NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stade municipal de Botoșani

Le stade municipal de Botoşani est un stade omnisports qui accueille principalement les matchs de l'équipe de football roumain du FC Botoşani. Caractéristiques Le stade a une capacité de 7 782 sièges et une superficie de 31 674 m2. Il est équipé pour jouer de nuit, dispositif inauguré en septembre 2014 à l'occasion d'un match de Ligue I contre l'équipe du Dinamo Bucarest (victoire de Botoșani 3-2). Événements Notes et références Annexes Articles connexes Fotbal Club Botoșani Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB (ro) Site officiel Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de la Roumanie
Stadion Miejski w Botoszanach

Stadion Miejski (rum. Stadionul Municipal) – stadion sportowy w Botoșani o pojemności 10 600 widzów. Swoje mecze rozgrywa na nim FC Botoșani. W latach 2008–2009 przeszedł renowację. Bibliografia Stadionul Municipal, [w:] baza Soccerway (stadiony) [dostęp 2015-06-22] . Stadionul Municipal - Botoşani. europlan-online.de. [dostęp 2015-06-22]. (niem.). Linki zewnętrzne Prezentare stadion "Municipal" Botoșani. fcbotosani.ro. [dostęp 2015-06-22]. [zarchiwizowane z tego adresu (2015-07-17)]. (rum.).
Stadionul Municipal Botoșani

Stadionul Municipal Botoșani este un stadion multifuncțional din Botoșani, România, ce servește în principal drept gazda meciurilor echipei de fotbal FC Botoșani. Stadionul are o capacitate de 7.782 de locuri, toate pe scaune, și o suprafață de 31.674 m2. Stadionul beneficiază și de nocturnă, inaugurată în septembrie 2014 cu ocazia unui meci de Liga I împotriva echipei Dinamo București, meci câștigat de botoșăneni cu 3-2. Galerie foto Referințe
Муніципальний стадіон (Ботошані)

Муніципальний стадіон Ботошані (рум. Stadionul Municipal Botoșani) — багатофункціональний стадіон у місті Ботошані, Румунія, домашня арена ФК «Ботошані». Стадіон реконструйований у 2008 та 2009 роках. У 2013 році розширений. Потужність арени становить 12 000 глядачів. Посилання Про стадіон на botosaniexpress.ro (рум.) Stadionul Municipal (Botoșani) на footballtripper.com [Архівовано 5 березня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Фотогалерея [Архівовано 10 серпня 2014 у Wayback Machine.] (нім.)
Șomuzul Mare

The Șomuzul Mare is a right tributary of the river Siret in Romania. It discharges into the Siret near Dolhasca. The basin size of the 62 km (39 mi) long Șomuzul Mare is 483 km2 (186 sq mi). It flows through the villages Stroiești, Zaharești, Liteni, Pocoleni, Fălticeni (city), Șoldănești, Huși, Preutești, Basarabi, Arghira, Dolheștii Mari, Dolheștii Mici and Dolhasca (town). The Șomuz and Pocoleni dams are built on this river. Tributaries The following rivers are tributaries to the river Șomuzul Mare (from source to mouth): Left: Humoria, Frumoasa, Vătavu, Boroșeni, Cimbrina, Prisaca, Brana Right: Stupca, Iazuri, Brădățel, Târgul, Leucușești, Platonița References
Râul Șomuzul Mare

Râul Șomuzul Mare este un curs de apă, afluent al râului Siret. Până la Unirea Bucovinei cu România din 1918, porțiunea Șomuzului Mare numită și Hranița (între Liteni și confluența cu pârâul Bunești/Graniței la Podeni) a reprezentat frontiera dintre Austro-Ungaria și Regatul României. Bibliografie Administrația Națională Apelor Române - Cadastrul Apelor - București Institutul de Meteorologie și Hidrologie - Rîurile României - București, 1971 Legături externe Trasee turistice - Județul Suceava Harta județului Suceava Ovidiu Gabor - Economic Mechanism in Water Management Arhivat în 5 martie 2009, la Wayback Machine. Note
Constanța railway station

Constanţa railway station is the largest station in Constanţa and on the Romanian Black Sea coast. This station is situated on the main Căile Ferate Române Line 800 (Bucharest – Feteşti – Constanţa – Mangalia). Constanţa railway station is served by about 50 passenger trains. During summer, the number of trains and passengers greatly expands. Staff communication is facilitated via VHF Radios, frequency 146.225 AM. The station is served by several bus and minibuses lines. The latest ro:CT Bus S.A. bus leaves at 23:00 local time. Distance from other railway stations Romania Arad (via Alba Iulia): 845 km Arad (via Craiova): 829 km Bacău: 381 km Baia Mare (via Comănești): 838 km Braşov (via București Nord): 391 km Brăila: 256 km Buzău: 208 km Cluj-Napoca (via București Nord): 722 km Craiova: 434 km Deva (via Craiova): 680 km Iaşi: 430 km Oradea: 875 km Piteşti: 333 km Sibiu: 540 km Suceava: 527 km Timișoara: 758 km Europe Belgrade: 934 km Berlin: 2,125 km Budapest: 1,097 km Chişinău: 556 km Frankfurt am Main: 2,125 km Kyiv: 1,452 km Sofia: 764 km Venice: 1,948 km Wien: 1,370 km External links Trains timetable
Gara Constanța

Gara Constanța reprezintă una dintre cele mai importante gări din România și cea mai importantă de pe litoralul românesc al Mării Negre. Prezentare generală În anul 1860 s-a deschis calea ferată Cernavodă-Constanța, construită de o firmă britanică. Gara Constanța-pasageri se afla atunci pe actualul amplasament al Parcului arheologic, o linie ferată deservind portul și gara maritimă ; altă linie construită ulterior deservea Mamaia (traseul ei fiind actualul Bd. Mamaia). Gara actuală a fost terminată în anul 1960. Calea ferată interoperabilă care trece prin gara Constanța este magistrala 800: București-Fetești-Medgidia-Constanța-Mangalia. Trenurile de pasageri care tranzitează această gară aparțin CFR și firmei „Regio Trans”. Prin Gara Constanța trec zilnic aproximativ 40 de trenuri de călători în perioada de sezon. Orașul Constanța este astfel conectat cu cele mai multe orașe din România, cum ar fi București, Ploiești, Buzău, Iași, Suceava, Galați, Brașov, Sibiu, Cluj Timisoara și altele. Prin gara Constanța nu trec trenuri de marfă, acestea fiind utilizate în gara de tranzit și triaj „Palas” și în port. Din gara Constanța pleacă trenurile personale care deservesc localitățile și stațiunile de pe litoralul Mării Negre : Agigea, Eforie nord și sud, Tuzla, Costinești, haltele Tatlageac, Plopilor și Comorova care deservesc stațiunile balneo-climaterice „Olimp”, „Neptun”, „Jupiter”, „Aurora”, „Venus” și „Saturn”, și orașul Mangalia (cap de linie). Gara Constanța este conectată la transportul public și privat din municipiu cu linii de autobuze și microbuze. De asemenea lângă gară se află și autogara Sud din Constanța. Distanțe față de alte orașe (gări) din România Constanța și Arad (via Alba Iulia) - 845 km Constanța și Arad (via Craiova) - 829 km Constanța și Bacău - 381 km Constanța și Baia Mare (via Comănești) - 838 km Constanța și Brașov (via București Nord) - 391 km Constanța și Brașov (via Buzău) - 386 km Constanța și Brăila - 256 km Constanța și Buzău - 208 km Constanța și Cluj (via București Nord) - 722 km Constanța și Cluj (via Buzău) - 716 km Constanța și Craiova (via Caracal) - 434 km Constanța și Deva (via Craiova) - 680 km Constanța și Iași - 430 km Constanța și Oradea - 875 km Constanța și Pitești - 333 km Constanța și Sibiu - 540 km Constanța și Suceava - 527 km Constanța și Timișoara - 758 km Distanțe față de alte orașe (gări) din Europa Constanța și Belgrad - 934 km Constanța și Berlin (Gara Berlin Hbf), (via Praga) - 2125 km Constanța și Budapesta (Gara Budapest-Keleti pu), (via Arad) - 1097 km Constanța și Budapesta (Gara Budapest-Keleti pu.), (via Oradea) - 1122 km Constanța și Chișinău (via Tecuci, Iași) - 556 km Constanța și Frankfurt pe Main - 2125 km Constanța și Kiev (Gara Kiev Pas), (via București Nord) - 1452 km Constanța și Sofia (via București Nord) - 764 km Constanța și Venezia - 1948 km Constanța și Viena (Gara Wien Westbf.), (via Arad) - 1370 km Legături externe Mersul Trenurilor de Călători Arhivat în 2 noiembrie 2018, la Wayback Machine. Format:Lista stațiilor de pe Magistrala CFR 806
Iulius Town

Iulius Town (до 2019. Openville Timișoara) је назив комплекса мешовите намене, рубног града и тржног центра који се налази у Темишвару. У власништву Iulius Group, пројекат је замишљен од почетка да интегрише Iulius Mall, који је сада завршен са канцеларијским, малопродајним и забавним функцијама. Мешовити пројекат обухвата, поред шопинг зоне, парк, сале за догађаје, канцеларије, дом здравља, биоскоп и преко 4.000 паркинг места. Преко 442 милиона евра уложено је у прву фазу пројекта, који је делимично отворен у августу 2019., што је једна од највећих инфузија приватног капитала у сектору некретнина икада направљених у Румунији. Процењује се да је годишњи саобраћај за Iulius Town преко 20 милиона посетилаца. Iulius Mall Iulius Mall Timișoara, други тржни центар у оквиру националне мреже Iulius, свечано је отворен 20. октобра 2005., након почетне инвестиције од приближно 45 милиона евра. Развијен је на локацији на којој су биле постављене антене 1940-их и која је остала потцењена почетком 2000-их. Iulius Group је основао Јулиан Даскалу 1991, а компанија тренутно поседује још три тржна центра у Јашију, Сучави и Клуж-Напоци. У време инаугурације, Iulius Mall Timișoara је био први тржни центар у западној Румунији. Референце Спољашње везе United Business Center 0
Bucureștii Noi

Bucureștii Noi (Romanian: [bukuˌreʃtij ˈnoj], New Bucharest) is a district situated in the north-west of Bucharest, Romania, in Sector 1. History At the end of the 19th century the area was known as Măicănești or Grefoaicele and was owned by Nicolae Bazilescu. The domain stretched on 295 hectares from which 155 hectares were put out for sale and the rest was donated to the public domain for the construction of streets and parks. In the past the area was a part of Băneasa commune, then it became a part of the town of Grivița. It was integrated in the Bucharest area in the early 1950s when construction of apartment blocks started on the right side of Bucureștii Noi boulevard, using typical Stalinist architecture. In the mid-1960s, 10-storey apartment buildings were constructed, this time, featuring more modernist styling. Overview Bucureștii Noi is a fast-growing district, with many houses and supermarkets being constructed in the last years in the area. The neighborhood center is dominated by a park, Park Bazilescu (also known as Nicholas Bălcescu), opposite the Bazilescu Church. The streets are in a grid layout, offering symmetrical surfaces of about 300 m2 (3,200 sq ft) for the construction of houses or small apartment blocks. The neighborhood contains many penthouses and modern villas which serve a small community of families who own private courtyards. These buildings are an alternative way of living very different from the communist-style apartment blocks found in the other districts of the city. The neighborhood is very popular because it has a good infrastructure, fully paved streets and a well-maintained sewage, water, gas and electricity systems, as well as parks, swimming pools, kindergartens, schools, markets, retail stores and soon also a big shopping mall. Fauna and flora The fauna and flora are quite well taken care of. Lake Grivița that borders the neighborhood in the north and east contributes to the fresh air feeling. Transport Residents have an easy access both to Otopeni Airport and to the central site of Piața Victoriei. The district is served by the Parc Bazilescu metro station. The Bucureștii Noi train station serves the Căile Ferate Române Line 900, which connects Bucharest with the western city of Timișoara. References
Nueva Bucarest

Bucureștii Noi (Nueva Bucarest) es un distrito ubicado en el noroeste de Bucarest, Rumanía, en el sector 1. Historia A finales del siglo XIX y principios del siglo XX, la zona se conocía como "Măicănești" o "Grefoaicele" y era propiedad de Nicolae Bazilescu. El dominio abarcaba 295 hectáreas, de las cuales 155 se pusieron a la venta y el resto de las hectáreas se donaron al dominio público para la construcción de calles, parques y plazas. Anteriormente, la zona formaba parte de la comuna de Băneasa y posteriormente pasó a formar parte de la ciudad de Grivița. Se acabó integrando al área metropolitana de Bucarest a principios de la década de 1950 (finales de la dácada de los años 40 del pasado S.XX), cuando se inició la construcción de bloques de apartamentos en el margen derecho del bulevar Nueva Bucarest, con una arquitectura típica y singularmente estalinista. A mediados de la década de 1960, se construyeron edificios de apartamentos de hasta 10 plantas, esta vez con un estilo más moderno y actualizado, adaptado a la arquitectura más moderna.​ Descripción general Nueva Bucarest es un distrito en rápido crecimiento, muy veloz, con numerosas viviendas y supermercados construidos en los últimos años. El centro del barrio está dominado por un gran parque central, el parque Bazilescu (también conocido como Nicolás Bălcescu), frente a la iglesia de Bazilescu. Las calles tienen un trazado en cuadrícula, ofreciendo superficies muy simétricas de unos 300 m² para la construcción de casas o pequeños bloques de apartamentos. El barrio de Nueva Bucarest alberga numerosos áticos y villas modernas que dan servicio a una pequeña comunidad de familias bienestantes con patios privados. Estos edificios ofrecen una forma de vida alternativa, muy diferente a los bloques de apartamentos que se encuentran en otros distritos de la ciudad. El barrio es muy popular porque tiene una buena infraestructura, calles totalmente pavimentadas y un sistema de alcantarillado, agua, gas y electricidad bien mantenido, así como parques, piscinas, jardines de infancia, escuelas, mercados, tiendas minoristas y pronto también un gran centro comercial. Fauna y flora La fauna y la flora están muy bien cuidadas por un buen servicio de mantenimiento y jardinería. El lago Grivița, que bordea el barrio por el norte y el este, contribuye a la sensación de aire puro y fresco. Transporte Los residentes tienen fácil acceso tanto al Aeropuerto de Otopeni como a la céntrica Plaza Victoriei. Además, el barrio-distrito cuenta con la estación de metro Parc Bazilescu. La estación de tren Nueva Bucarest presta servicio a la línea 900 de Căile Ferate Române, que conecta Bucarest con la también importante ciudad de Timișoara, al oeste del país.
Bucureștii Noi

Bucureștii Noi est un quartier de Bucarest, capitale de la Roumanie, situé dans le secteur 1 de la ville. Histoire À la fin du XIXe siècle, la zone était connue sous l'appellation « Măicănești » ou « Grefoaicele » et était la propriété de Nicolae Bazilescu. Le domaine s'étendait sur 295 hectares dont 155 hectares ont été mis à la vente et le reste a été placé dans le domaine public pour la construction de rues et de parcs. Dans le passé, cette zone appartenait à la commune de Băneasa, puis de la commune de Grivița (en). Elle a été intégrée à Bucarest dans le milieu du XXe siècle lors de la construction de blocs d'appartements commencée sur la droite du Bulevardul Bucureștii Noi. Description Bucureștii Noi est désormais un quartier se développant rapidement avec de nombreuses maisons et des supermarchés construits lors des dernières années. Le parc Bazilescu (ancien Parc Nicolae Bălcescu se situe au centre du quartier, face à la Biserica Bazilescu. Les rues forment une matrice offrant des surfaces symétriques d'environ 300 mètres carrés pour la construction de maisons ou de petits ensembles d'appartement. Le quartier est formé notamment de villas modernes à destination d'une petite communauté de familles disposant de gardes privés. Ces bâtiments tranchent avec la manière de vivre de l'époque communiste et les autres quartiers constitués de blocs comme ailleurs dans la vie. Bucureștii Noi est très apprécié pour ses infrastructures récentes et bonnes, avec des rues complètement pavées, des parcs, des piscines, des crèches, des écoles. Lieux particuliers Le lac Grivița se situe dans ce quartier. Transport Le quartier est accessible notamment via les aéroports de Bucarest ou de la Piața Victoriei. Il est desservi par le métro via la station Parc Bazilescu sur la ligne 4. Références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de Bucarest
Bucureștii Noi (cartier)

Bucureștii Noi este un cartier situat în sectorul 1 al Bucureștiului. Istorie La sfârșitul secolului al XIX-lea zona era cunoscută ca Măicănești sau Grefoaicele fiind deținută de Nicolae Basilescu. Domeniul se întindea pe 295 de hectare din care 155 au fost scoase la vânzare, restul fiind donate domeniului public pentru construcția de străzi și parcuri. În perioada interbelică se construiesc multe case, majoritatea fiind exemple de arhitectură vernaculară (clădiri făcute fără un arhitect). Ele reflectâ stilurile populare în perioadă interbelica: neoromânescul, modernismul Art Deco, și stilul maur sau mauro-florentin. Pentru că nu înțelegeau pe deplin stilurile arhitecturale, mulți proprietari tindeau sa le combine. În 1933 Mișcarea Legionară construiește în Bucureștii Noi, după planurile arhitectului Constantin Iotzu, un sediu central neoromânesc, numit Casa Verde. În trecut zona a făcut parte din comuna Băneasa și apoi din orașul Grivița. Cartierul a fost integrat în București în anii 1950 când s-a început construcția la primele blocuri pe partea dreaptă a bulevardului Bucureștii Noi. Primele blocuri de locuință au apărut în anii 1954-1958, folosind o arhitectură tipică a erei respective (realism socialist). Blocurile cu 10 etaje (și alte trei blocuri cu 4 etaje) au fost construite între 1965-1970. În acest cartier, însă, predomină casele construite începând cu anii 1930. Privire de ansamblu Bucureștii Noi este un cartier în care s-a construit foarte mult în ultimii ani. În centrul cartierul se află Parcul Bazilescu (cunoscut ca Nicolae Bălcescu în perioada comunistă). Vis-a-vis de parc se află biserica Bazilescu. Străzile sunt dispuse simetric sub formă de grilaj, oferind parcele de 300 de metri pentru construcția caselor sau vilelor cu un număr mic de apartamente. Peisajul este dominat de vile în care trăiesc un număr mic de familii. Construcțiile din această zonă sunt o alternativă la blocurile de apartamente din alte cartiere. Cartierul este popular datorită infrastructurii bune. Vegetație Lacul Grivița la nord și est, grădinile caselor și Parcul Bazilescu din centrul cartierului, fac din acesta o zonă cu o bogată vegetație și aer curat. Transport Ieșirile cu acces ușor către nordul capitalei, precum și accesul facil către Aeroporturile Băneasa și Otopeni fac din această zonă una preferată pentru locuire de către oamenii de afaceri români și străini. Proiecte urbanistice dezvoltate și în curs de dezvoltare în zona restaurantului cu specific românesc "Doi Cocoși" extind cartierul spre linia de centură, deși formal zona respectivă este denumită Cartierul Străulești. Troleibuz: 95, 97 Autobuz: 112 Metrou: Magistrala 4 - Parc Bazilescu, Laminorului Galerie Note Referințe
Галацький металургійний комбінат

Галацький металургійний комбінат — найбільше підприємство металургійної промисловості Румунії. Основні виробництва стали до ладу в 1966—1968. Комбінат включає агломераційну фабрику, цехи: доменний, сталеплавильний (з конвертерами), прокатний, вогнетривких матеріалів і власну ТЕЦ. Комбінат випускає приблизно 40 % прокату, вироблюваного в Румунії. Сучасне устаткування комбінату дозволяє застосовувати новітню технологію металургійного виробництва. Технічну допомогу в будівництві Галацького металургійного комбінату надавав СРСР; частина устаткування імпортована з Великої Британії і Франції. Література Е. П. Июдина. Галацкий металлургический комбинат. // Большая советская энциклопедия : в 30 т. / главн. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : «Советская энциклопедия», 1969—1978. (рос.)
Фойшорул де Фок

Фойшорул де Фок (на румънски: Foişorul de Foc, в превод: пожарна наблюдателница) е сграда в източната част на центъра на Букурещ, столицата на Румъния. Построена е през 1890 г. като наблюдателна кула за борба с пожарите, замествайки старата кула (Turnului Colţii) от 1715 г., която е разрушена 2 години по-рано. Проектът е дело на Джордже Мандреа, тогавашен главен архитект на града и професор в Архитектурното училище на Букурещ. Висока е 42 м и е проектирана да изпълнява също и ролята на водонапорна кула за източната част на града. Едва след нейното построяване обаче се разбира, че помпите на водоснабдителната компания не могат да изкачат водата толкова високо. Използва се по първоначалното си предназначение до 1935 г. В нея е настанен Националният музей на пожарникарите (Muzeul Naţional al Pompierilor) през 1963 г. Източници
Torre del Foc

La Torre del Foc (Foișorul de Foc en romanès) és una antiga torre de guaita d'incendis a Bucarest, Romania, de 42 metres d'alçada, construïda el 1890, dos anys més tard que es demolís l'anterior torre de guaita, Turnul Colței, construïda el 1715. La torre, dissenyada per l'arquitecte en cap de l'Ajuntament, George Mandrea, es va construir amb dos propòsits: torre de guaita pels bombers i dipòsit regulador d'aigua. Però un cop finalitzada, el 1892, no es disposava de les bombes suficientment potents per pujar l'aigua a aquella alçada, i l'edifici es va dedicar íntegrament als bombers, amb carruatges i els seus cavalls a la planta baixa, caserna dels bombers a la primera planta, i dependències del comandant a la segona planta. La vigilància de la ciutat des de l'alçada de la torre es va mantenir fins a l'any 1910, quan es va substituir per avisos telefònics. El 1935 els bombers es van traslladar a una nova caserna, i el 1936 la torre es va habilitar com a Foișorul de Foc - Museu dels Bombers de Romania. El museu va començar com una secció d'història del Museu Municipal de Bucarest, i el 1972 es transformà en el museu de la història dels bombers, amb el rerefons dels principals fets històrics del país. Un ascensor puja els visitants fins al pis 6, i d'aquí van baixant per les diferents sales on hi ha exposades eines d'extinció d'incendis des de l'antiguitat (amb una bomba d'aigua d'Alexandria del segle iii aC) passant per l'Edat Mitjana, fins a l'actualitat. La Torre del Foc va participar en la Nit dels Museus, a partir del 2012. Referències
Foișorul de Foc

Foișorul de Foc (literally The Fire Tower) is a 42 metres (138 feet) high building in Bucharest, Romania, between Obor, Calea Moșilor, and Nerva-Traian. It was used in the past as an observation tower by the firemen. In September 2024, the museum was reopened, the building having undergone restoration, starting from 2021. Background It was built in 1890, two years after the previous watchtower, Turnul Colței, built in 1715, was demolished. The plans were made by George Mandrea, back then the chief-architect of Bucharest. Foișorul de Foc had a double role, as it was also designed to be a water tower, too. However, after the building was finished, the local water utility company (Uzina de Apă Grozăvești) had no pumps powerful enough to fill it with water. Foișorul de Foc was used by the firefighters until 1935, when it became ineffective, as more and more high-rise buildings were built in Bucharest, and the introduction of the telephone reduced the need for a watchtower. In 1963, it was turned into a Firefighters' Museum. Gallery References