Стуб куге у Темишвару

Стуб куге, односно Стуб Светог Тројства (рум. Coloana Ciumei, односно Coloana Sfintei Treimi) барокни је споменик од пешчара који се налази у центру Трга уједињења у Темишвару. Припада типу стубова Свете тројице, посвећених крају епидемије куге који су били веома распрострањени током 17. и 18. века на читавом простору Хабзбуршке монархије. Сматра се једним од најуспешнијих споменика барокне уметности у Темишвару. Израдио га је 1740. аустријски вајар Георг Рафаел Донер (нем. Georg Rafael Donner) у Бечу, а затим је бродом превезен у Темишвар. На центар Трга уједињења постављен је 1755. године. Споменик је заштићен као споменик културе. Историја Стуб обележава крај епидемије куге која је између 1738. и 1739. године похарала цео Банат, а донеле су је аустријске царске трупе. Током ове епидемије у Темишвару је од куге умрло више од хиљаду људи, што је представљало шестину од укупног броја жиотеља у овом граду. Међу мртвима је било шест градоначелника, као и жена царског намесника у Темишвару Јохана Антона Дешана фон Хансена (нем. Johann Anton Deschan von Hansen). По престанку епидемије фон Хансен је, у знак захвалности Богу, наручио израду овог споменика. У почетку се споменик налазио испред Хансенове палате, на месту данашњег тржног центра Бега. По налогу Марије Терезије 1755. године је премештен на садашњу локацију. Споменик је између 1739. и 1740. године израдио аустријски вајар Георг Рафаел Донер. Клесао га је у Бечу, одакле је воденим путем, Дунавом, Тисом и Бегејом, стигао до Темишвара. Марјански стубови и стубови Свете тројице Стубови куге, или Марјански и стубови Светог Тројства, чести су у градовима Средње и Источне Европе. То су јавни споменици грађени током периода барока. Често су били тространи и представљали су Свето Тројство, посвећени Девици Марији и украшени разним свецима. Богати грађани, братства, па чак и цареви, наручивали су и подизали стубове куге како би захвалили Богу за окончање епидемије куге. Током барокног периода ови стубови су постали важни симболи контрареформационог католицизма. Подизани су као израз захвалности за крај епидемије, симбол вере у цркву и у Бога, али и индиректни споменици хиљадама изгубљених и симбол наде у будућност. Њихова сврха била је да изазову страхопоштовање и буду потсетник да је извор спасења Бог. У знак сећања на кугу подизане су и већи сакрални објекти, попут цркве Санта Марија дела Салуте у Венецији. Један такав стуб налазио се и на Тргу слободе у Новом Саду, али га тамо више нема и не зна се шта се са њим догодило. Изглед споменика Споменик је израђен у виду високог, тространог обелиска, богато украшен фигуративним елементима и изузетним пластичним карактеристикама. Састоји се од постамента, на чијим се бочним странама налазе три барељефа на којима је уметник алегоријски приказао три пошасти које су опустошиле Банат у 18. веку − кугу, рат и глад. Према неким другим тумачењима, то су сцене из епидемије куге у Темишвару. Углови постоља украшени су волутама на које су ослоњене конзоле са статуама светаца заштитника од куге: Светог Себастијана са стрелама у грудима, Светог Рока са рањеном ногом и Светог Карла Боромеја, покровитеља љубави. У основи стуба се налазе још три статуе: Светог Јована Непомука, заштитника католика у Банату, под чијим ногама је Света Розалија, затим Свете Барбаре, заштитнице рудара, и краља Давида. Стране самог стуба покривене су стилизованим облацима, а на централном делу главне стране се налази празан барокни штит, на чијем је горњем делу круна. Јонски капител стуба је украшен фестонима, а изнад њега је сложени венац на чијем средишњем делу се налази једноставни флорални украс. Стуб се заршава приказом скулпуралнегрупе Свете Тројице, која представља једну од најраспрострањенијих представа на стубовима куге. Између Бога Оца и Исуса, који седе на престолу, Богородица клечи са рукама склопљеним у молитви. Отац и син се управо спремају да ставе небеску круну на Маријину главу, наговештавајући тако везу између неба и земље. Изнад три лика појављује се и лик голуба Светог Духа од кованог гвожђа. Види још Спомен-стуб Напомене Референце Спољашње везе Dobić, Marina (2024-06-06). „10 Mesta koja morate posetiti u Temišvaru u 2024. godini”. Informisani.rs. Приступљено 2025-11-12.