NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
National University of Physical Education and Sport

The Universitatea Națională de Educație Fizică și Sport (UNEFS), is one of the highest-profile state public higher education institution in Romania, and was founded on 1 December 1922, in Bucharest. It was the tenth institution of its kind in the world and the fifth in Europe. UNEFS is one of the major physical education and sport institutions in Eastern Europe, and the degrees are awarded by the Ministry of National Education, and are recognised by other countries with whom bilateral agreements have been signed. Alumni Other notable alumni Laura Badea – fencer, coach and sport administrator Mariana Bitang – gymnastics coach and political counselor Spyros Tsironis – politician Dan Grecu – gymnast and coach Marius Urzică – gymnast and coach Marian Drăgulescu – gymnast Iolanda Balaș – athlete, high jumper, and former president of the Romanian Athletics Federation and IAAF commissioner Anișoara Cușmir – athlete, long jumper, and coach Doina Melinte – athlete, runner, and former vice president of the Romanian Anti-Doping Agency and director of the National Agency for Youth and Sport Argentina Menis – athlete, discus thrower Violeta Beclea-Szekely – athlete, runner Sanda Toma – rower and professor Marioara Popescu – rower Nicolae Țaga – rower Elisabeta Lipă – most decorated rower in the history of the Olympics, president of the Romanian Rowing Federation, and former president of CS Dinamo București and politician Toma Simionov – sprint canoer Vasile Pușcașu – Greco-Roman wrestler Ion Draica – Greco-Roman wrestler, businessperson, and former politician, president of Romanian Federation of Wrestling and SSC Farul Constanța president Gheorghe Berceanu – Greco-Roman wrestler and coach Mihaela Buzărnescu – tennis player Ion Motroc – Former Professional football player External links Official website
Università nazionale di educazione fisica e sport di Bucarest

L'Università nazionale di educazione fisica e sport è un'università pubblica con sede a Bucarest. Storia È stata fondata nel 1922 come istituto nazionale di educazione fisica (Institutul Național de Educație Fizică), assumendo diverse denominazioni nel corso della sua storia. Dal 1993 al 2009 è stata conosciuta come accademia nazionale di educazione fisica e sport (Academia Națională de Educație Fizică și Sport). Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Università nazionale di educazione fisica e sport di Bucarest Collegamenti esterni Sito ufficiale, su unefs.ro.
Universitatea Națională de Educație Fizică și Sport

Universitatea Națională de Educație Fizică și Sport, cunoscută și ca UNEFS, este o instituție de învățământ superior publică de stat din București. Istoric Universitatea a fost înființată prin Legea pentru Educație Fizică, promulgată la data de 15 iunie 1923 și publicată în Monitorul Oficial nr. 59, din 17 iunie 1923, sub denumirea de Institutul Național de Educație Fizică (INEF). Prima instituție de învățământ superior pentru pregătirea profesorilor de educație fizică din România și-a început cursurile la 1 decembrie 1922, la București. A fost a 10-a instituție de acest fel din lume și a 5-a din Europa. Activitatea a debutat sub conducerea general prof. Virgil Bădulescu care a obținut sprijinul Familiei Regale, mai ales a Majestății Sale Regele Ferdinand I, a lui Dimitrie Gusti – directorul Casei Culturii Poporului și a profesorului Vasile Pîrvan. Numele instituției a fost schimbat pe parcursul existenței sale, până la cea prezentă, atribuită prin modificarile aprobate la HG nr. 749/2009 și publicate în Monitorul Oficial al României Partea I din 12 octombrie 2009. 1922: Institutul Național de Educație Fizică (I.N.E.F.) 1929: Institutul Superior de Educație Fizică (I.S.E.F.) 1937: Academia Națională de Educație Fizică (A.N.E.F.) 1942: Școala superioară de Educație Fizică (Ș.S.E.F.) 1945: Academia Națională de Educație Fizică (A.N.E.F.) 1948: Institutul de Educație Fizică (I.E.F.) 1950: Institutul de Cultură Fizică (I.C.F.) 1968: Institutul de Educație Fizică și Sport (I.E.F.S.) 1990: Academia de Educație Fizică (A.E.F.) 1992: Academia Națională de Educație Fizică (A.N.E.F.) 1993: Academia Națională de Educație Fizică și Sport (A.N.E.F.S.) 2009: Universitatea Națională de Educație Fizică și Sport din Bucuresti (U.N.E.F.S) Structură În prezent UNEFS cuprinde: Facultatea de Educație Fizică și Sport (specializările „Educație Fizică și Sportivă” și „Sport și Performanță Motrică”) Facultatea de Kinetoterapie (specializare „Kinetoterapie și Motricitate Specială”) master „Performanță în Sport” master „Managementul și Marketingul Structurilor, Activităților și Evenimentelor Sportive” master „Educație Fizică și Activități Motrice de Timp Liber” master „Recuperare, Reeducare motrică și Somato-Funcțională” master „Nutriție și Remodelare Corporală” Școală Doctorală în domeniul „Știința Sportului și Educației Fizice” Activitatea se desfășoară în București (Complex central str. Constantin Noica nr. 140, Complex Rocar str. Prașilei nr. 47), Baza didactică Eforie Nord și Baza didactică „Prof. Virgil Teodorescu” de pe muntele Parangul Mic La toate evaluările instituționale periodice conduse de către ARACIS, liniile de studiu ale UNEFS au primit calificativul „Grad de încredere ridicat”. Note Legături externe Materiale media legate de Universitatea Națională de Educație Fizică și Sport la Wikimedia Commons Site web oficial
Armenian Church, Pitești

The Armenian Church (Romanian: Biserica Armenească) is an Armenian Apostolic church located at 43 Egalității Street in Pitești, Romania. It is dedicated to John the Baptist. Built in 1852, the church is trefoil in shape, with a hexagonal spire. It is listed as a historic monument by Romania's Ministry of Culture and Religious Affairs, as is its chancery, which dates to the same year. Notes
International School of Bucharest

International School of Bucharest (ISB) is a private international school founded in 1996 that offers a British style of education for students from the age of 2.5 to 19, located at 1R Șoseaua Gării Cățelu in Bucharest, Romania's capital city. It caters to over 700 students from 40 countries. Education Children in the Early Years, Primary (Key Stages 1 and 2) and Secondary school (Key Stage 3) follow the National Curriculum of England and Wales, supplemented with the Cambridge Primary and Secondary 1 Curriculum for the core subjects English, Maths and Science. Year 12 and 13 are the final two years where students are prepared for International Baccalaureate. Years 10 and 11 follow the Cambridge IGCSE. ISB has been registered by the University of Cambridge as a 'Cambridge International Examinations' center since 2001 and accredited by the Council of International Schools (CIS) since August 2012. ISB has been a member of COBIS since October 2013. References
Argamum (castrum)

Argamum (grec antic: Όργάμη, llatí: Argamum) era un fort de la província romana de Mèsia. És la primera colònia grega que els autors situen al Pont Euxí, segons una cita que Esteve de Bizanci fa d'Hecateu de Milet. S'ubica a l'actual Romania. Al segle i es menciona Argamum quan era governador de Mèsia Mani Laberi Màxim, i es diu que dominava una zona rural. Durant les excavacions arqueològiques dutes a terme en aquell indret, es va descobrir la muralla d'època tardo-romana (segles IV-VI) i dues basíliques cristianes (segle vi). Referències Enllaços externs Argamum UCL Institute of Archaeology - Argamum Castra romana de Romania: Google Maps / Earth Arxivat 2012-12-05 at Archive.is
Orgame

Orgame (griechisch Όργάμη; lateinisch Argamum) ist eine antike Festung in der Dobrudscha im Donaudelta auf dem Gebiet der Gemeinde Jurilovca, Kreis Tulcea, Rumänien. Orgame wird im späten sechsten Jahrhundert v. Chr. von Hekataios von Milet als Tochterstadt von Histria erwähnt. Der Name Argamum begegnet auf einer Inschrift um 100 n. Chr. Ausgrabungen begannen in den Jahren 1926 bis 1932 und wurden 1965 wieder aufgenommen. Sie bestätigten die Existenz einer griechischen Siedlung, chronologisch analog zu Histria. Sechs Kilometer vom vorwiegend von Lipowanern bewohnten Fischerdorf Jurilovca auf dem hohen und steilen Ufer des Razim-Sees liegen die teilweise freigelegten und restaurierten Ruinen der griechisch-römischen Festung Argamum. Heute sind ein Stadttor, eine Festungsmauer, Straßen, frühchristliche Basiliken und Erdwälle zu sehen. Literatur Manfred Oppermann: Thraker, Griechen und Römer an der Westküste des Schwarzen Meeres. Zaberns Bildbände zur Archäologie. Zabern, Mainz 2007, ISBN 978-3-8053-3739-7. Smaranda Andrews: Greek cities on the western coast of the Black Sea: Orgame, Histria, Tomis, and Kallatis (7th to 1st century BCE). Dissertation Ames 2010 (Volltext). Weblinks Orgame/Argamum Blog zur aktuellen archäologischen Entwicklung Artikel zu Orgame/Argamum bei academia.edu Einzelnachweise
Argamum (castra)

Argamum was a coastal fort in the ancient Roman province of Moesia. It was near the ancient Greek and Roman city of Argamum. It is located on Cape Dolosman in Romania. It covered two and a half hectares. See also List of castra Notes External links Argamum UCL Institute of Archeology - Argamum Roman castra from Romania - Google Maps / Earth Deprecated link archived 2012-12-05 at archive.today
Orgame

Orgame (en griego, Ὀργάμη; en latín, Argamum) era una antigua colonia griega del Ponto Euxino. Se ubicaba en territorio de la actual Rumania. La ciudad es ya citada en un fragmento de Hecateo de Mileto recogido por Esteban de Bizancio.​ Fue fundada por colonos de Mileto o de Istros.​ Se localiza en el cabo Dolojman, al este de la ciudad actual de Jurilovca, donde se han realizado excavaciones que han sacado a la luz restos de murallas, de una acrópolis fortificada y tumbas.​ Referencias
Argamum

Argamum en latin (Orgamè en grec classique ou Argamon en grec byzantin) est une cité grecque, située en Scythie Mineure, sur le cap Halmyris, aujourd'hui Dolojman en Roumanie, dans la région de Dobroudja du Nord, sur le territoire de la commune de Jurilovca. Argamum est la plus ancienne cité mentionnée par un texte écrit : l'œuvre d'Hécatée de Milet. Elle a probablement été fondée au VIIe siècle av. J.-C.. Son histoire et notamment ses liens avec la grande cité voisine d'Histria sont assez mal connus. Au VIe siècle, elle a fait partie de l'Empire romain. L'empire romain d'orient, en se christianisant, devient byzantin : sur le site, outre quelques bâtiments grecs et romains, ce sont surtout des murailles et des basiliques chrétiennes des Ve – VIe siècle qui ont été fouillées, mais 70 % de l'emprise urbaine restent inconnus (et les gardes de la réserve de biosphère du delta du Danube ont du mal à contenir le pillage, limité surtout par la rudesse de l'hiver et la présence des moustiques l'été). La nécropole qui s'étend à l'ouest de la ville est en cours de fouille. Au VIIe siècle, l'entrée des Bulgares dans l'Empire et la fermeture du golfe d'Argamum devenu la liman de Iancina (aujourd'hui Razim) ont fait abandonner la cité, qui tomba en ruines. Notes et références Liens externes Ressource relative à la géographie : Digital Atlas of the Roman Empire Orgamè/Argamum Blog présentant les recherches récentes Portail de la Grèce antique Portail de l’archéologie Portail de la Roumanie
Orgamè (Argamum)

Orgamè è una città greca fondata da Mileto, dal VII secolo a.C., sul capo Dolojman, nel territorio dell'attuale comune di Jurilovca in Romania. Orgamè è la prima città nel territorio rumeno citata da un testo scritto, nelle opere di Ecateo di Mileto. La sua storia è abbastanza oscura, specialmente la natura delle relazioni con la grande città vicina di Histria. Fu occupata dai Romani e diventa Argamum. Vi si trovano soprattutto vestigia bizantine: muri e basiliche del V-VI secolo d.C. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Orgamè Collegamenti esterni (RO) argamum.freeservers.com - Ricerche archeologiche Orgamè/Argamum (EN, FR, RO) orgame-argamum.blogspot.com - Blog che presenta ricerche recenti
Frühlingspalast

Der Frühlingspalast (rumänisch Palatul Primăverii), auch als Ceaușescu-Villa oder Ceaușescu-Haus (rumänisch Casa Ceaușescu) bezeichnet, ist ein Gebäude in Bukarest, das als das Wohnhaus des rumänischen Diktators Nicolae Ceaușescu bekannt wurde. Beschreibung und Geschichte Das Haus wurde zwischen 1964 und 1965 als Protokollgebäude des kommunistischen Diktators Gheorghe Gheorghiu-Dej errichtet. Nach dessen Tod wurde es das Wohnhaus seines Nachfolgers Nicolae Ceaușescu. Zwischen 1970 und 1972 wurde das Haus zu einem Palast mit 80 Zimmern, Schwimmbecken, Kino, Bunker und einem weitläufigen Garten erweitert. Die Innengestaltung mit Wandmosaiken, Kronleuchtern und Spiegeln aus Murano-Glas ist luxuriös. Nicolae Ceaușescu wohnte dort mit seiner Frau Elena und den drei gemeinsamen Kindern Valentin, Zoia und Nicu. Staatsgäste wie Charles de Gaulle, Richard Nixon und Fidel Castro wurden in die Villa eingeladen. Am 22. Dezember 1989 flüchtete die Familie Ceaușescu infolge der rumänischen Revolution aus dem Palast. Wenige Stunden später stürmten ihn Aufständische und plünderten ihn teilweise. Nach der Wende wurde das Haus zunächst zur Unterbringung von Staatsgästen genutzt. Seit 2016 ist der Palast als Museum der Öffentlichkeit zugänglich. Das Grundstück umfasst ca. einen halben Hektar, das Gebäude hat ca. 3000 Quadratmeter Fläche. Weblinks Website des Frühlingspalasts Rumänien: Touristenboom in Ceausescu-Villa. In: mdr.de. 23. November 2019; abgerufen am 7. Januar 2026. Ceaușescu-Villa in Bukarest – Kommunistischer Diktatoren-Prunk. In: deutschlandfunk.de. 12. Juli 2018; abgerufen am 7. Januar 2026. Ceausescus Villa in Bukarest. In: Spiegel Online. 13. März 2016; abgerufen am 7. Januar 2026. Einzelnachweise
Palazzo Primăverii

Il Palazzo Primaverii (in romeno Palatul Primăverii), noto anche come Casa Ceaușescu, è un edificio di Bucarest, situato nel quartiere Primăverii. Dal 2016 ospita un museo. Storia L'edificio fu costruito tra il 1964 e il 1965 come residenza protocollare da Gheorghe Gheorghiu-Dej. Dopo la morte di Dej e la nomina di Nicolae Ceaușescu a segretario generale del Partito Comunista Rumeno nel 1965, il palazzo fu ampliato tra il 1970 e il 1972 e divenne la residenza della famiglia Ceaușescu. Qui furono invitati leader stranieri come Charles de Gaulle (1968), Richard Nixon (1969) e Fidel Castro (1972). Il palazzo fu successivamente utilizzato come luogo per il ricevimento delle delegazioni ufficiali provenienti dal paese e dall'estero. Nel 2016, il Palazzo Primaverii è stato trasformato in un museo. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Palazzo Primăverii Collegamenti esterni Sito ufficiale, su casaceausescu.ro.
Palatul Primăverii

Palatul Primăverii, cunoscut și sub numele de Casa Ceaușescu, este o clădire din București, situat în cartierul Primăverii. Din 2016 găzduiește un muzeu. Istoric Clădirea a fost construită între anii 1964-1965 ca reședință de protocol de Gheorghe Gheorghiu-Dej. După ce Dej a murit și Nicolae Ceaușescu a devenit secretarul general al PCR în 1965, palatul a fost mărit între anii 1970-1972 și a devenit locuința familiei Ceaușescu. Aici au fost invitați lideri străini precum Charles de Gaulle (1968), Richard Nixon (1969) sau Fidel Castro (1972). În perioada postdecembristă, palatul a fost o vilă de protocol pentru a primi delegații oficiale din țară și din străinătate. În 2016 Palatul Primăverii a fost transformat în muzeu. Note Vezi și Lista muzeelor din București Legături externe Materiale media legate de Palatul Primăverii la Wikimedia Commons Site web oficial
Upetrom 1 Mai Ploiești

Upetrom 1 Mai, a fost o companie din România – parte a Upetrom Grup, ce desfășura activități în sectorul producției de utilaje și echipamente pentru industria petrolului și gazelor.Aceasta a cerut insolvența în august 2017,unele părți au fost demolate.Partea localizată în Piața 1 Decembrie nr.1 a fost demolata complet între anii 2018-2025 în perioada 2018-2021 a fost demolată zona unde acum se afla un magazin Lidl și mall-ul Prahova Value Center ,în anul 2024 a fost demolată ultima parte care se vedea pe strada Lupeni.Acolo s-a contruit un magazin Action și o sală de sport Stay Fit GYM . Parte cu Bulevardul București este în reabilitare.Site-ul Upetrom 1 Mai SA este acum al Upetrom 1 MAI Trading . Bibliografie Upetrom 1 Mai a intrat în insolvență. Pe fosta platformă se va construi un mall- Observatorul Prahovean A început demolarea Uzinei 1 Mai din Ploiești. În locul fabricii se va construi un mall – Observatorul Prahovean Fiul unui fost consilier județean PNL a cumpărat 22,5 hectare din fosta platformă 1 Mai din Ploiești. Cât a costat tranzacția
Nativity of St. John the Baptist Church, Focșani

The Nativity of St. John the Baptist Church (Romanian: Biserica Nașterea Sfântului Ioan Botezătorul) is a Romanian Orthodox church located at 5 Piața Unirii in Focșani, Romania. It is dedicated to the Nativity of Saint John the Baptist. The church was founded by Grigore I Ghica, Prince of Wallachia, in 1661; the Ghica family would continue to provide support. Originally a monastery church, it is cross-shaped, made of brick and limestone on a stone foundation, in Byzantine style. On the interior, it is 22.40 meters long, 6.50 meters wide and 9.50 meters high. The floor is of stone blocks. The attached porch, of uncertain date, is around 4 meters long. The monastery was a cultural and religious center, offering theological training and preparing a large number of monks, priests and deacons. In 1849, it possessed 22 books in Greek and 24 in Romanian Cyrillic. Until the 1863 secularization of monastic estates in Romania, it was a metochion of Agia Anastasia Monastery in Thessaloniki. The monastery had the appearance of a fortress, surrounded by granite walls over 6 meters thick. On the inside, it had buildings with two stories that included 36 living apartments and 10 basements. It also had towers with embrasures, useful for positioning firearms. One of the wealthiest churches in the area, it owned several villages, estates, vineyards in Odobești, forests, stores and houses in Focșani. It acquired these both through donation and seizure without deed of state land. The wealth and power of the Greek monks stirred resentment among the town inhabitants and conflict with the local administration. Around 1850, following numerous petitions to the royal court, Princes Gheorghe Bibescu and Barbu Dimitrie Știrbei finally asserted control over the monks. Over the years, the church suffered damage from earthquakes, the devastating 1854 fire, pillage by Ottoman troops during the reign of Constantine Mavrocordatos and by Filiki Eteria forces during the Wallachian uprising of 1821. After the 1854 fire, the monastery lost its majestic appearance. In 1871, the ruined walls were auctioned off to a Jewish merchant. Subsequently, of the old complex, the only remaining components are the church and bell tower, which sits in front. Located near a border post, the church witnessed important events surrounding the 1859 union of the Principalities, including the first Te Deum for national unity held on the square in front of the church, a "Hora Unirii" danced by domnitor Alexandru Ion Cuza, and military marches starting with Romanian independence in 1877. The church is listed as a historic monument by Romania's Ministry of Culture and Religious Affairs, as is the 1839 tower. Notes
Biserica „Nașterea Sfântului Ioan Botezătorul” din Focșani

Biserica „Nașterea Sfântului Ioan Botezătorul” din Focșani este un monument istoric aflat pe teritoriul municipiului Focșani. În Repertoriul Arheologic Național, monumentul apare cu codul 174753.16. Edificiul are un plan triconc, cu turla pe naos, cu un valoros decor de arcaturi din ciubuce. Istoric Biserica a făcut parte din ansamblul fostei mănăstiri cu hramul "Nașterea Sfântului Ioan Botezătorul" fiind ctitorită de domnitorul Țării Românesti Grigore Ghica în anul 1661. Această mănăstire a fost înălțată în partea munteană a orasului Focsani, chiar lânga hotarul ce despărțea pâna la Unirea din 1859 cele două țări. În prezent Biserica acestei manastiri se află în gradina publică a orașului Focșani. Acestei mănăstiri i-au fost oferite danii în decursul anilor de către: Al. Ipsilanti, Duca Vodă, Șerban Cantacuzino, Constantin Brâncoveanu, Mihail Racoviță. Datorită acestor danii mănăstirea a devenit una dintre cele mai înstărite din zonă având proprietăți în Focșani cât și în zonele viticole învecinate. Mănăstirea a suferit modificări de pe urma cutremurelor, incendiilor și a năvălitorilor străini. În 1854 a ars mănăstirea, dar biserica a supraviețuit. Arhitectură În trecut Biserica a fost construită din cărămidaă pe fundație de piatră, în formă de cruce cu 3 abside și cu împărtirea clasică: pronaos, naos și altar. Până la restaurarea din 1977 în interior s-au păstrat mici porțiuni de pictură, fațadele erau tencuite și decorate cu două rânduri de firide suprapuse. În interior erau circa 23 icoane, 9 candele, cădelnițe, obiecte de argint, cărți grecești, românești, odoare, policandru, sfetnice, veșminte. Biserica a fost restaurată după cutremurul din 1977, forma în care se află și acum.. Evenimente marcante Mănăstirea a fost martora unui eveniment important. La 21 septembrie 1845 s-a oficiat cununia religioasă a domnitorului Gheorghe Bibescu cu Marițica Văcărescu-Ghica (1815-1859), fiica poetului Nicolae Văcărescu. Nas fiind Mihail Sturdza, domnitorul Moldovei. Galerie Note
Teatrul „Sică Alexandrescu” din Brașov

Teatrul „Sică Alexandrescu” din Brașov este o instituție publică teatrală din orașul Brașov, înființată în 1946, sub numele de Teatrul Poporului. Instituția poartă numele regizorului Sică Alexandrescu și se află în subordinea Primăriei Brașov. Istoric Inaugurarea Teatrului Poporului a avut loc la data de 3 decembrie 1946 cu piesa Slugă la doi stăpâni, de Carlo Goldoni.. În 1949 instituția este numită Teatrul de Stat, iar din 1967 este numit Teatrul Dramatic, la inițiativa regizorului Sică Alexandrescu, director al teatrului la acea vreme. Din 1994 teatrul a primit numele regizorului Sică Alexandrescu. Începând cu anul 1978 la teatrul din Brașov se desfășoară Festivalul de Dramaturgie Contemporană, care în anul 2015 și-a desfășurat cea de a XXVI-a ediție. Repertoriu Printre piesele aflate în actualul repertoriu al teatrului brașovean sunt Jocul dragostei și al întâmplării de Marivaux, Privește înapoi cu mânie de John Osborne, Jack și femeile lui și Un cuplu ciudat de Neil Simon, Fanteziile sexuale ale soțului meu aproape că m-au înnebunit de John Tobias sau Copilul problemă de George F. Walker. Note Legături externe Site oficial
Trei Ape

Trei Ape este o stațiune turistică de interes local din județul Caraș-Severin. Lacul Trei Ape (lac de acumulare, lac antropic), se afla la 37 km de Reșița, în depresiunea Garana, la o altitudine de aproximativ 835, pe o întindere 53 de hectare. Zona este ideală pentru popasuri, drumeții, de câteva ore, pe trasee bine marcate și sigure. Pe perioada verii se poate sta cu cortul, fiind zone special amenajate pentru campare, iar în perioada iernii, datorita climatului montan, se poate schia. Referințe