Gara Ploiești Sud

Gara Ploiești Sud se află în zona de sud a municipiului Ploiești, în Piața 1 Decembrie 1918. Este cea mai mare gară din județul Prahova și cea mai importantă din Ploiești. Gara se află pe Magistrala CFR 500 care asigură legătura dintre București și Moldova. Istoric Lucrările pentru tronsonul Bucuresti – Ploiesti au fost finalizate în 1870, iar segmentul până la granița de la Predeal, dincolo fiind teritoriu austro-ungar, în 1879. Odată cu construirea noului mijloc de călătorie, s-a ridicat în Ploiești și prima gară a orașului, Gara de Sud. Aspectul său era unul simplist, fiind o construcție cu parter și etaj, decorată simplist, având o prelungire spre est. Construcția a început în 1870, iar gara a fost inaugurata pe 13 septembrie 1872. Din timpul acestei cladiri exista expresia ”a o intoarce ca la Ploiesti”. Trenurile care veneau din capitală intrau în gara de sud a Ploieștilor, locomotiva trecea în capătul celălalt al garniturii, iar călătorii aveau senzația că se intorc în București, dar de fapt trenul parcurgea cele câteva sute de metri de cale ferată de la intrarea în gară și abia apoi o cotea la dreapta spre munți, drumul din stânga era cel spre capitala. Practic, traseul care a dat naștere acestei replici era unul în formă de Y. Un moment deosebit de important pentru istoria Gării de Sud a fost ziua de 25 mai 1877, când Țarul Rusiei, Alexandru al II-lea, a coborât pe peronul stației din Ploiești. Pentru câteva săptămâni din primăvara lui 1877, în timpul Războiului de Independență, Ploieștii au fost reședința familiei imperiale rusești care urmărea desfășurarea conflictului ruso-turc de la sud de Dunare. Ceremonia de primire a conducătorului de la Sankt Petersburg a fost una fastuoasa: o salvă de tun a anuntat coborârea Țarului pe peronul Gării de Sud, locul aproximativ de azi ar fi peronul 1. Alexandrul al II-lea a fost întâmpinat de oficialitățile locale, de Marele Duce Nicolae al Imperiului Țarist și de o gardă formată din soldați bulgari. La ieșirea din gară se aflau femei românce, în costum național, care l-au întâmpinat pe țar care apoi s-a urcat în trăsura care îl aștepta, plecând pe actuala Strada Democrației (pe atunci o artera nepavata) spre casa în care avea să locuiască. Ploieștii vor continua să fie unul din cele mai importante noduri feroviare din Vechiul Regat (statut pe care îl vor păstra chiar și în perioada interbelică), deoarece orice tren care pleca din București și mergea spre Moldova sau spre Ardeal, trecea prin acest oraș. Astfel, a apărut nevoia unei gări impozante și mai încăpătoare, iar între 1892 – 1894 vechiul imobil i-a lăsat locul unei construcții elegante și mult mai mare decât precedenta. Clădirea, lucrare a arhitectului N. Mihaescu, avea 2 corpuri principale, fiecare cu cupolă și ceas pe fațada dinspre bulevard, unite printr-un corp de înălțime similară, iar prelungirile dinspre est si vest ale părților principale aveau un singur nivel. În aripa de vest a gării, s-a aflat restaurantul închiriat de Solomon Katz (mult mai cunoscut sub numele de Constantin Dobrogeanu Gherea), unul dintre teoreticienii socialismului în România (fiul său, Alexandru Dobrogeanu Gherea va fi unul din membrii fondatori ai Partidului Comunist din România și va muri executat în URSS, în 1937 în timpul Marii Terori ordonată de Stalin). Se spunea că Regele Carol I avea numai doua localuri de unde mânca prăjituri: Capșa și restaurantul lui Gherea din Gara de Sud. După 1918, importanța Gării de Sud va rămâne una ridicată în sistemul feroviar din România Mare. Numai în 1926, prin această stație au trecut peste 800.000 de călători, adică de 11 ori populația orașului la acea vreme. Un declin parțial s-a înregistrat după 1934, când s-a construit Gara de Vest, iar traficul spre Valea Prahovei a fost îndreptat spre aceasta. În fața Gării de Sud existau stații de taxiuri,automobile sau birje. Momentul de final al acestei bijuterii arhitecturale a fost al Doilea Război Mondial. Pe 31 mai 1944, între 9:25 și 11:05 avioanele anglo-americane au bombardat masiv orașul și, în special, calea ferată din Ploiești, importantă prin prisma transportului petrolului pentru mașinăria de război germană. Pagubele înregistrate de clădire în urma bombardamentelor s-au ridicat la peste 200.000.000 lei, sumă enormă în epocă. La prânz, clădirea era o ruina, corpul cu cupola din stânga (cum priveam dinspre Bulevard) era complet distrus, iar celălalt era grav afectat de suflul bombelor. După instaurarea autorităților pro-comuniste la Ploiești, apare ideea mutării gării (care urma sa fie reconstruită) din axul bulevardului. Deși inițial reprezentanții CFR au fost de acord, aceștia din urmă revin asupra deciziei și susțin păstrarea viitoarei clădiri a Gării de Sud pe vechiul amplasament. Lucrările de reconstrucție a Gării de Sud, în cea de-a treia formă a sa, vor începe abia la finele anilor 50. Prima dată s-a construit aripa de est, în 1957, apoi corpul central în 1958, iar partea de vest (cea dinspre autogară) între 1959-1960. Stilul folosit este cel clasicist sovietic, cu coloane (se află în interiorul holului din corpul central), aspectul fiind unul auster, sobru, mult diferit de eleganța clădirii distruse la bombardament. Arhitecții acestei noi construcții au fost Titu Elian și N. Georgescu. Surprinzător, încă mai sunt urme ale vremurilor trecute ale stației de cale ferată din sudul orașului. Între peronul 3 și 4, la capătul dinspre vest (cel din dreapta) se afla o instalație ruginită și o pompă de apă. Aceasta a apărut undeva între 1909 – 1919 și a rezistat până astăzi, parțial în aspectul său original. De asemenea, peroanele 2-7 sunt în linii mari cele originale construite undeva între 1919 – 1923. Singurele modificări sunt camerele (folosite ca bodegi sau birouri ale personalului gării) realizate prin zidirea spațiului dintre 2 perechi de stâlpi. Caracteristici tehnice Gara Ploiești Sud are 7 linii cu 3 peroane acoperite, 2 linii cu 2 peroane neacoperite și o linie cheu cu peron neacoperit. De la linia cheu circulă trenuri către Măneciu și Urziceni. Gara are un număr total de 14 linii pentru primire-expediere și 2 linii cheu (una fiind folosită pentru revizia vagoanelor). Clădirea gării a fost renovată în anul 2008. Există 8 case de bilete (dintre care funcționează de obicei doar 4). Gara este dotată cu panouri digitale pentru afișarea trenurilor de călători și punct de informare digitală cu sistem touch screen. Distanța față de alte orașe (gări) din România Ploiești Sud - București - 59 km; Ploiești Sud - Buzău - 69 km; Ploiești Sud - Iași - 347 km; Ploiești Sud - Galați - 200 km; Ploiești Sud - Bacău - 243 km; Ploiești Sud - Focșani - 140 km; Ploiești Sud - Brăila - 169 km; Ploiești Sud - Suceava - 388 km; Ploiești Sud - Brașov - 110 km (via Ploiești Vest); Linii de cale ferată Magistrala 500: București Nord - Buzău - Mărășești - Adjud - Bacău - Pașcani - Suceava - Verești; Magistrala 300: Ploiești Vest - Brașov - Cluj - Oradea; Magistrala 302: Ploiești Vest - I.L. Caragiale - Târgoviște; Magistrala 304: Ploiești Nord - Vălenii de Munte - Măneciu; Magistrala 306: Ploiești Vest - Buda - Plopeni - Slănic; Magistrala 701: Urziceni - Slobozia - Țăndărei. Trasee de transport public 2: Gara de Vest – Gara de Sud - Prahova Value Centre 30: Bloc Republicii - Hipodrom 32: Gara de Sud - Prahova Value Centre - Rafinaria Astra/Comat - Pictor Rosenthal 44: Gara de Sud - Malu Roșu 101: Gara de Sud - Spitalul Județean 202: Gara de Sud - Pod Înalt 300: Gara de Sud - Pod Înalt - P.I.P. 301: Protan - Malu Roșu - Pod Înalt - P.I.P. 401: Hipodrom - AFI Palace 444: Rafinorilor - Gara de Sud 444b: Rafinorilor- Bariera Rudului 445: Gara de Sud - Gara Triaj Cele mai apropiate gări Ploiești Vest; Ploiești Nord Ploiești Triaj Ploiești Est Ploiești Triaj Ploiești Est Post Nr. 1 Note Format:Lista stațiilor de pe Magistrala CFR 304