NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kirche des Heiligen Josef (Fratelia)

Die Kirche des Heiligen Josef (rumänisch Biserica Parohială „Sfântul Josif“) ist eine römisch-katholische Kirche im VI. Bezirk Fratelia der westrumänischen Stadt Timișoara (deutsch Temeswar). Geschichte Die aus ungarischen und deutschen Gläubigen bestehende römisch-katholische Kirchengemeinde wurde 1932 gegründet. Die Pfarrkirche wurde zwischen 1926 und 1928 unter der Leitung des Salvatorianerpaters Angelicus Bugiel nach Plänen des Architekten Maka Elemér gebaut. Der Grundstein wurde 1926 in Anwesenheit des Generalvikars Stephan Fiedler, dem späteren römisch-katholischen Bischof von Oradea und Satu Mare gelegt, und am 6. Juli 1930 fand die Kirchweihe durch Bischof Augustin Pacha statt. Beschreibung Die im gotischen Stil errichtete Kirche des Heiligen Josef an der Straßenkreuzung Strada Ana Ipătescu, Strada Victor Hugo und Strada Chișodei befindet sich in dem ehemaligen Stadtteil Fratelia A. In dem ehemaligen Bezirk Fratelia B wurde 1928 noch eine weitere römisch-katholische Kirche, die Kirche Mariä Himmelfahrt, errichtet. Die Kirche hat eine Länge von 43 Metern und eine Breite von 13 Metern, die Turmhöhe beträgt 34 Meter. Die Glocken wurden im Jahre 1930 von der Firma Novotny in Timișoara gegossen. Die Turmuhr ist eine Spende der Freiburger Caritas aus dem Jahre 1977. Vor dem Eingangsportal befindet sich ein Kreuz. Der Hauptaltar im Kircheninneren ist mit einer hölzernen Statue des heiligen Josef, dem Patron der Kirche, geschmückt. Die Fenster mit ihren romanischen Bögen sind im weißen und gelben Glas gehalten. 1970 wurde die Kirche sowohl innen und außen restauriert, die Malereien stammen von dem Künstler Jacob Hahn Senior. 1978 wurde der Kirchenraum nach den Bestimmungen des Zweiten Vatikanischen Konzils umgestaltet. Die Heilige Messe wird in ungarischer, deutscher und rumänischer Sprache abgehalten. Orgel Für einige Jahrzehnte wurde ein Harmonium zur Begleitung des Kirchengesangs verwendet. Um 1974 wurde eine gebrauchte Orgel aus Deutschland importiert, die ursprünglich aus der Werkstatt des Orgelbauers Gustav Weiß aus Zellingen stammte. Die neue Orgel wurde am 9. Dezember 1995 geweiht. Die 17 Register verteilen sich auf 2 Manuale und Pedal. Die Disposition ist wie folgt: Literatur Martin Eichler, Dan Leopold Ciobotaru, Martin Rill: Temeswar – Timișoara. Eine Perle des Banats. Wort+Welt+Bild Verlag, München 2010, ISBN 978-3-9810825-6-2, S. 207. Else von Schuster: Temeswar – Timișoara. Ein Rundgang durch Temeswar – O plimbare prin Timișoara. ADZ, București 1999, ISBN 973-99655-4-7, S. 117. , in rumänischer und deutscher Sprache Weblinks banaterra.eu (PDF; 59 kB), Claudiu Călin: Biserici Romano-Catolice existente azi pe teritoriul orașului Timișoara, 21. Februar 2007, in rumänischer Sprache agenda.ro, Agenda: Biserica romano-catolica din Fratelia, 10. Juni 2008, in rumänischer Sprache banater-aktualitaet.de, Anton Zollner: Die Fratelia-er Pfarrkirche, März 2005 edition-musik-suedost.de, Franz Metz: Temeswar Fratelia (Kisoda), 2008 Einzelnachweise Siehe auch Liste der Sakralbauten in Timișoara
Fratelia Roman Catholic Church

The St. Joseph Church is a Roman Catholic church in the Fratelia district of Timișoara in western Romania. In the church the liturgies are celebrated in Hungarian, German and Romanian. History The Roman Catholic parish of Fratelia was founded in 1932. The church was built between 1926 and 1928, during the time of the Salvatorian priest Angelicus Bugiel. The foundation stone of the Roman Catholic Church was laid in the presence of the then Vicar General István Fiedler, who later became the Roman Catholic Bishop of Oradea and Satu Mare. The consecration of the church was made on 6 July 1930 by Bishop Augustin Pacha. In 1944, during World War II, the building sustained significant damage. The Red Army installed a telephone exchange inside the church and set up a military observation point in its tower. As a result of artillery fire, the roof was damaged. Architecture The church, located at the intersection of Ana Ipătescu, Victor Hugo and Chișodei streets, is also known as Fratelia A, because there is also a small Roman Catholic church called Fratelia B on Ivan Pavlov Street. It is built in neo-Gothic style according to the plans of the architect Elemér Makai. The church has a length of 43 m and a width of 13 m. The height of the tower is 34 m. The bells were cast in 1930 by the Novotny company from Timișoara. The main altar is adorned with a wooden statue of Saint Joseph, the patron saint of the church. The windows are arched in Romanesque style, made of white and yellow glass, the colors of the Holy See. In the 1970s the church was renovated, both inside and outside, the paintings being the work of the Timișoara master, originally from Fratelia, Jakob Hahn Sr. In 1977 the church received an electric clock from Vienna, a donation from Caritas Freiburg. In 1978 the interior of the church was transformed according to the provisions of the Second Vatican Council. Fratelia B The small towerless church dedicated to the Dormition of the Virgin Mary was built in 1928 at the initiative of Salvatorian priest Columban Heinrich Cieslik, in the workers' colony of Bessenyei (Fratelia B). The foundation stone was laid on 8 June 1927, during a solemn ceremony, and the church was consecrated on 19 August 1928, by Catholic Bishop Augustin Pacha. Part of the main altar originates from the former chapel of the Roman Catholic Seminary in Timișoara, which was closed by the communist authorities in 1948. The church currently belongs to the Saint Joseph Parish in Fratelia, and services are held in Hungarian, German, and Romanian. References
Biserica romano-catolică din Fratelia, Timișoara

Biserica Sfântul Iosif este o biserică romano-catolică din cartierul Fratelia din Timișoara. Istoric Parohia romano-catolică din Fratelia a fost înființată în anul 1922. Biserica a fost construită între anii 1926-1930, pe vremea parohului salvatorian Angelicus Bugiel. Piatra de temelie a bisericii romano-catolice a fost pusă în prezența vicarului general de atunci, István Fiedler, devenit ulterior episcop romano-catolic de Oradea și Satu Mare. Consacrarea bisericii a fost făcută în 6 iulie 1930 de către episcopul Augustin Pacha. În 1944, în timpul celui de-Al Doilea Război Mondial, edificiul a suferit pagube. Armata Roșie a instalat în biserică o centrală telefonică și în turnul acesteia a fixat un punct militar de observație, iar din cauza tirurilor de artilerie, acoperișul acesteia a fost avariat. Descriere Biserica, amplasată la intersecția străzilor Ana Ipătescu, Victor Hugo și Chișodei, este cunoscută și sub numele de Fratelia A, deoarece mai există o mică biserică romano-catolică cu numele de Fratelia B. Este construită în stil neogotic după planurile arhitectului Elemér Makai. Biserica are o lungime de 43 m și o lățime de 13 m. Înălțimea turlei este de 34 m. Clopotele au fost executate în 1930 de firma Novotny din Timișoara. Altarul principal este ornamentat cu o statuie de lemn a Sfântului Iosif, patronul bisericii. Ferestrele sunt in arc in stil romanic, din sticla alba si galbenă, culorile Sfântului Scaun. În anii 1970 biserica a fost renovată, atât în interior cât și în exterior, zugrăvelile fiind opera maistrului timișorean, originar din Fratelia, Jakob Hahn senior. În anul 1977 biserica a primit de la Viena un ceas electric, donație din partea organizației Caritas din Freiburg. În 1978 interiorul bisericii a fost transformat după prevederile conciliului Vatican II. Imagini Note Bibliografie Else von Schuster - Timișoara, „Mica Vienă” de altă dată versiune online, accesat 2008-07-08 Arhivat în 12 mai 2008, la Wayback Machine.
Biserica fortificată din Moardăș

Biserica fortificată din Moardăș este un monument istoric și de arhitectură de la sfârșitul secolului al XIV-lea. Biserica a fost construită în stil gotic și s-a aflat inițial sub patronajul Sfântului Nicolae. În secolul al XVI-lea comunitatea săsească din Moardăș a adoptat reforma protestantă, ocazie cu care lăcașul de cult a devenit evanghelic. Renovările din anul 2010 Restaurarea monumentului a început în anul 2010 cu ajutorul unor voluntari din Germania și a unei donații a ambasadorului SUA în România, Mark Gitenstein, din fondul de rezervă pentru proiecte culturale (Ambassadors Fund for Cultural Preservation). Legături externe ro Moardăș în Repertoriul arheologic Sibiu 2003 Note
Kirchenburg Seligstadt

Die Kirchenburg Seligstadt ist eine von den Siebenbürger Sachsen des Dorfes Seliștat (deutsch Seligstadt) errichtete Wehrkirche in Siebenbürgen (heute im Kreis Brașov, Rumänien) im Schenker Stuhl. Wehrkirche Die Kirche (Hl. Nikolaus) entstand in der 1. Hälfte des 14. Jahrhunderts als gotische Saalkirche ohne Glockenturm mit polygonalem Chorabschluss. Der Chor hat Strebepfeiler, ein niederes Dach und tiefgelegene Fenster und ein gotisches Kreuzgratgewölbe. Ende des 15. Jahrhunderts wurde über dem Chor ein dreigeschossiger Wehrturm mit hölzernem Wehrgang erbaut. Die Strebepfeiler wurden dabei auf die zum Teil vorhandenen Strebepfeiler der gotischen Kirche gesetzt. Durch die neuen Strebepfeiler wurden drei Spitzbogenfenster verdeckt. Der Chorturm erhielt Schießscharten und ein Walmdach. In einer zweiten Etappe der Wehrbarmachung wurde die Kirchenmauer mit Strebepfeilern umgeben, die oben durch Rundbogen untereinander verbunden sind. Das Wehrgeschoss darüber wurde mit Schießnischen ausgestattet, das Westportal der Kirche mit einem Fallgatter gesichert. 1848 wurde an Stelle des gotischen Sternnetzgewölbes ein Ziegelgewölbe errichtet. 1964 erfolgte die Konsolidierung der Kirche durch Betongürtel. 1997 wurden umfangreiche Renovierungsarbeiten an der Kirche vorgenommen. Unter der Leitung von Pfarrer Johannes Klein aus Fogarasch und mit der Unterstützung vieler freiwilliger Helfer wurde das Pfarr- und Schulhaus zu einem Jugendzentrum ausgebaut. Ausstattung Der Altar von 1807 enthält ein Hauptbild des Malers Fritz Schullerus von 1892. Der barocke Kanzeldeckel ist auf 1652 datiert. 1867 kombinierte der Orgelbauer Samuel Binder die Orgel aus Bekokten mit einer Orgel von 1746. Es entstand eine Orgel mit 10 Registern. Im Glockenturm ist die große Glocke nicht datiert, die mittlere wurde 1921 gegossen. Die Kirchenburg Die Saalkirche wurde am Ende des 13. oder Anfang des 14. Jahrhunderts errichtet. Im 15. Jh. wurde die Kirche mit einer Ringmauer umgeben. Im Norden gab es eine dreigeschossige Wehrbastei, im Nordosten der Kirchenburg steht ein Fruchthaus. Siehe auch Kirchenburgen und Wehrkirchen in Siebenbürgen Liste von Kirchenburgen und Wehrkirchen in Siebenbürgen Literatur Hermann Fabini: Atlas der siebenbürgisch-sächsischen Kirchenburgen und Dorfkirchen. Band 2 = Bildband. Monumenta-Verlag u. a. Hermannstadt 1999, ISBN 3-929848-15-5 (Auch parallel: AKSL, Heidelberg 1999, ISBN 973-98825-0-1), 527 Kirchenburgen, alle bekannten, sind mit Grundrissen und Beschreibungen der Baugeschichte vertreten. Weblinks Seligstadt auf siebenbuerger.de Liste Siebenbürgisch-Sächsischer Kirchenburgen, Dorfkirchen und Burgen Seligstadt bei kirchenburgen.org Einzelnachweise
Piața Libertății din Timișoara

Piața Libertății (inițial Paradeplatz, „Piața de Paradă”, apoi Prinz Eugen Platz, „Piața Prințul Eugen”) este o piață istorică din Timișoara. Nume În anul 1848, odată cu izbucnirea revoluției maghiare, numele pieței a fost schimbat în Piața Libertății. După ce armata austriacă a recucerit orașul, piața s-a numit din nou Piața Prințul Eugen. Piața mai este numită în mod colocvial ca „Piața Primăriei vechi”. Clădirea respectivă a fost construită în stil baroc între anii 1731-1734. Vis a vis de Primăria veche s-a aflat Biserica franciscană cu hramul Ioan Nepomuk, care a fost demolată în 1911. Statuia Sfintei Maria și a sfântului Ioan Nepomuk Amplasată în centrul pieței Libertații, această statuie este opera a doi sculptori vienezi, Blim și Wasserburger. Pe cele trei laturi ale monumentului sunt reprezentate scene din ultima perioadă a vieții sfântului Ioan Nepomuk. În centrul acestuia se află Sfântul Nepomuk iar în partea superioară se afla Sfânta Maria cu o coroană de stele în jurul capului și având în mână flori de crin, simbolul purității. Monumentul se înscrie în tipologia coloanelor ciumei. Imagini Legături externe Materiale media legate de Piața Libertății din Timișoara la Wikimedia Commons Poză - Monumentul Sfintei Fecioare Maria cu Primăria veche în spate Arhivat în 27 septembrie 2007, la Wayback Machine. Primăria veche din Piața Libertății în anul 1898 Arhivat în 28 septembrie 2007, la Wayback Machine. Carte poștală - Piața Libertății în trecut[nefuncțională] Vedere din anul 1910 Arhivat în 13 mai 2008, la Wayback Machine. Vedere din anii 1919-1923 Arhivat în 27 septembrie 2007, la Wayback Machine. Vedere din anul 1900[nefuncțională]
Luteránská katedrála (Sibiu)

Luteránská katedrála (rumunsky Biserica Evanghelică de Confesiune Augustană din România) v rumunském městě Sibiu v Sedmihradsku je katedrála luteránské Evangelické církve augsburského vyznání v Rumunsku. Historie Katedrála v Sibiu byla postavena ve 14. století na místě románského kostela z 12. století, původně jako katolický farní kostel Panny Marie. V polovině 16. století se však kostel stal luteránskou katedrálou, protože Johannes Honter převedl Sedmihradské Sasy na protestantismus. Po tři staletí sloužil jako pohřebiště starostů, hrabat a dalších osobností ze Sibiu. Tato praxe byla zakázána v roce 1796, ale výjimka byla učiněna v roce 1803, kdy byl v kryptě uložen baron Samuel von Brukenthal. Popis Pětihrotá věž katedrály je vysoká cca 73 m; je viditelná zdaleka ze všech stran města, každá strana věže má délku 11 metrů. V hlavní lodi katedrály se nachází několik pozoruhodných náhrobníků. Zajímavá je také velká freska z roku 1445, která zobrazuje výjevy ze života, utrpení a nanebevstoupení Ježíše Krista. Nazývá se Rosenauská freska po svém tvůrci, umělci Johannesu von Rosenau. Bronzová křtitelnice katedrály byla údajně odlita z roztaveného osmanského děla. Varhany V katedrále jsou umístěny dvoje velké varhany. První z nich prý byly do kostela přivezeny v roce 1350, současné Sauerovy varhany byly postaveny v letech 1914 až 1915. Sauerovy varhany jsou se 78 rejstříky největším nástrojem v Sedmihradsku. Dále jsou zde Hahnovy varhany, postavené v roce 1748 sedmihradským varhanářem Johannesem Hahnem. V letech 1988 a 2008 byly restaurovány. Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Stadtpfarrkirche (Hermannstadt) na německé Wikipedii a Sibiu Lutheran Cathedral na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Luteránská katedrála na Wikimedia Commons
Sibiu Lutheran Cathedral

The Lutheran Cathedral of Saint Mary (German: Evangelische Stadtpfarrkirche in Hermannstadt, Romanian: Biserica Evanghelică din Sibiu) is the most famous Gothic-style church in Sibiu (German: Hermannstadt), Transylvania, central Romania. Its massive 73.34 m high steeple is a landmark of the city. The four turrets situated on top of the steeple are said to have been a sign to let foreigners know that the town had the right to sentence to death. It belongs to the Lutheran, German-speaking Evangelical Church of Augustan Confession in Romania. History The Sibiu Lutheran Cathedral was built in the 14th century on the location of another 12th-century romanesque church. Originally, it was the Catholic parish church of St. Mary. However, in the middle of the 16th century, it became a Lutheran parish, as Johannes Honter converted the Transylvanian Saxons to Protestantism. For three centuries, it served as a burial place for the mayors, earls and other personalities from Sibiu. This practice was banned in 1796 but one exception was made in 1803, when baron Samuel von Brukenthal was laid to rest in the crypt. The cathedral had electric lighting and heating installed in 1910. A renovation was completed in 2021. Structure and organs The Lutheran Cathedral houses two large organs. The first organ is said to have been brought to the church in 1350, however, the current Sauer Organ was built from 1914 to 1915. With 78 registers, the Sauer Organ is the largest instrument in Transylvania. On the south balcony is the Hahn Organ, built in 1748 by Transylvanian organ builder Johannes Hahn. Originally, this instrument was built for the parish church in Boarta, and it was housed at the Samuel von Brukenthal National College until being moved to the Cathedral in 1948. It was restored in 1988 and 2008. The nave of the cathedral houses several notable epitaphs, including that of Samuel von Brukenthal. Also of interest is a large fresco, dating to 1445, which depicts scenes from the life, passion, and ascension of Jesus Christ. This fresco is named the Rosenau Fresco after its creator, the artist Johannes von Rosenau. The cathedral's bronze baptismal font is said to have been made using a molten Ottoman cannon. Burials Mihnea cel Rău Samuel von Brukenthal See also Eyes of Sibiu Council Tower of Sibiu Jesuit Church, Sibiu Paul Wiener References External links Sibiu Evangelical Church
Catedral Luterana de Sibiu

La catedral luterana de Santa María de Sibiu (en alemán: Evangelische Stadtpfarrkirche en Hermannstadt; en rumano: Biserica Evanghelică alboroto Sibiu) es la iglesia más destacada de la ciudad, famosa por su estilo gótico en Transilvania, Rumanía. Su campanario de 73,34 m de alto es un punto de referencia ciudadano. Las cuatro torretas, situadas sobre el campanario, eran una señal para hacer saber a los extranjeros que la ciudad podía sentenciar a muerte. Pertenece a la iglesia luterana, de la germanófona Iglesia evangélica de augusta confesión de Rumanía. Historia La catedral luterana de Sibiu fue construida en el siglo XIV en la misma ubicación de otra iglesia del siglo XII. Durante tres siglos sirvió como lugar de enterramientos de alcaldes, condes y otras personalidades de Sibiu. Esta práctica fue prohibida en 1796 pero se hizo una excepción en 1803 cuando se enterró al barón Samuel von Brukenthal en la cripta. En 1671 un artesano eslovaco construyó un órgano para reemplazar al anterior construido en 1585. Hoy el órgano más nuevo es el más grande del sureste de Europa. Durante el verano hay conciertos cada miércoles por la noche. Entierros Mihnea cel Rău Samuel von Brukenthal Referencias Bibliografía consultada Alexandru Avram, Vasile Crișan - "Ghid de oraș. Sibiu" (Ed. Sport-Turism, București, 1983), p. 91-95 Daniela Marcu Istrate, Angel Istrate, Victor Moraru - Sacru și profan într-un oraș european (1150-2007). Piața Huet, o punte peste timp / Sacred and profane in an European city. Huet Square – A bridge beyond time, Ed. Hieronymus, Brașov, 2007 Daniela Marcu Istrate et alii - Sibiu, Piața Huet. Monografie arheologică. Vol. I-II, Ed. Altip, Alba Iulia, 2007 Hermann și Alida Fabini - Hermannstadt — Portrait einer Stadt in Siebenbürgen (Sibiu, 2000) Alexandru I. Odobescu - Mihnea-Vodă cel Rău Enlaces externos Iglesia evangélica de Sibiu |Sibiu]]
Cathédrale évangélique de Sibiu

La Cathédrale Évangélique de Sibiu (en allemand: Evangelische Stadtpfarrkirche in Hermannstadt, roumain: Biserica Evanghelică din Sibiu) est une des plus belles et imposantes églises gothiques de la Transylvanie. Voir aussi Liens internes Liens externes La cathédrale Évangélique(fr)- article illustré Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Roumanie Portail du protestantisme
Nagyszebeni evangélikus székesegyház

A nagyszebeni evangélikus székesegyház műemlékké nyilvánított épület Romániában, Szeben megyében. A romániai műemlékek jegyzékében az SB-II-m-A-12078 sorszámon szerepel. Története Építéstörténete dendrokronológiai kutatások alapján jól rekonstruálható. A négyzet és a déli kereszthajó feletti tetőhöz 1351–1353 között kivágott fákat használtak, míg a hajó tetőzetéhez 1362–1354 között kivágottakat. A 14. század végén a szentély új tetőzetet kapott, és minden álló szerkezetbe beépítettek egy hosszanti merevítést 1393–1397 között kivágott jegenyefenyőkből. A toronytól nyugatra épített ferula tetőszerkezete 1458–1459 telén, a déli mellékhajóé 1517–1518-ban kivágott fenyőkből készült. Leírása Jegyzetek Források Lăcașuri de cult din România. www.cimec.ro. Institutul Național al Patrimoniului (Hozzáférés: 2015. szeptember 20.) "Lista monumentelor istorice: Județul Sibiu" (PDF). Ministerul Culturii. 2015. Hozzáférés: 2017. január 28.. Die Stadtpfarrkirche. hermannstadt.evang.ro. Evangelische Kirchengemeinde A.B. Hermannstadt (Hozzáférés: 2015. október 3.)
Catedral Evangélica de Sibiu

A Catedral Evangélica de Sibiu (em alemão: Evangelische Stadtpfarrkirche en Hermannstadt; em romeno: Catedrala Evanghelică din Sibiu) é uma catedral luterana situada na cidade romena de Sibiu (em alemão: Hermannstadt), considerada uma das edificações góticas mais notáveis da Transilvânia. O seu campanário, com 73,3 metros de altura, é a torre mais alta da Transilvânia e um dos principais pontos de referência da cidade. Pertence à Igreja Evangélica da Confissão de Augsburgo na Roménia (Evangelische Kirche Augsburgischen Bekenntnisses in Rumänien), de germanófona, a qual tem a sua sede em Sibiu. Descrição e história Originalmente uma igreja católica dedicada a Santa Maria, a construção da catedral foi iniciada em 1371, no local duma antiga igreja românica do século XII. As obras foram concluídas em 1520. Durante mais de três séculos foi o local de sepultura dos burgomestres e outras personalidades da cidade saxã de Hermannstadt (nome de Sibiu em alemão). Essa prática foi proibida em 1796, mas em 1803 foi aberta uma exceção, quando o barão Samuel von Brukenthal foi enterrado na cripta. Outra das personalidades célebres enterrado na catedral é o príncipe da Valáquia Mihnea cel Rău (Mihnea, o Mau; r. 1508–1509). As láides que cobriam os túmulos foram retirados da nave e colocados nas paredes em 1853, formando uma galeria de 67 lápides que é única na Roménia. A torre do campanário, situada no lado sul da igreja, tem quatro pequenas torres no topo, uma em cada um dos cantos, um sinal de que a cidade tinha o direito de pronunciar setenças de morte. No interior destaca-se um grande órgão barroco, o maior do Sudeste da Europa, que foi construído em 1676 por um artesão eslovaco e substituiu outro mais antigo, levado para Sibiu em 1585. Em 1915 foi instalado outro órgão, fabricado pela empresa de Wilhelm Sauer, de Frankfurt an der Oder. Atualmente existem ainda mais outros dois órgãos na catedral, também fabricados pela mesma empresa. Em 1676, um artesão eslovaco construiu um órgão para substituir o anterior, construído em 1585. Atualmente, esse órgão é o maior do Sudeste da Europa e no verão há concertos noturnos de órgão na igreja pelo menos uma vez por semana. O acervo de mobiliário e objetos da catedral é um dos mais impressionantes da Roménio. Apesar do conjunto de peças de culto em prata dourada pelo famoso artesão de Sibiu Sebastian Hann não estar acessível ao público, há outras peças valiosas que podem ser apreciadas pelos visitantes. No coro há uma das fontes de bronze mais belas da Roménia. Em forma de cálice, é decorada com inscrições góticas e 228 relevos, a maior parte deles com representações figurativas de influência bizantina. A fonte foi construída em 1438 e supõe-se que o bronze é proveniente de canhões turcos capturados pelos habitantes de Sibiu em 1437. Notas e referências Bibliografia Ligações externas