NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Фъгъраш (замък)

Фъгърашкият замък (на румънски: Castelul Făgăraş), още Фъгърашка крепост, е замък близо до румънския град Фъгъраш, чийто строеж е стартиран през 14 век. Въпреки че в днешно време е леко повреден поради неподдържане, все още е добре запазен за възрастта си. В него се намира археологически музей. Външни препратки За Фъгърашкия замък ((en)) Архив на оригинала от 2009-09-02 в Wayback Machine.
Castillo de Făgăraş

El castillo de Făgăraş (en rumano: cetatea Făgărașului) está situado en el centro de Făgăraş, en el distrito de Brașov de Rumania. Historia La construcción de la fortaleza dio comienzo en 1310, en el lugar de una fortiicación precedente de madera con murallas de tierra, del siglo XII. Las investigaciones arqueológicas muestran signos de destrucción violenta a mediados del siglo XIII, presuntamente en relación con la invasión mongola de 1241. Situada a medio camino entre Brașov y Sibiu y cerca de Valaquia, el castillo de Făgăraș proporcionaba una posición defensiva contra posibles incursiones al sudeste de Transilvania.​ En 1526, Ștefan Mailat consolidó la ciudadela, duplicando el grueso de sus muros. En 1541, los otomanos atacaron la fortaleza y capturaron a Mailat, que moriría en cautividad en la fortaleza de Yedikule en Estambul. Gaspar Békés, propietario de la ciudadela entre 1567 y 1573, construyó el foso alrededor de la fortaleza, aprovechando la tierra excavada para reforzar la parte inferior de las murallas. Durante la época de Esteban Báthory (voivoda de Transilvania de 1571 a 1586) y Baltazar Báthory (señor de la fortaleza de 1588 a 1594), se construyó el primer bastión del ángulo sudeste del anillo defensivo exterior. En 1599, Miguel el Valiente ocupó el castillo y alojó en él a su familia y el tesoro real.​ En el siglo XVII, el príncipe Gabriel Bethlen priorizó la fortaleza sobre Alba Iulia en la modernización de las fortificaciones, mientras que Miguel Apafi I la transformó, por su posición reforzada, en una residencia principesca.​ Entre 1948 y 1960, la fortaleza fue usada como prisión para los opositores al régimen comunista​ y miembros de la policía y la Siguranța Statului del período de entreguerras, como los generales Vasile Zorzor, Gheorghe Liteanu o Emanoil Leoveanu. En total, unas cinco mil personas fueron retenidas en este lugar, muchas de las cuales fueron torturadas. El frío, el hambre y la falta de cualquier tipo de atención médica fueran causa de un gran número de muertes entre los detenidos. Según los investigadores, se declaró oficialmente que habían muerto entre 161 y 166 reclusos.​ Galería Referencias Enlaces externos Istoria Făgărașului Archivado el 3 de marzo de 2016 en Wayback Machine. en la página del Colegio Nacional Radu Negru de Făgăraș (en rumano). Historia de la ciudadela en la página de la Alcaldía del Municipio de Făgăraș (en rumano). Simona Suciu, Cetatea Făgărașului, locul celebrelor baluri organizate de Doamna Stanca, soția lui Mihai Viteazu. Adevărul, 17 de marzo de 2013 (en rumano). Simona Suciu, Cetatea Făgăraș a avut aproape 40.000 de turiști anul trecut. Puțini știu că edificiul a adăpostit în trecut o celebră închisoare. Adevărul, 27 de enero de 2013 (en rumano). Ștefan Câlția, Trecutul ca viitor. Descopera.ro, 1o de julio de 2007 (en rumano). Museo de la Țăra Făgărașului (en rumano).
Château de Făgăraș

Le château de Făgăraș (en roumain : Cetatea Făgăraș ; Fogarasi vár en hongrois) est un château fort situé en plein centre-ville de Făgăraș dans le județ de Brașov, en Transylvanie, Roumanie. Histoire La construction du château débute en 1310 sur le site d'une ancienne fortification de terre et de bois du XIIe siècle. Son but, éminemment stratégique, est la défense du sud-est de la Transylvanie contre les incursions Tatares et Ottomanes. Le voïvode de Transylvanie István Maylád entre en possession du château et des domaines alentour en 1526 et démarre des travaux de transformation qui en feront un véritable château fort. Les murs sont ainsi doublés en épaisseur à partir de l’intérieur. De nouveaux espaces sont aménagés en pièces et salles voûtées. En 1541 les Ottomans conduits par Moustapha Pacha attaquent la forteresse. Mailath tombe dans un piège et est emprisonné dans la prison de la forteresse des Sept-Tours, le Yedikule, à Constantinople, où il meurt dix ans plus tard. Prince de Transylvanie de 1599 à 1600, Michel Ier le Brave prend possession de la forteresse. Lors du soulèvement de la noblesse magyare, lui et sa famille y trouveront refuge. Au cours du XVIIe siècle (avec quelques courtes interruptions) le château devient la résidence des princes de Transylvanie. La diète transylvaine s'y réunira à quatre reprises. En 1630 les douves sont élargies et liées par un canal secret à l'Olt. Un pont-levis est installé. Plus tard, les caves sont aménagées en cachots et accueillirent des serfs révoltés. Architecture Tourisme Une restauration du monument a été entreprise durant la période 1962-1967. Actuellement le château héberge le musée du pays de Făgăraș avec des sections sur l'histoire de la ville et du pays de Făgăraș, mais aussi dédiées à l'ethnographie et à l'art, ainsi que la bibliothèque municipale. Photographies Notes et références Voir aussi Articles connexes Églises fortifiées de Transylvanie Liste des châteaux roumains Liste de forts, fortifications, citadelles et places fortes en Roumanie Liens externes L'histoire de Făgăraș sur la page du lycée Radu Negru de Făgăraș (ro) Historique du château sur la page de la mairie de Făgăraș Le château modélisé en 3D Portail de la Roumanie Portail des châteaux
Пойенари (замък)

Замъкът Пойенари, също така известен като Пойенарска крепост (Cetatea Poenari) е разрушен замък на територията на Румъния, окръг Арджеш, близо до с. Къпъцънени Пъмътени в община Арефу, върху каньон, създаден от река Арджеш, близо до Фъгърашките планини. Намира се на скала отдясно на Трансфъгърашкото шосе, което пробива път през планините. Пойенарският замък е едно от най-обитаваните от духове места на света. Построен е в началото на 13 век от влашките владетели. Около 14 век той е основната крепост на династията Басараб. През следващите десетилетия замъкът няколко пъти сменя притежателите си, но накрая е изоставен и пада. През 15 век Влад Цепеш разбира стратегическия потенциал на замъка и го реставрира и укрепва, след което го прави една от най-важните си крепости. Въпреки че замъкът е използван много години след смъртта на Влад през 1476 г., в началото на 16 век е изоставен и пада отново през 17 век. Поради мащаба и местоположението си, замъкът се опира дори и на силите на природата. Накрая, през 1888 г., свлачище изпраща част от замъка в реката долу. Днес той е донякъде възстановен и стените и кулата му стоят и до днес. Външни препратки Снимки и филми от замъка в ManningKrull.com Архив на оригинала от 2008-07-21 в Wayback Machine. Снимка на замъка в mindspill.org Архив на оригинала от 2007-09-29 в Wayback Machine. Снимки от замъка Възстановка на замъка
Poenari (hrad)

Poenari je zřícenina středověkého hradu v župě Argeș ve Velkém Valašsku v Rumunsku. Hrad byl sídlem Vlada III. Draculy, který se stal předlohou hraběte Drákuly z románu Brama Stokera. Historie Hrad Poenari byl postaven valašskými panovníky kolem počátku 13. století. Stavitelem je uváděn legendární zakladatel Valašska, kníže Rudolf Černý (rumunsky Radu Negru). Kolem 14. století byl hrad (tehdy známý jako hrad Arges) hlavní citadelou basarabských vládců. V následujících desetiletích se několikrát změnil název i obyvatelé, ale nakonec byl hrad opuštěn a zůstal v troskách. V roce 1453 si však Vlad III. uvědomil potenciál hradu posazeného vysoko na strmém skalním srázu a nechal opravit a upevnit stavbu tím, že zotročil své nepřátele z řad šlechty podunajských knížectví Valašska. Přestože byl hrad po Vladově smrti v roce 1476 ještě mnoho let využíván, nakonec byl v první polovině 16. století opět opuštěn a v 17. století se nacházel v troskách. Dne 13. ledna 1913 sesuv půdy způsobený zemětřesením strhl části hradu, které se zřítily do řeky daleko pod ním. Po dalších dvou zemětřeseních v letech 1940 a 1977, které způsobily další škody, byl mírně opraven a hradby a jeho věže stojí dodnes. Od roku 2009 je areál ve správě Argešského župního muzea. Replika Menší replika hradu Poenari byla postavena v roce 1906 v Bukurešti v parku Carol. Původně byla postavena pro rumunskou Všeobecnou výstavu a je jedna z mála dochovaných památek a staveb, které se v parku nacházely. V současnosti stavba slouží jako sídlo Národního úřadu pro kult hrdinů a je přístupná veřejnosti pouze dvakrát do roka – na Den hrdinů, který je v Rumunsku totožný se Dnem nanebevstoupení Páně, a na Národní den rumunské armády (25. října). Pověsti O hradu Poenari se v průběhu staletí zachovala řada legend a pověstí. Za komunistické éry v Rumunsku v rozpadlé stavbě občas nocovali zahraniční návštěvníci. Mezi nimi byl i manžel Fatimeh Pahlaví Vincent Lee Hillyer (1924–1999), který tvrdil, že v noci byla na hradě mnohem nižší teplota než obvykle (dokonce i v červenci), cítil zápach shnilých květin, ačkoli tam žádné nebyly, trpěl bizarními nočními můrami, nevysvětlitelně se nakazil keratózou a měl „neodbytný pocit“, že ho někdo sleduje, a byl pokousán, aniž by byl fyzicky napaden. V kultuře Hrad Poenari není „Drákulův hrad“ ze slavného románu Brama Stokera Drákula. Bram Stoker o hradu Poenari nikdy neslyšel a nikdy se k němu ani nepřiblížil. Děj svého románu zasadil do severovýchodní Transylvánie, vzdálené přes 200 kilometrů. Indonésko-nizozemský spisovatel a ilustrátor Hans Corneel de Roos zjistil, že Stokerův vlastní rukopisný výzkum to potvrdil. Stoker si pro upíří pevnost vymyslel konkrétní místo v této odlehlé oblasti, holou, 2033 metrů vysokou horu v transylvánských Východních Karpatech (Tihuţský průsmyk) poblíž bývalé hranice s Moldavským knížectvím. Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Burg Poenari na německé Wikipedii a Poenari Castle na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu hrad Poenari na Wikimedia Commons
Castillo Poenari

El castillo Poenari, también conocido como ciudadela Poenari (Cetatea Poenari en rumano), es un castillo en ruinas, en el Distrito de Argeș (Căpăţânenii Pământeni pueblo de la comuna Arefu) en el valle del río Arges, cerca de las montañas Făgăraş. Se halla encima de un acantilado, al lado derecho de la carretera Transfăgărăşan que asciende a las montañas. Es famoso por ser la fortaleza de Vlad Tepes, el príncipe rumano que fue conocido por empalar a sus víctimas. Historia Fue erigido a comienzos del siglo XIII por gobernantes de Valaquia. Alrededor del siglo XIV, Poenari fue la principal ciudadela de los mandatarios de Besarabia. En las siguientes décadas, el nombre de los residentes cambió algunas veces, pero finalmente el castillo fue abandonado y quedó en ruinas. Sin embargo, en el siglo XV, con la intención de poseer una fortaleza en lo alto de un precipicio de roca escarpada, Vlad III el Empalador reparó y consolidó la estructura, haciendo de ella su principal baluarte. Relata la Crónica de los Cantacuzino que como parte de su venganza contra los boyardos que asesinaron a su padre y a su hermano, los invitó a una gran cena en la Pascua de 1459, recomendándoles llevar sus mejores galas. Así, los hizo caminar desde Târgoviște hasta las ruinas de Poenari, obligándolos a reconstruirlo, con lo que sus lujosos trajes quedaron reducidos a harapos, y poco a poco fueron muriendo de agotamiento.​ Pese a que el castillo fue usado muchos años después de la muerte de Vlad, en 1476, fue abandonado otra vez en la primera mitad del siglo XVII. Debido a su tamaño y localización, fue difícil tomar el control del castillo, incluso por fuerzas naturales. Sin embargo en 1888, un deslizamiento de tierra derribó una parte de la estructura, y los fragmentos cayeron al río Argeş. No obstante, el castillo fue reparado y las paredes y sus torres permanecen aún hoy. Para llegar a Poenari, los visitantes necesitan subir 1500 escalones. Véase también Castillo de Bran Castillo de Hunyad Castillo Peleș Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo Poenari. Fotografías del Castillo Archivado el 14 de enero de 2016 en Wayback Machine.
Citadelle de Poenari

Le château de Poenari ou citadelle de Poenarie aujourd'hui en ruine, est situé en Roumanie dans la région de Vâlcea du comté d'Argeș entre les Carpates et la plaine du Danube. Il domine à environ 800 mètres de haut sur une falaise desservie par la route Transfăgăraș et en contrebas de laquelle s'écoule l'Argeș, au sud du lac Vidraru. Histoire Il fut un point stratégique de contrôle du passage entre Valachie et Transylvanie érigé au début du XIIIe siècle par les princes valaches. Sa situation topographique le rendait très difficile d'accès et il fut délaissé à plusieurs reprises, jusqu'à son abandon définitif au XVIIe siècle après son effondrement partiel dû à un glissement de terrain. Il tient une place importante dans la légende de Vlad III l'Empaleur (alias Dracula) et est réputé pour être hanté. Architecture La citadelle de Poenarie est aujourd'hui en ruine. Galerie Liens internes Églises fortifiées de Transylvanie Liste des châteaux roumains Liste de fortifications en Roumanie Liens externes Portail de la Roumanie Portail des châteaux Portail de la protection du patrimoine
Fortezza di Poenari

La fortezza di Poenari (in romeno Cetatea Poenari), nota anche come castello di Poenari, (afi: [po.eˈnarʲ]) è una fortezza situata nel comune di Arefu, nel Distretto di Argeș (Romania), affacciata sulla valle scavata dal fiume Argeş. Storia Fu eretto nel XIII secolo durante il regno di Valacchia, divenendo nel XIV secolo il castello più importante della famiglia dei Basarabidi. A distanza di pochi decenni il castello venne abbandonato e versò in rovina fino al XV secolo, quando venne recuperato e rafforzato da Vlad III di Valacchia, il personaggio storico ispiratore del mito di Dracula, che pare utilizzò prigionieri turchi per ricostruirlo. Nel 1462 il fratello Radu, al comando di un'armata turca, assediò il castello. La leggenda vuole che, di fronte alla prospettiva di un assalto turco vittorioso l'indomani, la moglie di Vlad si gettò nel sottostante fiume (un affluente dell'Argeş, da allora chiamato Râul Doamnei, cioè "fiume della signora" o "della principessa"), mentre Vlad fuggì sulle montagne con l'aiuto degli abitanti della vicina Arefu (cui successivamente donò delle terre per dimostrare la propria gratitudine, cosa storicamente riconosciuta). Tale leggenda viene citata nel film Dracula di Bram Stoker di Francis Ford Coppola. A seguito della morte di Vlad III, nel 1476, il castello fu nuovamente abbandonato. Attualmente è raggiungibile solo 2 volte al giorno, previa prenotazione, salendo una scalinata di 1.480 gradini. A sud si trova la città di Curtea de Argeș un municipio della Romania di 32.848 abitanti, ubicato nel distretto di Argeș, nella regione storica della Muntenia). Essa è una delle più antiche città della Romania. Secondo la tradizione fu fondata all'inizio del XIII secolo da Negru Vodă (o Radu Negru), succedendo a Câmpulung come capitale della Valacchia, da cui il nome Curtea (Corte). Note Voci correlate Castello di Bran Castello dei Corvino Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Fortezza di Poenari Collegamenti esterni (EN) Poenari fortress, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Zamek Poenari

Zamek Poenari, znany także jako Cytadela Poenari (Poienari) (rum. Cetatea Poenari) – ruiny zamku w Rumunii, w okręgu Ardżesz, na wzgórzu nad doliną uformowaną przez rzekę Ardżesz, blisko Gór Fogaraskich. Jest usytuowany na szczycie wzgórza, po lewej stronie Szosy Transfogarskiej, pnącej się do góry. Został założony mniej więcej na początku XIII wieku przez pierwszych władców Wołoszczyzny. Około XIV wieku stał się główną twierdzą władców z dynastii Basarab. W kolejnych kilku dekadach nazwiska rezydentów zmieniały się kilkakrotnie, ale ostatecznie zamek został opuszczony i popadł w ruinę. W XV wieku potencjał zamku dostrzegł Wład Palownik, który odbudował i wzmocnił mury twierdzy, tworząc z niej jedną ze swoich głównych fortec. Wład posłużył za pierwowzór literackiej postaci Drakuli, co sprawia, że jego zamek uchodzący za siedzibę wampira, stał się atrakcją dla turystów. Obecnie do zamku prowadzi 1480 schodów. Chociaż zamek był użytkowany jeszcze w wiele lat po śmierci Włada w 1476, został opuszczony w pierwszej połowie XVI wieku i zrujnowany w wieku XVII. Z powodu swojego rozmiaru i położenia zamek był bardzo trudny do zdobycia czy zniszczenia. Jednak w 1888 obsunięcie się ziemi zrujnowało część zamku, która zsunęła się do rzeki. Pomimo to zamek został szybko naprawiony, a mury i wieże stoją do dziś. Przypisy
Castelo Poenari

O Castelo Poenari (em romeno: Cetatea Poenari), também conhecido como Cidadela Poenari, é um castelo da Roménia, actualmente em ruínas, localizado no Condado de Argeş (aldeia de Căpăţânenii Pământeni, comuna de Arefu), num desfiladeiro formado no vale do Rio Argeş, junto das Montanhas Făgăraş. Ergue-se num penhasco, no lado direito da Estrada Transfăgărăşan, a qual serpenteia pelas montanhas. História O castelo foi erguido, no início do século XIII, pelos primeiros governantes romenos na região sul da Roménia, conhecida como Valáquia. Por volta do século XIV, Poenari era a principal cidadela dos governadores da Casa de Basarab. Nas décadas seguintes, o nome e os residentes mudaram várias vezes, mas mais tarde o castelo foi abandonado e deixado em ruínas. No entanto, no século XV, percebendo o potencial dum castelo empoleirado num abrupto percipício rochoso, Vlad III o Empalador (mundialmente conhecido como Conde Drácula) reparou e consolidou a estrutura, fazendo dela uma das suas principais fortalezas. Devido à sua associação com o personagem do mesmo nome criado por Bram Stoker, o castelo constitui um importante pólo turístico. Embora o castelo tenha sido usado por muitos anos após a morte de Vlad, ocorrida em 1476, viria a ser novamente abandonado na primeira metade do século XVI, permanecendo em ruínas durante o século XVII. Devido ao seu tamanho e localização, o castelo era muito difícil de conquistar, mesmo pelas forças naturais. No entanto, em 1888, um deslizamento de terras derrubou uma porção do castelo, a qual caíu no rio muito abaixo. Apesar de tudo, o edifício foi levemente reparado e as muralhas com as suas torres ainda se erguem actualmente. Para alcançar o Castelo Poienari, os visitantes precisam de subir 1.500 degraus. Na ficção O livro de Bram Stoker diz que os romenos conheciam o Castelo de Drácula como "Cetatea Lui Negru Vodă", ou "Cidadela do Príncipe Negro", apesar dessa versão ficcionada do castelo estar situada cerca de 200 quilómetros para norte. Esse castelo, como muitos outros elementos do livro, tem pouco em comum com o seu correspondente histórico. Ligações externas Fotografias e video do castelo no site ManningKrull.com Fotografias do castelo no site mindspill.org Fotografias do castelo no site slimsite.nl
Тврђава Поенари

Тврђава Поенари (рум. Poenari) је тврђава на Карпатима у Румунији смештена на брду које се издиже из долине реке Арђеш. Саграђена је почетком 13. века од стране првих влашких владара, а током историје више пута је мењала назив и власништво. Посебно је позната као секундарна резиденција влашког војводе Влада Цепеша. Комплекс тврђаве је данас под заштитом као историјски споменик од националног значаја. Локација и назив Тврђава Поенари се налази на узвишењу Четацуја у оквиру Карпатских планина, која се издиже из клисуре реке Арђеш. Од најближег већег града, Куртее де Арђеш, удаљена је око 25 километара. Тврђава носи назив Поенари по 6 километара удаљеном селу Поенари, иако јој је најближе село Капацанениј удаљено 2 km. Под именом Поенари среће се у документима из 15. и 16. века, као и у хроникама из 17. и 18. века. У 19. и 20. веку тврђава је била позната као Тврђава Цепеш Воде или Тврђава Негру Воде док је назив Поенари мање коришћен. Историја Тврђава се први пут помиње у документу из 1453. године. Прва кула подигнута је за време Негру Воде. За време влашког војводе Влада Цепеша, тврђава је обновљена и проширена и постала је једна од његових најзначајних утврда. Изграђена је као одбрамбена тврђава против Османлија, али је била и Владова друга резиденција. Према предању записаном у Кантакузином летопису у иградњи тврђаве ушествовали су бојари из Трговишта које је војвода Влад Цепеш казнио због издаје и убиства брата и оца. Бојари из Трговишта су подржавали фамилију Данешти, ривале фамилије Дракулешти, која је подржавала напад на земљу од стране Јанка Сибињанина. У овом сукобу код Трговишта је погинуо Владов брат Мирча II, а отац Влад Дракул у селу Балтени. Као казна за издају и смрт чланова породице, војвода Влад је на Ускрс старије бојаре набио на колац, а млађе одвео заједно са својим женама да граде тврђаву Поенари. Током историје тврђава је имала разне намене, служила је као резиденција, државна ризница, али и као затвор за бојаре који су били окривљени за издају. Тврђава је коришћена и много година након смрти Влада Цепеша 1476. године, међутим на крају је поново напуштена у првој половини 16. века и препуштена зубу времена. Услед клизишта 1888. део тврђаве се срушио у реку, међутим цитадела је поправљена, а остаци њених зидина и кула стоје и данас. Тврђава је издуженог облика, јаких зидова дебљине 2—3 метра и има 5 кула, 4 округле и једну призматичну. Туризам Тврђава је данас уређена за туристичке посете. До тврђаве се долази пењањем преко 1.480 степеница које вијугају кроз густу букову шуму. Са тврђаве се пружа поглед на долину Арђеша и околину. Посебно је туристички привлачна као некадашња резиденција Влада Цепеша по коме је инспирисан лик Дракуле, па се још назива и Дракулиним замком. Галерија Референце Види још Влад Цепеш Замак Бран Спољашње везе Cetatea Poienari — Muzeul Județean Argeș
Фортеця Поєнар

Фортеця Поєнар (англ. Poenari Castle, рум. Cetatea Poenari) — руїни замку на Трансфегераському шосе в Румунії. Підйом до них складає 1480 бетонних сходинок. За легендою цей замок побудований за наказом графа Влада Дракули. Примітки
Конкордия Кяжна

„Конкордия“ (на румънски: Club Sportiv Concordia Chiajna) е футболен клуб от град Кяжна, Румъния. Основан през 1957 година. Домакинските си мачове играе на стадион „Конкордия“, който по различни данни има вместимост от 4000 до 5000 зрители. От сезон 2019/20 отборът ще играе в Лига II. История От момента на основаването си през 1957 година до 1987 – ма клубът играе в любителските лиги на Румъния. През 1988 година Конкордия играе в „Лига С“, но играе без голям успех. През 2007 година отборът от Кяжна успява да влезе във втора лига на Румъния. След няколко сезона в Лига ІІ Конкордия получава правото да играе във висшата дивизия. Български футболисти Йордан Господинов: 2011/12 - наем (12 мача - 0 гола) Пламен Крумов: 2012-пролет (15 мача - 2 гола) Александър Дюлгеров: 2014/15 (7 мача - 0 гола) Венцислав Христов: 2020 (3 мача - 0 гола) Външни препратки Официален сайт
Clubul Sportiv Concordia Chiajna

Le Clubul Sportiv Concordia Chiajna est un club roumain de football fondé en 1957, et basé à Chiajna. Historique Le CS Concordia commence à arriver dans le haut niveau roumain seulement en 2007, en étant promu en Liga II. Concordia termine 2e de la Liga II, lors de la saison 2010–11, derrière le Ceahlăul Piatra Neamţ. Il est ainsi promu pour la première fois en Liga I. Palmarès Coupe de la Ligue roumaine Finaliste : 2016 Championnat de Roumanie de deuxième division Vice-champion : 2011 Championnat de Roumanie de troisième division Champion : 2007 Joueurs Notes et références Liens externes Site officiel Portail du football Portail de la Roumanie