NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Монастырь Плетерешть

Монастырь Плетерешть — православный монастырь, находящийся в каноническом подчинении Слободзейско-Кэлэрашского епископата. Монастырь был основан владыкой Валахии Матеем Басарабом и его женой Элиной в 1632 году, каменная церковь монастыря была построена между 1642-1646 годами им же, освящена 3 апреля 1646 года. Монастырь расположен в южной части Платарешт, уезд Кэлэраш, на террасе реки Дымбовица, после её слияния с рекой Колентиной, примерно в 20 км к юго-востоку от Бухареста и в 15 км от монастыря Черница. Архитектурный ансамбль монастыря Плетерешть был объявлен историческим памятником в 1915 году, в настоящее время включен в список исторических памятников Каларашского уезда как памятник архитектуры национального значения. Монастырский ансамбль состоит из: Храма во имя Святого великомученика Меркурия, Царского дома, келий, пристроек и крепостной стены, включенных в список исторических памятников. В легендах о возникновении монастыря упоминаются два основных варианта. Согласно первому варианту, монастырь был построен в память о битве с татарами, которые поддержали Раду Илиаша, когда Матей Басараб принял княжение в 1632 году. Второй гласит, что Матей Басараб построил монастырь в память о победе, одержанной над Василе Лупу при Ненишори в октябре 1639 года. Возможно, оба варианта верны, в том смысле, что после битвы 1632 г. Матей Басараб основал монастырь, а после победы в 1639 г. построил каменную церковь монастыря. Деятельность монастыря несколько раз прерывалась на протяжении его истории, когда он приходил в упадок и восстанавливался. В советское время помещения нынешнего монастыря были преобразованы властями в исправительное учреждение для женщин или лечебницу для душевнобольных. Епархия Слобозия и Калараш в 2000 году восстановила монастырь как женский, а в 2004 году преобразовала его в монашеский монастырь. С 1 сентября 2009 года монастырь снова стал женским, и этот статус он имеет и по сей день. Монастырь Плетерешть получил важное историческое и родовое значение благодаря росписи в притворе и четырём царственным иконам покровителя, сохранившимся в своем первоначальном виде со времен Матея Басараба. Это, кроме монастыря Арнота, единственный монастырь, основанный Матеем Басарабом, в котором сохранились оригинальные фрески XVII века. После начала строительства Матей Басараб посвятил монастырь своей победе над Василе Лупу в октябре 1639 года, после того как последний попытался поставить во главе Валахии своего сына. Вероятно, в 1632 году Матвей Басараб основал монастырь, а после его победы в 1639 году построил каменный храм монастыря. Этот монастырь является живой памятью о Валахии с её последнего подлинного периода перед печальным концом восстания сейменов и домобранцов. Фотогалерея Примечания
Nárciszmező (Szentegyháza)

A Nárciszmező Szentegyháza déli részén, a Pokol-láz nevű területen található. Leírása Románia egyik legnagyobb nárciszmezeje 5 hektár kiterjedésű védett területen fekszik. A jellegzetes, csillag alakú virágja alapján könnyen felismerhető nárcisz itt négyzetméterenként 180-200 példányszámban is előfordulhat. A növény április végén, május elején virágzik. 1976 óta minden évben, május végén nárciszfesztivált szerveznek a helyiek, melyet hagyományőrző, kulturális programokkal tesznek színesebbé. A védettséget élvező területen továbbra is előfordul állatlegeltetés, kaszálás. A káros emberi tevékenységek valamint a védett növény mértéktelen gyűjtése miatt egyre fogy a terület és a példányszám is. A terület a nárciszon kívül számos más, ritka növény- és állatfaj élőhelye is. Megtalálható itt a Boldogasszony papucsa, a szibériai nőszirom, az európai zergeboglár. A vizenyős területen kisebb tavak alakultak ki, mint az Ördögtó, Molytó, melyekben a tarajosgőte, pettyes gőte, erdei béka, mocsári béka, barna varangy, sárgahasú unka él. Források http://7csoda.zoldszekely.ro/hu/p7/szentegyhazailovetei-narciszmezo/10/p/6/6 Archiválva 2021. január 19-i dátummal a Wayback Machine-ben http://narciszret.blogspot.ro/p/szentegyhazi-narciszret.html http://ziarharghita.ro/hu/poiana-cu-narcise-vlahita Archiválva 2017. november 8-i dátummal a Wayback Machine-ben
Poiana narciselor de la Vlăhița

Poiana narciselor de la Vlăhița este o arie protejată de interes național ce corespunde categoriei a IV-a IUCN (rezervație naturală de tip floristic), situată în estul Transilvaniei, pe teritoriul județului Harghita. Localizare Rezervația naturală se află în extremitatea sudică a județului Harghita, pe teritoriul administrativ al orașului Vlăhița, în partea vestică a satului Minele Lueta, Harghita, în imediata apropiere de drumul județean DJ132 care leagă drumul național DN13A (Vlăhița) de satul Merești. Descriere Rezervația naturală a fost declarată arie protejată prin Legea Nr.5 din 6 martie 2000 (privind aprobarea Planului de amenajare a teritoriului național - Secțiunea a III-a - zone protejate), publicată în Monitorul Oficial al României, Nr.152 din 12 aprilie 2000 și se întinde pe o suprafață de 20 hectare. Aria naturală reprezintă o zonă de fânețe ce adăpostește o vegetație compactă de narcise albe (Narcissus stellaris), cu o densitate foarte mare (150-200 de fire pe m2). În arealul rezervației mai vegetează câteva specii floristice protejate prin Directiva Consiliului European 92/43/CE (anexa I-a) din 21 mai 1992 (privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică); printre care: darie (Pedicularis sceptrum-carolinum), rotoțele albe (Achillea ptarmica), joldeală (Serratula wolffii), ghințură (Gentiana pneumonanthe), coada șoricelului (Achillea impatiens), săbiuță (Gladiolus imbricatus), garofiță (Dianthus superbus), stânjenel sălbatic (Iris sibirica), bulbuc de munte (Trollius europaeus), taulă (Spiraea salicifolia); precum și o specie rară de orhidee cunoscută sub denumirea populară de papucul doamnei (Cypripedium calceolus). Pe acest amplasament (în apropierea poienii Pokol-láz) se desfășoară anual (încă din anul 1976, în luna mai, „Festivalul Narciselor de la Vlăhița” (Nárciszfesztivál Szentegyházán). Vezi și Lista rezervațiilor naturale din județul Harghita Lista rezervațiilor naturale din România Note Legături externe Arii naturale protejate - Poiana narciselor de la Vlăhița, județul Harghita Arhivat în 24 octombrie 2014, la Wayback Machine., greenharghita.ro. Reportaj Narcise înflorite pe sute de hectare, în rezervațiile naturale din județul Harghita, jurnalul.ro (11 mai 2013).
Biserica de lemn din Poienari

Biserica de lemn din Poienari, comuna Hălmagiu, județul Arad a fost folosită până în anul 1928, când a început construirea unei alte biserici de lemn și avea hramul Sfântul Nicolae. Galerie de imagini Note Bibliografie Studii regionale Petranu, Coriolan (1927). „Bisericile de lemn din județul Arad”. Tipografia și Institutul de arte grafice los.Drotleff, Sibiu: Ilustrația nr. 3. Vezi și Poienari, Arad Legături externe Fișă monument Galerie de imagini
Mănăstirea Predeal

Mănăstirea Predeal este o mănăstire, de maici ortodoxă din România situată în orașul Predeal ce poartă hramul Sfântul Mare Ierarh Nicolae ce se prăznuiește în fiecare an la data de 6 decembrie. Mânăstirea este datată încă din anul 1744 și în ciuda vechimii sale nu este la fel de cunoscută precum celelalte mânăstiri de pe Valea Prahovei Caraiman, Sinaia, Cornu sau Schitul Sfânta Ana. Galerie foto Note Bibliografie România - Harta mănăstirilor, Amco Press, 2000 Legături externe Manastirea Predeal, 7 ianuarie 2010, CrestinOrtodox.ro Școala și Mănăstirea Predeal la 1900[nefuncțională], 10 martie 2011, Adrian Nicolae Petcu, Ziarul Lumina 22 septembrie 1940: Pomenirea „martirilor“ legionari la Mănăstirea Predeal Arhivat în 8 august 2014, la Wayback Machine., 7 octombrie 2010, Adrian Nicolae Petcu, Ziarul Lumina Duhovnicia la mare înălțime[nefuncțională], 23 septembrie 2010, Marius Ianuș, Ziarul Lumina
Promenada Mall (București)

Promenada Mall București este un centru comercial din România. A fost dezvoltat de fondul de investiții Raiffeisen Evolution și a fost inaugurat pe 17 octombrie 2013, după o investiție de 130 milioane de euro. Promenada este primul mall din București deschis după criza financiară din 2007-2009, construcția a început la data de ianuarie 2012 și a durat 22 de luni. În centrul comercial sunt prezente firmele Flanco, Carrefour Market,CCC,Help Net,Hervis,Burger King, Zara,Samsung, H&M,Altex,KFC,Intersport,Deichmann,Mc Donald's, C&A și Peek & Cloppenburg. Promenada Mall, București a câștigat premiul I la categoria „Soluții mixte” la Prima ediție a premiilor Rigips Trophy România. În noiembrie 2013, centrul comercial a fost cumpărat de fondul de investiții NEPI. Facilități Promenada Mall deține peste 1.300 de locuri de parcare, 150 de locuri pentru biciclete. Centrul comercial este structurat pe șase niveluri – două etaje de parcare subterană, un prim nivel de magazine care este de asemenea poziționat la subsol, precum și alte trei etaje supraterane – ultimul fiind destinat în special zonei de restaurante și cafenele. Suprafața terasei de pe acoperiș este de 7.000 mp. Este situat în partea de nord a orașului, în sectorul 1, fiind numit și „mallul corporatiștilor” datorită locației între numeroase clădiri de birouri ale unor multinaționale. Note Legături externe www.new.promenada.ro Arhivat în 25 octombrie 2013, la Wayback Machine. - Site web oficial
Pădurea Pietrosu

Pădurea Pietrosu este o arie protejată de interes științific național ce corespunde categoriei a IV-a IUCN (rezervație naturală, tip forestieră), situată pe teritoriul județului Iași, în comuna Dobrovăț. Ea se află la 25 km sud de municipiul Iași, pe drumul spre Mănăstirea Dobrovăț, și se întinde pe o suprafață de 83,00 hectare. Pădurea Pietrosu a fost declarată rezervație prin Hotărârea Consiliului Județean Iași nr. 8/1994. În prezent, statutul său este reglementat prin Legea nr.5 din 6 martie 2000 privind aprobarea Planului de amenajare a teritoriului național - Secțiunea a III-a - zone protejate . Rezervația se află în administrarea Ocolului Silvic Dobrovăț și se ocrotește șleaul de deal cu fag, carpen și tei argintiu. Speciile de fag (Fagus taurica și Fagus orientalis), carpen și tei argintiu (Tilia tomentosa) cu vârsta cuprinsă între 100–150 ani, caracteristică Podișului Central Moldovenesc. Imagini Vezi și Codrii Iașilor Listă de rezervații naturale din România Note
Pădurea Silea

Pădurea Silea este o arie naturală protejată care corespunde categoriei a IV-a IUCN (rezervație naturală de tip mixt), situată în județul Vâlcea, pe teritoriul administrativ al comunei Lungești. Descriere Rezervația naturală declarată arie protejată prin Legea Nr.5 din 6 martie 2000, se află în Podișul Getic, în partea sud-estică a satului Fumureni, în bazinul hidrografic al văii Silea și se întinde pe o suprafață de 25 hectare. Aria naturală reprezintă zona împădurită de pe cele două maluri ale părâului Silea ce conservă habitate naturale cu specii arboricole de gorun (Quercus petraea) și carpen (Carpinus betulus), precum și o specie rară de arbust, cunoscut sub denumirea de ghimpe (Ruscus aculeatus). Fauna este reprezentată de mai multe specii de păsări, mamifere și reptile. Vezi și Rezervație naturală Lista rezervațiilor naturale din județul Vâlcea Listă de rezervații naturale din România Note
Pădurea Snagov

Pădurea Snagov este o arie protejată de interes național ce corespunde categoriei a IV-a (rezervație naturală de tip geobotanic și forestier), situată în județul Ilfov, pe teritoriul administrativ al comunei Snagov. Localizare Aria naturală se află în partea nord-vestică a județului Ilfov și cea sud-estică a satului Snagov, în apropierea drumului național (DN1) București - Ploiești, cu acces în rezervație din localitatea Ciolpani. Descriere Rezervația naturală a fost declarată arie protejată prin Legea Nr. 5 din 6 martie 2000 publicată în Monitorul Oficial al României Nr. 152 din 12 aprilie 2000 (privind aprobarea Planului de amenajare a teritoriului național - Secțiunea a III-a - arii protejate) se întinde pe o suprafață de 1470 hectare. Aria naturală reprezintă o zonă (împădurită) de câmpie cu rol de protecție pentru mai multe specii arboricole, printre care se află și exemplare de fag (Fagus sylvatica), specii forestiere care vegetează frecvent în zonele deluroase. Floră Vegetația forestieră este constituită din arbori și arbusti cu specii de stejar (Quercus robur), tei pucios (Tilia cordata), cer (Quercus cerris), alun (Corylus avellana), lemn câinesc (Ligustrum vulgare), cătină albă (Hippophaë rhamnoides L) sau Soc (Sambucus L.). La nivelul ierburilor sunt întâlnite mai multe specii floristice, printre care: crin de pădure (Lilium martagon), drobiță (Genista tinctoria), brândușă de toamnă (Colchicum autumnale), lăcrămioară (Convallaria majalis), ghiocel (Galanthus L.) fragi de pădure (Fragaria vesca), pojarniță (Hypericum perforatum), firuță (Poa pratensis), mărgelușe (Lithospermum purpurocaeruleum), brebenei (Corydalis pumila) sau păștiță (Anemone nemorosa). Atracții turistice În vecinătatea rezervației naturale se află mai multe obiective de interes turistic (lăcașuri de cult, monumente istorice, arii protejate, zone naturale), astfel: Mănăstirea Snagov monument istoric și de artă feudală din Țara Românească, aflat în partea nordică a lacului Snagov Biserica „Intrarea Maicii Domnului în Biserică” a Mănăstirii Snagov, construcție 1717, monument istoric Biserica „Sf. Nicolae” din satul Ghermănești, construcție 1790, monument istoric Mănăstirea Carmelitană din Ciofliceni Biserica „Sfântul Nicolae“ din Tâmcănești, construcție secolul al XIX-lea, monument istoric Mănăstirea Țigănești din satul Ciolpani, construcție secolul al XVIII-lea, monument istoric Biserica "Adormirea Maicii Domnului" din Ciolpani, construcție 1812, monument istoric Biserica "Adormirea Precistei" din Ciolpani, construcție secolul al XIX-lea, monument istoric Rezervația naturală „Lacul Snagov” Vezi și Lista rezervațiilor naturale din județul Ilfov Lacul Snagov Legături externe Aria naturală protejată „Pădurea Snagov” Arhivat în 22 iunie 2012, la Wayback Machine. Note
Pădurea Tisa Mare

Pădurea Tisa Mare este o arie naturală protejată ce corespunde categoriei a IV-a IUCN (rezervație naturală de tip mixt), situată în județul Vâlcea, pe teritoriul administrativ al comunei Lungești. Descriere Rezervația naturală declarată arie protejată prin Legea Nr.5 din 6 martie 2000, se află în Podișul Getic, în partea sudică a județului Vâlcea, în bazinul văii Tisa Mare și se întinde pe o suprafață de 50 de hectare. Aria naturală reprezintă o zonă de protecție pentru arbori din speciile de gorun (Quercus petraea) și carpen (Carpinus betulus) și arbusti din speciile de tulichină (Daphne mezereum) sau ghimpe (din specia Ruscus aculeatus). Fauna este reprezentată din mai multe specii de mamifere, păsări și insecte. Vezi și Rezervație naturală Lista rezervațiilor naturale din județul Vâlcea Listă de rezervații naturale din România Note
Rezervația naturală Pădurea Troianu

Pădurea Troianu (denumită de localnici "Cornetu") este o arie protejată de interes național ce corespunde categoriei a IV-a IUCN (rezervație naturală tip floristic și forestier) situată pe teritoriul administrativ al comunei Comuna Troianul, Teleorman (între satele Troianu și Vatra). A fost declarată rezervație naturală prin H.G. nr. 2151/2004, pentru protejarea bujorului românesc, specie endemică amenințată cu dipariția. Rezervația are o suprafață de 71 hectare, fiind atribuită în custodie Direcției Silvice Alexandria. Așezare Pădurea Cornetu este situata în partea de nord a Câmpiei Boianului la contactul cu Câmpia Gavanu-Burdea (subdiviziuni ale Câmpiei Române), în apropierea pârâului Urlui. Flora Arboretele sunt formate din specii de stejar specifice zonei de silvostepă: cer (Quercus cerris) în proporție de 95% gârniță (Quercus frainetto) tufan sau stejar pufos (Quercus pubescens) stejar brumăriu (Quercus pedunculiflora) Pe lângă bujorul românesc (Paeonia Peregrina var. romanica) se întâlnesc si degețelul lânos (Digitalis lanata), ruscuța de primăvară (Adonis vernalis), Salvia aethiopis. Vezi și Arie protejată Rezervație naturală Listă de rezervații naturale din România Legături externe H.G. nr. 2151/2004 - [1][nefuncțională] Agenția Națională pentru Protecția Mediului - [2] Arhivat în 29 septembrie 2008, la Wayback Machine. Agentia pentru Protectia Mediului Teleorman - [www.apmtr.ro/ariiprot.php] Note
Grădina Zoologică din Reșița

Grădina Zoologică „Ion Crișan” din Reșița este situată în nordul orașului, pe strada Parcului FN. Informații generale Suprafață Grădina Zoologică „Ion Crișan” Reșița, are o suprafață de 7 hectare, înainte de renovare. După renovare grădina zoologică va avea 11 hectare. Anul inaugurării Grădina Zoologică a fost inaugurată în anul 1965. Animale Grădina zoologică deține 360 de animale, din 45 de specii (cimpanzeu, urs brun, leu, tigru, zimbru etc.). Note
Biserica de lemn din Robaia

Biserica de lemn din Robaia, comuna Mușătești, județul Argeș, poartă hramurile „Sf. Nicolae”, „Sf. Gheorghe”, „Sf. Împărați Constantin și Elena” și este datată din anul 1808. Se remarcă prin funia mediană sculptată în relief sub tencuiala exterioară. Biserica este înscrisă pe noua listă a monumentelor istorice, LMI 2004: AG-II-m-B-13779. Istoric Conform tradiției locale biserica de lemn din Robaia a fost adusă pe butuci de lemn din satul Prosia. Trăsături În forma sa actuală biserica este rezultatul unei extinderi semnificative spre apus a pronaosului completată cu un pridvor la intrare și un turn peste pronaosul nou. Tot din această perioadă se păstrează îmbrăcămintea exterioară și interioară în cercuială și tencuială, acoperită cu o zugrăveală mai nouă, probabil din prima jumătate a secolului 20. Note Bibliografie Studii regionale Crețeanu, Radu (1968). Biserici de lemn din Muntenia. București: Editura Meridiane. Pănoiu, Andrei (1971). Arhitectura bisericilor de lemn din Țara Românească. Institutul de Arhitectură „Ion Mincu” din București: manuscris. Cristache-Panait, Ioana (1995). „Bisericile de lemn din centrul Piemontului Getic: județele Olt, Vâlcea, Argeș”. Studii și Cercetări de Istoria Artei, seria Artă Plastică. 42: 29–62, București. Vezi și Robaia, Argeș Legături externe CIMEC[nefuncțională] Fișă de monument Monumente istorice din România Fișă de monument Imagini din exterior Imagini din interior
Râpa Neagră

Râpa Neagră (monument al naturii) este o arie protejată de interes național ce corespunde categoriei a III-a IUCN (rezervație naturală de tip geologic), situată în județul Caraș-Severin, pe teritoriul administrativ al comunei Mehadia. Descriere Rezervația naturală aflată în Dealurile Banatului, în partea nord-vestică a satului Mehadia, are o suprafață de 5 ha, și reprezintă o arie constituită din conglomerate tortoniene, alcătuite din roci sedimentare (un strat grezos, urmat de altul marnos-nisipos, cu depozite carbonice); care de-a lungul timpului, datorită fenomenelor naturale (dezgheț-îngheț, vânt, spălare, șiroire) a fost dezvelit de stratul moale de suprafață; rezultând o zonă decopertată natural, unde sunt vizibile stratele de rocă dură, de culore negru-cenușiu. Vezi și Monument al naturii Lista rezervațiilor naturale din județul Caraș-Severin Listă de rezervații naturale din România Note
Salle de l'Union

La salle de l'Union (en roumain : Sala Unirii) est un monument historique situé à Alba Iulia en Roumanie. Construit en 1898-1900, le bâtiment a différents usages au XXe siècle, mais est principalement connu pour être le lieu où l'union de la Transylvanie et de la Roumanie est conclue le 1er décembre 1918. Il abrite désormais une exposition consacrée à cet événement au sein du musée national de l'Union (ro). Histoire Construit entre 1898 et 1900, le bâtiment sert d'abord de caserne militaire et lieu d'accueil de cérémonies et réceptions de l'armée austro-hongroise. Au sortir de la Première Guerre mondiale et à la suite de la dislocation de l'Autriche-Hongrie et de l'Empire russe, plusieurs régions historiques s'unissent au royaume de Roumanie dans ce qui est nommé « la Grande Union » : d'abord la république démocratique moldave le 27 mars 1918 puis la Bucovine le 28 novembre 1918 et enfin la Transylvanie le 1er décembre 1918. Cette dernière union, qui nécessite d'être formalisée, se tient dans le seul lieu d'Alba Iulia pouvant accueillir 1 228 délégués roumains (représentant l'ensemble de la Transylvanie sur les plans géographique, social, professionnel, religieux et politique) : la salle de l'Union. Le moment central de cette réunion est la lecture de la « Résolution de l'Union » par Vasile Goldiș (en) à 12 h, avant son adoption à l'unanimité par la Grande Assemblée nationale d'Alba Iulia (en). Accompagné d'autres documents-clés de l'Union, cette résolution est gravée sur le mur intérieur de la salle. Après cet événement, la salle est considérablement améliorée afin d'être prête pour le banquet royal ayant suivi le couronnement de Ferdinand Ier et de Marie d'Édimbourg le 15 octobre 1922 : une voûte et un portail en forme d'arc de triomphe sont ajoutés à l'entrée. Sous l'arc, une inscription en latin commémore l'événement du 1er décembre 1918 : Anno Domini MDCCCCXVIII kalendis decembriis, hoc loco Unio Transilvaniae universa cum Daco Romania sollenni et unanimo populii voto in perpetuum atque irevocabiliter proclamaata est cuius rei memoria sempiterna sit (« En l'an du seigneur 1918, le 1er décembre, ici a été proclamée pour toujours et irrévocablement, par un vote solennel et unanime du peuple, l'union entre la Transylvanie et la Daco-Roumanie. Que le souvenir de cet acte soit éternel ». En 1968, le bâtiment est transformé en espace d'exposition à l'occasion du semi-centenaire de l'union. La salle fait aujourd'hui partie du musée national de l'Union (ro). Le hall central du bâtiment abrite une exposition consacrée à l'année 1918, avec des documents et divers objets liés à l'union (déclaration d'auto-détermination, bureaux, insignes, drapeaux, médailles, appareil photo ayant servi à prendre les cinq photos de l'événement, etc.). Depuis 2018, des expositions temporaires d'artistes roumains se tiennent dans le sous-sol de l'édifice. Le bâtiment est enregistré sur la liste des monuments historiques roumains (ro) sous le numéro 240 et le code AB-II-m-A-00127. Notes et références Liens externes Portail de la Roumanie Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Egyesülés-terem

A gyulafehérvári Egyesülés-terem műemlék Romániában, Fehér megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az AB-II-m-A-00127 sorszámon szerepel. Története Leírása Hivatkozások Források "Lista monumentelor istorice: Județul Alba" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28..