. Im Jahre 1852 wurde das Denkmal auf den Platz vor dem Siebenbürger Tor, wo sich heute das Continental Hotel befindet, versetzt. An seine Stelle trat das „Denkmal der Treue“, errichtet zur Erinnerung an die 107-tägige Belagerung der Stadt während der Revolution von 1848/49 durch die ungarischen Truppen. Dieses Denkmal der Treue wurde 1918 beschädigt und 1935 in den Heldenfriedhof versetzt. Der Platz blieb leer bis die Statue des Heiligen Nepomuk 1969 wieder an ihren ursprünglichen Ort am Freiheitsplatz zurückkehrte, wo sie bereits einmal knapp 100 Jahre gestanden hatte. 1994 wurde sie von dem Timișoaraer Künstler Ioan Oprescu auf eine Initiative der Landsmannschaft der Banater Schwaben restauriert. Weblinks Einzelnachweise
St. Mary and St. John of Nepomuk Monument

The St. Mary and St. John of Nepomuk Monument, often shortened as Statue of St. John of Nepomuk, is a Romanian Baroque monument in Timișoara's Liberty Square. It is one of the two plague columns built in Timișoara after the Great Plague of 1738; the other is located in the neighboring Union Square. It is inscribed in the list of historical monuments with the code TM-III-m-A-06306. History The plague epidemic of 1738–1739 cost the lives of about 1,000 of the 6,000 inhabitants of Timișoara. As early as 1739, the city administration, represented by mayor Peter Solderer, took a solemn oath to perform various good deeds, as a sign of gratitude for ending the epidemic. The "Nepomuk brothers", a religious association in the city, also wanted to commission a work of art to commemorate the epidemic. It seems that the "Nepomuk brothers" issued the execution order of the monument. The chosen artist was Georg Raphael Donner, but he could not execute the work himself. The sculptors were F. Blim and E. Wasserburger, who took three years to complete the monument (1753–1756). The current statue has replaced the older, more modest statue of St. Nepomuk, the patron saint of Catholics in Banat. As this first statue was carved in low-strength sandstone, it was replaced with the current monument. And old Nepomuk was moved over time to various parts of the city, eventually reaching the courtyard of the Catholic parish church in the Fabric district. In 1852 it was moved near one of the gates of the Transylvania barracks, leaving room for another monument, the Victory Monument. In 1964 the barracks was demolished to make way for the construction of the Continental Hotel, and in 1974 the monument returned in front of the former town hall, where it had been originally located and where it is now. Because it was severely damaged during the December 1989 Revolution, the bullet-cut sculpture ensemble was restored in 1992–1993. The last restoration of the monument was done in May–September 2015 by Ion Oprescu, a local decorator and restorer. Description The structural composition is made of Leitha limestone, from the Vienna area, and sandstone was also used in the composition of the central core. The ensemble has as main characters John of Nepomuk, the patron saint of Catholicism in Banat and Mary who holds lily flowers in her hand, a symbol of purity. Sts. Roch, Charles Borromeo and Sebastian appear in the background. The legend of St. John of Nepomuk is engraved on three sides of the base of the monument: the confession of the Queen of Bohemia, the inquisitor of King Charles who wants to break the sacrament of confession, and the punishment of the Prague canon thrown from the bridge into the Vltava in Prague. Following the torment he endured, through sanctification, he became St. John of Nepomuk, protector of Bohemia, shipowners, raftsmen, priests, millers, and secret keepers. References
Szűz Mária és Nepomuki Szent János-emlékmű (Temesvár)

A temesvári Szűz Mária és Nepomuki Szent János-emlékmű műemlékké nyilvánított szobor Romániában, Temes megyében. A romániai műemlékek jegyzékében a TM-III-m-A-06309 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források "Lista monumentelor istorice: Județul Timiș" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28.. Sarkadi Nagy Emese: Szűz Máriának és Nepomuki Szent Jánosnak szentelt emlékmű, Temesvár. Romániai magyar lexikon (2010. március 15.) (Hozzáférés: 2015. szeptember 20.)
Statuia „Sf. Maria” și „Sf. Ioan Nepomuk” din Timișoara

Monumentul Sf. Maria și Sf. Ioan Nepomuk, adesea prescurtat ca Statuia Sf. Ioan Nepomuk, este un monument baroc din Piața Libertății din Timișoara. Este una dintre cele două coloane ale ciumei construite la Timișoara după Marea Ciuma din 1738; celălalt este situat în Piața Unirii. Face parte din lista monumentelor istorice din județul Timiș, monument istoric cod LMI TM-III-m-A-06309. Istorie Epidemia de ciumă din 1738–1739 a costat viețile a aproximativ 1.000 din cei 6.000 de locuitori ai Timișoarei. Încă din 1739, administrația orașului, reprezentată de primarul Peter Solderer, a depus un jurământ solemn de a săvârși diferite fapte bune, în semn de recunoștință pentru încheierea epidemiei. „Frații Nepomuk”, o asociație religioasă din oraș, au dorit și ei să comande o operă de artă pentru comemorarea epidemiei. Se pare că „Frații Nepomuk” au emis ordinul de executare a monumentului. Artistul ales a fost Georg Raphael Donner, dar nu mai putut onora lucrarea, acesta decedând în 1741. Sculptorii au fost F. Blim și E. Wasserburger, care au avut nevoie de trei ani pentru finalizarea monumentului (1753–1756). Actuala statuie a înlocuit statuia mai veche, mai modestă, a Sfântului Nepomuk, patronul catolicilor din Banat. Deoarece această primă statuie era sculptată în gresie cu rezistență redusă, a fost înlocuită cu actualul monument. Vechea statuie a Sfântului Nepomuk a fost mutată de-a lungul timpului în diverse părți ale orașului, ajungând în cele din urmă în curtea bisericii Millennium din cartierul Fabric. În 1852, monumentul a fost mutat lângă una dintre porțile Cazărmii Transilvania, în fosta Piață Balaș, lăsând loc unui alt monument, Monumentul Victoriei. În 1964 cazarma a fost demolată pentru a face loc construcției noului centru civic și a Hotelului Continental, iar în 1974 monumentul a revenit în fața fostei primării, unde fusese amplasat inițial și unde se află și acum. Deoarece a fost grav avariat în timpul Revoluției din decembrie 1989, ansamblul sculpturii ciuruite de gloanțe a fost restaurat între 1992-1993. Ultima restaurare a monumentului a fost realizată în mai-septembrie 2015 de Ion Oprescu, decorator și restaurator local. Descriere Compoziția structurală este din calcar de Leitha, din zona Vienei, fiind folosităși gresia pentru compoziția miezului central. Ansamblul îi are ca personaje principale pe Sfântul Ioan Nepomuk, patronul catolicismului în Banat și pe Fecioara Maria care ține în mână flori de crin, simbol al purității. Sfântul Rochus, Charles Borromeo și Sfântul Sebastian apar în fundal. Legenda Sfântului Ioan Nepomuk este gravată pe trei laturi ale soclului monumentului: mărturisirea reginei Boemiei, inchizitoriul regelui Venceslau care vrea să rupă secretul spovedaniei și pedeapsa lui Nepomuk, fiind aruncat de pe Podul Carol din Praga în râul Vltava. Sfântul Ioan Nepomuk este ocrotitor al Boemiei, armatorilor, plutașilor, preoților, morarilor și celor care păstrează secrete. Note