NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Târgul de Floci

Orașul de Floci, también conocida como Cetatea de Floci o Târgul de Floci, es una ciudad perdida de Valaquia, actualmente en Rumania. En este contexto, Floci significa «lana»; el nombre hace referencia al mercado local de ovejas y lana. La ciudad se ubicaba en la confluencia del río Ialomița y el Danubio, sobre el antiguo cauce del Ialomița. Su nombre significaba «Ciudad del Vellocino» en rumano, ya que era un importante centro comercial. La ciudad se menciona por primera vez en 1431, durante el reinado de Dan II de Valaquia, pero probablemente ya existía como puesto comercial en el siglo anterior. Fue incendiada por Esteban III de Moldavia durante las guerras con Valaquia bajo el gobierno de Radu cel Frumos (aliado del Imperio otomano). La ciudad se recuperó rápidamente, pero fue destruida nuevamente por las tropas polacas y tártaras de Simion Movilă. Según relatos contemporáneos, Miguel el Valiente, el famoso vaivoda de Valaquia, nació en esta ciudad; se dice que su lugar de nacimiento es el principal destino turístico del distrito de Ialomița.​ La ciudad finalmente cayó en ruinas durante la guerra ruso-turca (1768-1774), cuando la mayoría de sus habitantes huyeron debido a los combates. En el lugar donde se encontraba la ciudad se fundó la aldea de Piua-Petrii, que a su vez fue destruida durante las inundaciones de principios del siglo XX. Actualmente, las ruinas de la ciudad se ubican en el territorio de la comuna de Giurgeni. Referencias
Floci

Floci (signifiant « laines » en roumain ancien), encore appelée la Târgul de Floci (« foire aux laines ») ou Cetatea de Floci (« cité des laines ») est une ville roumaine de la principauté de Valachie, sur le Danube, disparue. Géographie Floci était située à la confluence de la rivière Ialomița avec le Danube, sur l'ancien lit de la rivière aujourd'hui asséché. Le village le plus proche des ruines est Giurgeni. Le site est situé à 5 km du village, près de l'endroit où la rivière Ialomița se jette aujourd'hui dans le Danube. Histoire Cette ville est attestée au début du XVe siècle, mais peut-être était-elle déjà un lieu d'échange au siècle précédent. La ville a chuté en raison de l'envasement de l'ancien cours de la Ialomiţa au XVIIIe siècle, empêchant les Bolozanes du Danube de venir accoster. Floci fait partie des villes médiévales de Roumanie qui, comme Capidava, n'ont pas été recouvertes par l'habitat moderne. Cette situation rare en fait un site archéologique très attractif : il y a environ 80 hectares à fouiller et les chantiers sur 35 ans depuis les années 1975 ont révélé de nombreux détails de l'ancien centre urbain, quatre églises et des cimetières, des logements, de la céramique et plus de 200 ateliers. Notes et références (ro) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en roumain intitulé « Floci » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de la Roumanie Portail de l’histoire Portail de l’archéologie
Floci

Floci (nazywane także: Orașul de Floci, Cetatea de Floci, Târgul de Floci, Tîrgul de Floci) – opuszczone i zniszczone miasto na Wołoszczyźnie, w południowej Rumunii, położone u ujścia rzeki Ialomițy do Dunaju. Historia Nazwa Orașul de Floci znaczy Miasto Wełny. Miasto było ważnym ośrodkiem handlowym. Pierwsze wzmianki o nim pochodzą z roku 1431, z czasów Dana II, ale istniało najprawdopodobniej już we wcześniejszym stuleciu. Floci zostało podpalone przez Stefana III w czasie wojny między Mołdawią a Wołoszczyzną – sprzymierzeńcem Imperium Osmańskiego. Miasto odbudowano dość szybko, ale wkrótce zostało ponownie zniszczone przez polsko-tatarskie oddziały dowodzone przez Simiona Movilę. Ostatecznie miasto upadło w czasie V wojny rosyjsko-tureckiej w latach 1768–1774, gdy większość mieszkańców zginęła w czasie walk. W miejscu miasta po wojnie powstała wioska Piua-Petrii, która została jednak zniszczona podczas serii powodzi i wylewów Dunaju w początkach XX wieku. Obecnie ruiny miasta i wsi znajdują się w gminie Giurgeni.
Târgu de Floci

Floci (alternativ: Orașul de Floci, Târgul de Floci sau Cetatea de Floci) este un oraș dispărut din Țara Românească. Cuvântul floci (de la floccus, în limba latină) denumea pe atunci lâna proaspăt tăiată, încă neprelucrată, care se comercializa în evul mediu prin acel punct de vamă. Etimologia latină se regăsește la cuvintele fulgi, flotaci (fulgi mari), a flocăi (a smulge) și flocată (așternut de lână). Așezare geografică Târgul era situat la vărsarea râului Ialomița în Dunăre, pe un curs vechi al râului, acum secat (Ialomița Veche, albie azi vizibilă în teren) și este atestat în prima parte a secolului XV, dar probabil exista ca loc de schimb din secolul anterior. Istoric Prima atestare documentară apare în porunca adresată de domnitorul Dan al II-lea, în 1431, tuturor târgurilor și vămilor din țară, prin care se reînnoiește privilegiul comercial acordat de Mircea cel Bătrân brașovenilor; dar mulți autori consideră că orașul se ridicase în timpul lui Nicolae Alexandru (1352-1364). Un document din 1534 (27 decembrie) îl asociază, pentru prima dată, cu numele generic de „oraș" - Orașul de Floci. A fost un important centru comercial din Țara Românească din secolul XV. Lângă oraș, postelnicul Hranite Blagodescul, membru al familiei de origine albaneză a Blagodeștilor, a ridicat în jurul anilor 1640 - 1650 mănăstirea Flămânda, ce a fost apoi închinată la mănăstirea Ivir de la Muntele Athos. Orașul a decăzut din cauza războaielor duse în zonă în secolul al XVIII-lea, dar și din cauza schimbării parțiale a cursului Dunării. În locul orașului, s-a format comuna Piua-Petrii, dispărută și ea în urma inundațiilor în prima parte a sec. XX. Cea mai apropiată localitate de ruinele orașului este Giurgeni. În anii 70 - 90 ai secolului trecut, la Floci s-au desfășurat mai multe campanii de săpături arheologice ce au scos la iveală numeroase urme ale vechiului centru urban: trei biserici și trei necropole, locuințe, ceramică etc. Personalități În acest oraș s-a născut Mihai Viteazul (1558-1601). Situația prezentă Este singurul oraș medieval din România peste care nu s-a suprapus nicio așezare modernă. Această situație de excepție face ca întreaga suprafață de 80 ha să poată fi cercetată arheologic și să facă posibilă reconstituirea unei organizări de tip urban. Situl se află la 5 km de Comuna Giurgeni, Ialomița, în apropierea locului unde râul Ialomița se varsă în Dunăre. Săpăturile arheologice efectuate de-a lungul a 35 de ani au evidențiat patru biserici, trei necropole, peste 200 de locuințe, ateliere și portul. Vezi și Orașe dispărute din România Note Legături externe Orașul de Floci - un oraș dispărut din Muntenia medievală, Cimec.ro „Orașul de Floci”, locul unde s-a născut înfăptuitorul primei Uniri, 24 ianuarie 2013, Mădălin Sofronie, Adevărul Orasul disparut al lui Mihai Viteazu, 28 februarie 2009, Adrian Panait, România liberă In Orasul de Floci..., 2 iulie 2006, Carmen Anghel, Jurnalul Național
Орасул де Флоци

Орасул де Флоци, такође Cetatea de Floci или Târgul de Floci, је изгубљени град у Влашкој, сада у Румунији. Флоци, у овом контексту, значи вуна; назив се односи на локалну пијацу оваца и вуне. То је такође румунска жаргонска реч за „стидне длаке”. Град се налазио на ушћу реке Јаломице у Дунав, на старом кориту Јаломице. Име је на румунском значило „Град руна “, пошто је био важан трговачки град . Град се први пут помиње 1431. али је вероватно постојао као трговачко место у претходном веку. Град је запалио Стефан III Молдавски током ратова са Влашком под влашћу Рада III Лепог (који је био савезник Османског царства). Град се брзо опоравио, али су га поново уништиле пољске и татарске трупе Симиона Мовиле. Према причама из тог времена, у овом граду је рођен Михаил Храбри, чувени војвода Влашке; његово родно место је наводно најбоља туристичка дестинација у округу Иаломита. Град је коначно пропао током руско-турског рата (1768–1774), када је већина становника избегла због ратних дешавања. На месту града формирано је село Piua-Petrii, који је уништено током поплава почетком 20. века. Тренутно се рушевине града налазе на територији комуне Ђурђени. Референце Спољашње везе „A lost city in Medieval Muntenia”. Архивирано из оригинала 2005-12-14. г. Приступљено 2005-12-20.
Mila 23

Mila 23 falu Tulcea megyében, Dobrudzsában, Romániában. A Duna-deltában található, 53 km-re Tulcsától, Crișan községhez tartozik. Csak vízi úton közelíthető meg, az Ó-Duna (a Sulina-ág egy leágazása) jobb partján fekszik. A lakói többségükben lipován halászok. Leírása 3 km hosszú és maximum 200 m széles. Óvodával, nyolcosztályos iskolával és művelődési otthonnal rendelkezik. Aranyszájú Szent Jánosnak szentelt temploma 1983-ban épült. Az 1970-es és 1974-es árvizek után védőgátat húztak fel. Története A 20. század elején csak 2-3 házból állt, 12 lakossal, akik halászattal foglalkoztak. 2011-ben 457 lakosa volt. A falu neve a mila mértékegységből jön, tengeri mérföld, ebben mérik a távolságot a Duna Sulina-ágán a Fekete-tengerbe való beömlési pontig, Sulináig. Mila 23 jelentése: 23 tengeri mérföldre a Fekete-tengertől. Itt születtek Vicol Calabiciov román világbajnok kenus Lavrente Calinov (1936–2018) román kenus, világbajnoki ezüstérmes Atanasie Sciotnic (1942–2017) olimpiai ezüstérmes román kajakozó Serghei Covaliov (1944–2011) román kenus, olimpiai és világbajnok Ivan Patzaichin (1949–2021) román kenus, olimpiai és világbajnok Maria Popescu-Nichiforov (1951) román kajakos Agafia Constantin-Buhaev (1955) román kajakos, olimpiai bajnok Jegyzetek Források M. D. Ionescu: Dobrogea în pragul veacului al XX-lea. (1904) http://forum.stuparitul.com/viewtopic.php?f=37&t=2549&start=112 Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Mila 23, Tulcea című román Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Mila 23

Mila 23 is een (toeristisch) vissersdorp in Roemenië gelegen in de Donaudelta op 53 km van Tulcea. Als je de Brațul Sulina volgt (waar Mila 23 aan zit), kom je uit in de Zwarte Zee bij het dorpje Sulina. Mila 23 is een typisch Lipoveni-dorpje en is enkel per boot bereikbaar. Externe link Informatie over het dorp Geboren Ivan Patzaichin (1949-2021), kanovaarder
Mila 23, Tulcea

Mila 23 (în rusă Мила 23-я) este un sat în comuna Crișan din județul Tulcea, Dobrogea, România. Se află în partea de nord a județului, în Delta Dunării, la 53 km de Tulcea, pe Dunărea Veche ce se desprinde spre stânga din brațul ce duce la Sulina, cam la jumătatea distanței între Tulcea și Marea Neagră. Este accesibil numai pe calea apei. Locuitorii sunt în majoritate pescari, de etnie lipoveni. Așezare geografică Satul Mila 23 este situat la 5,5 km față de reședința de comună. Localitatea se dezvoltă pe malul drept al Dunării Vechi, în dreptul confluenței canalelor Stipoc și Eracle. Localitatea este apărată la sud de un dig, platforma pe care se găsește partea nouă a satului este străbătută de o serie de canale ce descarcă surplusul de apă în canalul principal și de aici în Dunărea Veche. Legătura cu localitatea Crișan - reședința de comună, se face exclusiv pe apă. Singurul potențial al zonei este cadrul natural legat de peisaj și pescuit / piscicultură, care pot duce la dezvoltarea turismului / agroturismului Istoric Satul Mila 23 avea, la începutul sec. al XX-lea, doar 2–3 case și 12 locuitori, care se ocupau cu pescuitul (M.D. Ionescu, op. cit.). Denumirea satului vine de la vechea măsurătoare a cursului brațului Sulina. Singura atestare documentară mai veche a așezării datează de la sfârșitul sec. al VIII- lea, în lucrarea Carte du Danube, care amintește de puctul Matița, aflat în preajma așezării de astăzi. În prezent, toponimul Matița, indică un punct piscicol (Gr. Cuculis, op. cit). Personalități Maria Popescu-Nichiforov (1951–2022) – caiacistă română Vicol Calabiciov – canoist român Agafia Constantin-Buhaev (n. 1955) – caiacistă română, campioană olimpică Serghei Covaliov (1944–2011) – canoist român, campion olimpic și mondial Ivan Patzaichin (1949–2021) – canoist român, campion olimpic și mondial Lavrente Calinov (1936–2018) – canoist roman, vicecampion mondial Atanase Sciotnic (1942–2017) – canoist olimpic Note http://www.paginadestart.com/comon/resurse/crisan/strategia_de_dezvoltare_comuna_Crisan_judetul_Tulcea.pdf Arhivat în 12 iulie 2021, la Wayback Machine.
Міла 23

Міла 23 (рум. Mila 23) — село у повіті Тулча в Румунії. Входить до складу комуни Крішан. Село розташоване на відстані 263 км на схід від Бухареста, 35 км на схід від Тулчі, 126 км на північ від Констанци, 97 км на схід від Галаца. Населення За даними перепису населення 2002 року у селі проживали 493 особи. Національний склад населення села: Рідною мовою назвали: Примітки
Llac Siriu

El llac Siriu és un llac amb una presa d'aigua artificial de Romania, a la vall del riu Buzău. La construcció de la presa va començar el 1982 i la planta hidroelèctrica 42 MW Nehoiașu es va inaugurar el 1994. La presa té un 122 m d'alçada, amb nucli d'argila. És la segona presa de terraplè més gran de Romania. Referències
Lacul Siriu

Lacul Siriu este un lac de acumulare de pe râul Buzău, aflat pe teritoriul comunei Siriu, format în urma construcției, în perioada 1982-1994, a barajului de la Siriu și a hidrocentralei Nehoiașu, de 42 MW. Acest lac a fost construit începând cu anul 1972. Barajul este alcătuit din rocă, steril și un miez din argilă. Volumul umpluturilor totalizează 8,3 milioane m³ anrocamente. În urma construiri barajului, drumul național DN10 și-a schimbat ruta, ocolind lacul Siriu pe linia sa de contur, pentru acest scop construindu-se mai multe viaducte. Viaductul Giurca are o lungime de 276 m, cu piloni de 46 m înălțime, iar viaductul Stânca Tehărău traversează stânca versantului cu același nume. Barajul a fost aprobat pentru construire în ianuarie 1972 și a fost terminat în decembrie 1994, având 122 m înălțime și 570 m lungime. Scopul construirii barajului a fost pe de o parte alimentarea cu apă potabilă și industrială a localităților din aval și irigarea a 50.000 ha de teren agricol și, pe de altă parte, producerea de energie electrică prin construirea hidrocentralei Nehoiașu cu o putere instalată de 42 MW, având un debit instalat de 32 m³/s și generând o producție medie de energie electrică pe an este de 144 GWh. Barajul folosește și la apărarea împotriva inundațiilor, acumularea Siriu fiind prevazută cu o tranșă de atenuare a viiturilor de 30 milioane m³, până la 980 m³/s.
Rin Grand Hotel

Rin Grand Hotel nebo RIN Grand Residence je výšková budova v rumunském hlavním městě Bukurešti. Nachází se ve čtvrti Vitan na jihovýchodě města. Budova je vysoká 65 m, má dvě podzemní a šestnáct nadzemních podlaží. Byla postavena v letech 2006 až 2008 jako čtyřhvězdičkový hotel. Majitelem byla firma RIN Group bratrů Negoiţăových a cena stavby byla vyčíslena na šedesát milionů eur. S celkovou plochou 115 000 m² a 1 459 pokoji byl Rin Grand Hotel největším hotelem v zemích Evropské unie. Patřilo k němu tisíc parkovacích míst a heliport, v provozu bylo kasino, restaurace La Boema, obchody a plavecký bazén olympijských rozměrů. V blízkosti hotelu se nachází nákupní centrum București Mall a park Tineretului. Podnikatelský záměr narazil na období velké recese, kdy kapacita hotelu nebyla plně využita. Další ranou byly cestovní restrikce v období pandemie covidu-19, v jejichž důsledku tržby poklesly o 80 %. V lednu roku 2022 byl hotel uzavřen jako nerentabilní a jeho majitelé oznámili, že hodlají přestavět objekt na obytné jednotky. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Rin Grand Hotel na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Rin Grand Hotel

RIN Grand Residence is a residential complex located in the Vitan area in Bucharest, Romania. It is located in South–East Bucharest, 6 kilometres (3.7 mi) from one of the largest squares in Europe, Piața Unirii (Union Square), and close to the commercial and historical centers and the București Mall, one of the biggest and most-visited malls in the city. It was formerly known as RIN Grand Hotel, the fifth-largest hotel in Europe and the largest hotel in the European Union in terms of room count, having a total of 1,459 rooms. The modern building has two underground floors and 16 overground floors and a constructed surface area of 115,000 m2 (1,240,000 sq ft). Construction At first, the hotel was intended to have 1,000 rooms and the building, only 11 floors and the cost would have been around €30 million. But with the demolition of the Rossiya Hotel in 2006, which was the second-largest hotel in Europe at the time with 3,182 rooms, the developers saw an opportunity to construct an even larger hotel than initially envisioned and thus the hotel was upgraded to 1,459 rooms and the building heightened to 15 floors. The construction of the Rin Grand Hotel started in 2006 on a 4 ha (9.9 acres) plot of land located in Southern Bucharest in the Vitan area where no major hotel existed at the time. The first 630 rooms were finished in October 2007 and the rest of the 1,459 rooms were finished in March 2008 in time for the 20th NATO Summit held in Bucharest; its invitees occupied 900 rooms. The 115,000 m2 (1,240,000 sq ft) hotel was built at a cost of €60 million and is owned by the RIN Group. Facilities The RIN Grand Hotel had 1,459 rooms spread over 12 floors. The hotel also had 25 conference rooms with capacities ranging from 18 to 1,000 seats, with the largest having 1,200 m2 (13,000 sq ft). Its three restaurants included La Boema, which had a capacity of 210 people, and Stars, with a capacity of 650 people. The hotel also featured a 1,000 places parking, a 1,500 m2 (16,000 sq ft) shopping gallery with 27 outlet stores and an Olympic-size swimming pool. In 2023 the hotel was converted into residential apartments. History During his stay in Romania, the first President of Ghana, Kwame Nkrumah, lived at the Rin Grand Hotel, known then as the Flamingo Hotel. He died there on April 27 1972, at age 66. See also List of tallest buildings in Romania References
Rin Grand Hotel

Hotelul RIN Grand este un fost hotel de patru stele din București, situat în zona Vitan – Bârzești. Acesta a fost construit în anul 2007, în urma unei investiții de 60 de milioane de euro. Hotelul aparține grupului RIN Hotels, deținut de frații Robert Sorin Negoiță și Ionuț Negoiță, grup din care mai fac parte hotelurile de patru stele: RIN Airport și RIN Central și care este parte integrantă a trustului RIN Group. Trustul este dezvoltator de cartiere rezidențiale: „Domus Stil” cu ansamblurile de locuințe „Confort Residence”, „Confort Park”, „Confort City” și „RIN Grand Residence”, parcul de distracții Water Park din Pipera etc.. Este singurul hotel din România ce dispune de un heliport (nefuncțional, însă). Are o suprafață totală de 115 000 m2 construiți, structurată pe 2 niveluri subterane, parter și 15 niveluri supraterane. Totodată, hotelul beneficiază și de 1000 de locuri de parcare. În anul 2008, hotelul avea 1459 de locuri de cazare (dintre care 1.436 de camere și 23 de apartamente), 42 de săli de conferințe, 3 restaurante, 1 lobby bar și un club de sănătate (SPA, centru fitness, piscină și saună). În anul 2009, hotelul a avut o cifră de afaceri de 9 milioane euro. Cel mai mare hotel din Europa Continentală a fost Hotelul Russia din Moscova, demolat în 2006. În prezent, cel mai mare hotel din Europa este Hotelul Izmailovo cu 5000 de spații de cazare și Hotelul Cosmos (1777 spații) din Moscova, Hotelul City West (1714 spații) din Dublin și Hotelul Royal National (1630 spații) din Londra. Schimbări Hotelul a trecut prin mai multe evenimente care i-au marcat existența. Primul dintre ele a fost incendiul din iunie 2007, care a cuprins mare parte din clădire, chiar înainte de inaugurarea oficială. Un alt mare eveniment care va schimba radical soarta marelui hotel este, fără îndoială criza economică. Astfel, la finele anului 2010, din cauza costurilor foarte mari de întreținere și scăderea alarmantă a prețului pe noapte hotelieră, proprietarii au hotărât ca mai mult de jumătate din camerele hotelului să fie transformate în apartamente. În cele peste 800 de camere, s-au investit peste 3 milioane de euro pentru schimbarea lor radicală. Astfel, în anul 2014, doar 489 de camere au rămas în regim hotelier, restul fiind transformate în apartamente și incluse în cadrul „Rin Grand Residence”. La începutul anului 2022, din cauza scăderii gradului de ocupare și a veniturilor, ca urmare a situației generate de pandemia de Coronavirus, Rin Grand Hotel își încetează definitiv activitatea. S-a decis ca ultimele camere aflate în regim hotelier să fie, la rândul lor, transformate în apartamente. La acel moment, se estima că lucrările de conversie, care costă 7 milioane de euro, vor fi finalizate în vara anului 2023, urmând ca apartamentele să fie puse la vânzare. Istorie La Rin Grand Hotel, cunoscut pe vremea aceea drept Flamingo Hotel, și-a trăit ultimele zile primul președinte al Ghanei, Kwame Nkrumah. El a murit la hotel pe 27 aprilie 1972, la 62 de ani. Note Legături externe Site web oficial en RIN Hotels official site
Rin Grand Hotel

Rin Grand Hotel är en hotell i Bukarest i Rumänien som med sina 1 459 rum är ett av Europas största hotell, efter Izmailovo Hotel (5000 rum) och Cosmos Hotel (1777 rum) i Moskva, Citywest Hotel (1714 rum) i Dublin och Royal National Hotel (1630 rum) i London. Hotellet är fyrstjärnigt, 15 våningar högt och Rumäniens enda hotell med helikopterflygplats. Källor Externa länkar Officiell webbplats