NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Собор Петра и Павла (Констанца)

Собор Петра и Павла (рум. Catedrala Sfinții Apostoli Petru și Pavel din Constanța) — кафедральный собор Томисской архиепископии в Констанце. Собор построен в нововизантийском стиле рядом с развалинами Томиса между площадью Овидия и Чёрным морем перед Дворцом архиепископа в 1883-1885 годах по проекту архитекторов Александру Орэску и Кэрола Бенеша. Проект для интерьера составил Иона Минку. Краеугольный камень был заложен 4 сентября 1883 года, во времена Иосифа Георгиана, митрополита-примаса всея Румынии. Церковь была освящена 22 мая 1895 года. Здание церкви служило приходским храмом до 1923 года, когда была основана Констанцкая епархия. В том же году церковь объявлена кафедральным собором. 3 августа 1941 года воздушными бомбардировками во время Второй мировой войны собор был повреждён, особенно пострадали алтарь и иконостас. Собор Петра и Павла после войны был восстановлен в 1946—1951 гг. Патриарх Юстиниан Марина и епископ Кесарие Пэунеску повторно освятили его 14 января 1951 года. Окончательно собор был отремонтирован к 1959 году. Собор нововизайтийском стиле из прессованного кирпича, в интерьере имеются неороманские черты. В храме имеются восстановленные дубовый иконостас и хор, а также канделябры и подсвечники из сплава бронзы и латуни, спроектированные Минку и выполненные в Париже. Фрески были выполнены двумя бухарестскими художниками 1959—1965 гг. В соборе хранятся мощи святого Пантелеймона, приобретённые в 1931 году, а также частички мощей святых Авксентия Вифинского и Симеона Столпника. С 1 декабря 2001 года собор также стал небольшим монастырём; с этого времени литургии совершаются по монашескому обряду. Собор является историческим памятником (CT-II-m-A-02793). Галерея Примечания
București Mall

București Mall (auch Mall Vitan) ist ein Einkaufszentrum in Bukarest in Rumänien. Es befindet sich auf der Calea Vitan, in der Nähe der Stadtviertel Dudești und Văcărești zirka 1 km außerhalb des historischen Zentrums von Bukarest. Das vierstöckige, 50.000 m² große Einkaufszentrum wurde im September 1999 eröffnet. Zum Zeitpunkt seiner Fertigstellung war es das erste Einkaufszentrum in Rumänien. Die gesamte überbaute Fläche beträgt heute rund 90.000 m² und beherbergt auf 38.000 m² Verkaufsfläche über 110 Geschäfte und eine Vielzahl von Möglichkeiten für Freizeit, Unterhaltung und Shopping unter einem Dach. Neben einem Multiplex-Kino befindet sich in dem Gebäudekomplex auch ein Bowling-Center, Casino, mehrere Cafés und ein Restaurant mit Kunsteisbahn. Die Baukosten betrugen 57 Millionen Euro. 2003 wurde das angrenzende Parkhaus erweitert. Rund 2.000 Parkplätze stehen den Besuchern zur Verfügung. Betreiber ist die Ancher Grup S.A. aus der Türkei. Weblinks Homepage București Mall Einzelnachweise
București Mall

București Mall (known locally as Mall Vitan) is a shopping mall located in the Vitan neighborhood of Bucharest, Romania, close to the Dudești and Văcărești neighbourhoods. At the time of its completion it was the first shopping mall in Romania. Located on Calea Vitan approximately 1 km (0.62 mi) outside Bucharest's historic center, the four-story, 50,000 m2 (540,000 sq ft) mall opened in 1999, in a Ceaușescu-era abandoned hunger circus, or giant food warehouse, in an area largely shaped during the Communist period (see Ceaușima). References External links Official website
București Mall

București Mall, cunoscut și sub denumirea de Mall Vitan, este primul centru comercial modern de tip shopping mall din România, deschis în septembrie 1999. Este situat în cartierul Vitan din București și are o suprafață închiriabilă de 36.000 de metri pătrați. A fost deschis în urma unei investiții 35 de milioane de euro. A fost construit prin transformarea clădirii Complexului Comercial Agroindustrial Vitan, unul din Circurile Foamei, nefinalizat pană la revoluție. În anul 2002 a avut 15 milioane de vizitatori, care au cheltuit în total 200 milioane dolari. Este deținut de compania Anchor Group din Turcia, care mai deține și centrul comercial Plaza Romania. Anchor Grup face parte din grupul turc FIBA și este unul dintre primii investitori străini care au intrat pe piața locală de real estate în 1997. Note Legături externe Materiale media legate de București Mall la Wikimedia Commons Site web oficial Profil Anchor Grup, 28 octombrie 2004, Amos News
Fernsehturm Galați

Der Fernsehturm Galați ist ein 150 Meter hoher Fernseh- und Rundfunkturm in der rumänischen Stadt Galați. Der 1978 unweit des Donauufers fertiggestellte Turm verfügt auf 86 Meter Höhe über einen dreigeschossigen, zylindrischen Turmkorb mit einem Drehrestaurant (Perla Dunării, auf Deutsch: Donauperle) für 220 Sitzplätze. Der schlanke Turmschaft verjüngt sich nach oben. In der Turmfußumbauung im Erdgeschoss befindet sich ein weiteres Restaurant. Neben der Abstrahlung für Rundfunk- und Fernsehprogramme dient der Fernsehturm auch als Wetterwarte. Auf dem Turmkorbdach sowie auf dem Antennenträger aus Stahl befinden sich zahlreiche Parabol- und Richtfunkantennen. Der Fernsehturm Galați ist der höchste öffentlich zugängliche Fernsehturm des Landes und der einzige mit einem Drehrestaurant. Weblinks Sendetabelle Galați Einzelnachweise
Turnul de televiziune din Galați

Turnul de Televiziune Galați este un turn de 110 m înălțime din beton armat din Galați, România. Descriere Construcția turnului a început în anul 1967 și a durat aproximativ un an de zile până la finalizare, până în martie 1968. Turnul este din beton armat, constituit dintr-o coloană înaltă, prin interiorul căreia se află ascensorul care urcă către partea superioară a turnului, unde se află o construcție modulară, cilindrică, cu 3 etaje, care cuprinde un restaurant la parter, iar în cele două etaje instalații radio și meteo. Apoi se continuă încă o construcție din schele metalice pe care sunt montate emițătoare și receptoare radio. Restaurantul este singurul din România care este împărțit pe două niveluri cu o înălțime mare între ele. Accesul în partea superioară a turnului se face doar cu liftul, având 220 de locuri la parter și cu alte 60 la înălțimea de 86 de metri. Diametrul turnului în restaurantul de sus măsoară 14 m. Note Legături externe https://www.mediafax.ro/social/constructie-din-galati-unica-in-romania-invizibila-pentru-multi-galateni-foto-video-18608736
Dorobanți

Dorobanți is a neighborhood in Sector 1, Bucharest. The neighborhood is dominated by red brick buildings and glass buildings. Main intersections/squares are Perla, Dorobanți Square, Alexandru Lahovari Square, Charles de Gaulle Square, and Quito Square. Main streets are Calea Dorobanților, Iancu de Hunedoara Avenue, Lascăr Catargiu Boulevard, and a small part of Ștefan cel Mare Boulevard. The district features many embassy buildings, and local cafés are regarded as meeting places of Bucharest's nouveau riche. History Calea Dorobanți is one of the oldest streets with heavy traffic in Bucharest. The area around the street was designed and built as an exclusive district. The current name was given to the street in 1878, after the Romanian War of Independence, as a tribute to the Romanian infantry troops (Dorobanți in Romanian) who fought at Pleven, Vidin and Grivitsa. The street runs from Lahovari Square to the south to Dorobanți Square to the north. The Ion Luca Caragiale National College is located at the northern end of Calea Dorobanți. In 1947, the Zambaccian Museum was founded in the neighbourhood. Borders Dorobanți neighborhood is delimited in the south by Piața Romană, in the south-east by Mihai Eminescu Street, in the east by Polonă Street, Floreasca Avenue, and the Floreasca district, in the north-east by Primăverii neighborhood, in the north by Herăstrău neighborhood, in the west by Aviatorilor Avenue and Victory Square, and in the south-west by Lascăr Catargiu Avenue. Transport There are four metro stations, one located in each corner of the neighborhood: Aviatorilor in the north; Victoriei on the west; Romană in the south; and Ștefan cel Mare in the east. Bucharest Transit Corporation (RATB) lines 331, 301, 131, 282, 182, 330, 684, 335, and 783 and a tram-line serve this district. Gallery References
Dorobanți

Dorobanţi est un quartier situé dans le secteur 1 de Bucarest. Le quartier est dominé par des bâtiments de briques rouges et des bâtiments en verre. Les principales places sont les Piața Perla, Dorobanţi, Lahovari, Charles de Gaulle et Quito. Les rues principales sont Calea Dorobanţilor, Iancu de Hunedoara et Lascar Catargiu. Le quartier abrite de nombreuses ambassades et de cafés qui sont considérés comme des lieux de rencontre des nouveaux riches de Bucarest. Portail de Bucarest Portail de l’architecture et de l’urbanisme
Dorobanți

Dorobanți este un cartier situat în sectorul 1 al Bucureștiului. Istorie Calea Dorobanți este una dintre cele mai vechi străzi din București. Zona din jurul străzii a fost concepută și construită de la bun început pentru a forma un cartier exclusivist. Numele străzii a fost dat în 1878 în amintirea trupelor de dorobanți care au luptat la Plevna, Vidin și Grivița în cadrul Războiului de Independență al României. Limite Dorobanți este limitat în sud de Piața Romană, la sud-est de strada Mihai Eminescu, la est de strada Polonă și cartierul Floreasca, la nord-est de cartierul Primăverii, la nord de Parcul Herăstrău, la vest de Bulevardul Aviatorilor și Piața Victoriei și la sud-vest de Bulevardul Lascăr Catargiu. Transport Există patru stații de metrou în cartier: Aviatorilor, Victoriei, Piața Romană și Ștefan cel Mare. Linii STB: 1, 10, 24, 42, 45, 46, 73, 76, 79, 86, 92, 97, 203, 205, 331, 301, 131, 282, 182, 330, 335, 135, 381, 126, 226, 122, 222, 168, 268, 368, 100, 783. Stil de viață Cartierul este privit ca loc de întâlnire la cafenea sau terasă pentru cei înstăriți. Note Legături externe Zona Dorobanți pe harta Arhivat în 4 martie 2016, la Wayback Machine. De la ulita Herastraului la Calea Dorobantilor, 14 decembrie 2006, Simina Stan, Jurnalul Național
Palau administratiu de Satu Mare

El palau administratiu (en romanès: Palațul administrativ) és un edifici situat a Satu Mare (Romania). Amb 97 metres, és l'edifici més alt de Transsilvània i un dels més alts del país. És un exemple d'arquitectura d'estil brutalista. Des de la part superior de l'edifici, es veu gairebé tot el comtat de Satu Mare i es pot veure fins a Hongria. La història de l'edifici comença als anys seixanta, quan Satu Mare va experimentar un període de desenvolupament d'infraestructures sota el règim comunista. El Partit Comunista Romanès volia construir un nou centre de la ciutat amb un edifici que fos un nou punt de referència per a la ciutat. Així, el 1972 es va iniciar la construcció de l'edifici. L'arquitecte principal fou Nicolae Porumbescu de Iaşi, ajudat per Ludovic Gyüre de Satu Mare. L'edifici es va acabar el 1984; més de 1.000 persones van treballar en el projecte. Té tres torres més petites i una gran torre principal. Les tres petites torres representen els tres grups ètnics presents al comtat de Satu Mare: romanesos, alemanys i hongaresos, mentre que la torre principal representa el vincle entre aquests tres grups ètnics. Referències
Verwaltungspalast (Satu Mare)

Der Verwaltungspalast (rumänisch Palatul administrativ) ist das zentrale Gebäude im Stadtviertel Centrul Nou („Neues Zentrum“) in Satu Mare, Rumänien. Mit 97 m ist es das höchste Gebäude in Siebenbürgen und das vierthöchste landesweit. Es ist ein Beispiel für Architektur des Brutalismus. Neben dem Hauptturm trägt das Gebäude drei kleinere Türme, welche die drei ethnischen Gruppen im Kreis Satu Mare symbolisieren: Rumänen, Deutsche und Ungarn. Einzelnachweise Weblinks structurae.de
Administrative Palace, Satu Mare

The Administrative Palace (Romanian: Palatul administrativ) is a building in Satu Mare, Romania. At 97 metres, it is the highest building in Transylvania and one of the highest in the country. It is an example of brutalist style architecture. Location The building is located in the center of Satu Mare, on the south-eastern corner of October 25th Square. The structure is also immediately north of the Someș river which flows through the city, being only about 80 meters away from the water. From the top of the building, almost the entire Satu Mare County is visible, as well as parts of Hungary. History The history of the building starts in the 1960s, when Satu Mare experienced a period of infrastructure development under the communist regime. The Romanian Communist Party wanted to build a new city center with a building that would be a new landmark for the city. Thus, in 1972, construction of the building began, the main architect being Nicolae Porumbescu of Iaşi, assisted by Ludovic Gyüre of Satu Mare. The building was completed in 1984; there were over 1,000 workers employed on the project. The building has three smaller towers and one big main tower. The three small towers were meant to represent the three ethnic groups present in Satu Mare County: Romanians, Germans and Hungarians, while the main tower represented the bond between these three ethnic groups. However, later, with the communist government's growing focus on nationalistic sentiment, this symbolism of the building's design was gradually attenuated. Today, the building houses several government institutions, including the county council, prefecture, city hall and culture office. See also Centru Nou, Satu Mare List of Brutalist structures References External links (in Romanian) A formal description (Romanian)
Palatul Administrativ din Satu Mare

Palatul Administrativ din Satu Mare este o clădire din municipiul Satu Mare, județul Satu Mare, România care adăpostește instituții administrative locale precum Primăria Satu Mare și Consiliul Județean. Palatul a fost proiectat de Nicolae Porumbescu cu ajutorul lui Ludovic Gyüre, în stilul arhitecturii brutaliste. Istoric Clădirea a fost construită între anii 1972 și 1984 pentru a servi ca centru politic și administrativ al județului. Peste 1000 de muncitori au lucrat la ridicarea palatului. Aspect Palatul Administrativ are 15 etaje și 97 de metri. Fiind una dintre cele mai înalte construcții din țară, de pe vârful acesteia poate fi văzut întreg orașul Satu Mare, precum și alte localități din județ până la granița cu Ungaria. Note
Dobrovăț Monastery

The Dobrovăț Monastery (Romanian: Mănăstirea Dobrovăț) is a Romanian Orthodox monastery located in Dobrovăț-Ruși, Iași County, Romania. The monastery is listed in the National Register of Historic Monuments. History Located 25 km (16 mi) southeast of the city of Iași, the monastery, dedicated to the Holy Spirit, is the last holy founding that Stephen the Great, the Voivode of Moldavia, erected during his reign. It was completed in 1504 by Bogdan III, son of Stephen. The paintings inside the church of the monastic complex were executed during the reign of Petru Rareș Voivode, another son of Stephen the Great, between 1527 and 1530. References External links The history of Dobrovăţ Monastery (in Romanian)
Monasterio de Dobrovăț

El monasterio de Dobrovăț (en rumano: Mănăstirea Dobrovăț) es un monasterio ortodoxo rumano ubicado en Dobrovăț-Ruși, distrito de Iași, Rumania. El monasterio está incluido en el Registro Nacional de Monumentos Históricos.​ Historia Situado a 25 km (16 millas) al sureste de la ciudad de Iași, el monasterio, dedicado al Espíritu Santo, es la última fundación religiosa que Esteban III, príncipe de Moldavia, erigió durante su reinado. Fue completado en 1504 por Bogdan III, hijo de Esteban. Las pinturas del interior de la iglesia del complejo monástico fueron realizadas durante el reinado de Petru Rareș, otro hijo del príncipe Esteban III, entre 1527 y 1530.​ Referencias
Добровецкий монастырь

Добровецкий монастырь, монастырь Добровэц (рум. Mănăstirea Dobrovăţ) в честь Сошествия Святого Духа — мужской монастырь Ясской архиепископии Румынской православной церкви в коммуне Добровэц Ясского жудеца Румынии. История В конце XIV века здесь существовал монастырь в честь Преображения Господня, которому господарь Стефан Великий в 1499 году пожаловал 3 села в долине реки Добровэц. 27 апреля 1503 года началось строительство второго монастыря, о чём сохранилась надпись на западной стене монастырского храма. В октябре того же года господарь дарит ему 5 сёл. Строительство завершено в 1504 году, став последним монастырём, основанным Стефаном Великим. Отделка монастырской церкви продолжилась уже при Богдане III. Стены храма расписаны в 1527—1531 годах при Петре Рареше. В 1607 году Симеон Могила строит небольшой храм, в котором похоронили его умершего в том году сына Павла. В 1651 году господарь Василий Лупу дарит Добровецкий монастырь афонскому монастырю Зограф. В 1658 году подвергается нападению татар. Осенью 1739 года разграблен в ходе очередной русско-турецкой войны. Страдает во время Валашского восстания. Упразднён в результате секуляризации 1863 года. В 1865—1900 годах в монастыре располагалась тюрьма. С 1900 года — приют для девочек, а затем — сельскохозяйственная школа. Король Кароль I указом от 14 мая 1913 года восстанавливает монастырь, но фактически он был восстановлен только в 1930 году, когда сельскохозяйственная школа была переведена в другое место. В 1948 году вновь закрыт и до 1970 года использовался как школа. Затем до 1990 года монастырская церковь была приходской. Возрождён решением Священного синода Румынской православной церкви в 1990 году как женский. В 1992 году преобразован в мужской. Архитектура Главный монастырский храм построен в типичном молдавском стиле. Триконх с обширным нартексом с помещением для погребений между нартексом и наосом. Прямоугольная в плане, ширина составляет 8 м, длина — 30 м. С востока имеет полукруглую алтарную апсиду, боковые конхи не выступают наружу. Накрыта крышей с большим выносом, которая понижается над апсидой. В 1851 году надстроили 3 главы на цилиндрических барабанах, но в 1975 году храму вернули первоначальный облик. Храм укреплён шестью контрфорсами: по три на северной и южной стене. Храм, построенный Симеоном Могилой, рухнул в 1986 году, но восстановлен в 1992 году. По архитектурному облику близок к главному храму. Восьмигранная трёхъярусная надвратная колокольня построена в 1763 году. В среднем ярусе расположена церковь Святого Георгия. Примечания
Манастир Добровац

Манастир Добровец је мушки православни манастир Архиепископије Јаши Румунске православне цркве у општини Добровец у округу Јаши у Румунији. Посвећен је празнику Силаска Духа Светога на апостоле. Историја Крајем 14. века постојао је манастир у част Преображења Господњег, коме је владар Стефан Велики 1499. године доделио 3 села у долини реке Добровец. 27. априла 1503. године почела је изградња другог манастира, о чему постоји натпис на западном зиду манастирске цркве. У октобру исте године владар му је дао 5 села. Изградња је завршена 1504. године, поставши последњи манастир који је основао Стефан Велики. Уређење манастирске цркве настављено је под Богданом III. Зидови храма су живописани 1527-1531 године под Петром Рарешом. Симеон Могила је 1607. године подигао малу цркву у којој је сахрањен његов син Павле, који је те године преминуо. 1651. године владар Василије Лупу дарује манастир Добровецки Атонском манастиру Зограф. Године 1658. напали су га Татари. У јесен 1739. године опљачкана је током следећег руско-турског рата. Страдао је и за време Влашког устанка. Укинут је као резултат секуларизације 1863. године. У периоду од 1865-1900 у манастиру је био смештен затвор. Од 1900. године - сиротиште за девојчице, а затим - пољопривредна школа. Краљ Карол I указом од 14. маја 1913. обнавља манастир, али је у ствари обновљен тек 1930. године, када је пољопривредна школа премештена у друго место. Године 1948. поново је затворен и до 1970. године служио је као школа. До 1990. године манастирска црква служила је као парохијска. Манастир је обновљен одлуком Светог синода Румунске православне цркве 1990. године као женски. Године 1992. претворена је у мушку . Архитектура Главна манастирска црква изграђена је у типичном молдавском стилу. Триконхос са великом припратом са погребном комором између припрате и наоса. Правоугаоне основе, ширине 8 м, дужине 30 м. Са истока има полукружну олтарску апсиду, бочне конхе не вире. Покривен је кровом са великим проширењем, који се спушта преко апсиде. 1851. године подигнуте су 3 куполе на цилиндричним бубњевима, али је 1975. храм враћен у првобитни изглед. Храм је утврђен са шест контрафора: по три на северном и јужном зиду. Храм, који је подигао Симеон Могила, срушио се 1986. године, али је обновљен 1992. године. По архитектонском изгледу, близак је главном храму. Осмоугаони троспратни звоник са капијом саграђен је 1763. године. У средњем спрату је црква Светог Ђорђа. Референце
Stadionul Municipal (Botoșani)

Das Stadionul Municipal (dt. Städtisches Stadion) ist ein Mehrzweckstadion in Botoșani im Nordosten Rumäniens. Es wird vor allem für Fußballspiele genutzt und ist die Heimspielstätte des FC Botoșani. Die Anlage verfügt über 7.782 Sitzplätze und liegt an der Calea Națională. Geschichte Das Stadion wurde 1970 gebaut und diente über längere Zeit als kommunale Sportstätte der Stadt Botoșani, Es war ab den 1970er Jahren Heimspielstätte lokaler Vereine. Seit der Gründung des heutigen FC Botoșani im Jahr 2001 wird es vor allem mit diesem Verein verbunden. In den 2000er und 2010er Jahren wurde die Anlage mehrfach modernisiert. So gab es Renovierungen in den Jahren 2008, 2009 und 2014. Nach dem Aufstieg des FC Botoșani in die höchste rumänische Liga wurden weitere Anpassungen vorgenommen, um die Anforderungen des Profifußballs zu erfüllen. 2014 erhielt das Stadion eine Flutlichtanlage; diese wurde nach Angaben der städtischen Sportverwaltung im September 2014 bei einem Spiel gegen Dinamo Bukarest eingeweiht, das Botoșani mit 3:2 gewann. 2015, nach der erstmaligen Qualifikation des FC Botoșani für die UEFA Europa League, wurden Pläne für einen weitergehenden Ausbau vorgestellt. Pläne sahen ein Stadion mit mindestens 11.000 Sitzplätzen und geschätzten Kosten von rund 18 Millionen Euro vor. Die umfassende Neubaulösung wurde jedoch nicht umgesetzt. 2026 wurde erneut über Modernisierungspläne berichtet, insbesondere für Umkleiden und Spielfläche. Anlage Das Stadionul Municipal ist ein Mehrzweckstadion mit Fußballfeld und Leichtathletikanlage. Die städtische Sportverwaltung gibt die Fläche der Anlage mit 31.674 m² und die Kapazität mit 7.782 Sitzplätzen an. Transfermarkt nennt ebenfalls 7.782 Sitzplätze, darunter 500 überdachte Plätze, sieben Logen, Naturrasen, Rasenheizung, eine Laufbahn und eine Spielfeldgröße von 105 × 68 Metern. Die Nordkurve trägt den Namen "Peluza Ion Bordeanu" und die Südkurve trägt den Namen "Peluza Marian Crudu". StadiumDB schreibt, dass das Stadion früher rund 12.000 Zuschauer aufnehmen konnte, nach der Umstellung auf ein reines Sitzplatzstadion jedoch auf etwa 8.500 Plätze reduziert wurde. Nutzung Das Stadion ist die Heimspielstätte des FC Botoșani und wird regelmäßig für Spiele der rumänischen Liga und des rumänischen Pokals genutzt. Außerdem fanden dort internationale Nachwuchsländerspiele statt, darunter Partien der rumänischen U-21-Nationalmannschaft in der Qualifikation zur U-21-Europameisterschaft 2011. Bilder Einzelnachweise
Estadio Municipal de Botoșani

El Stadionul Municipal de Botoșani es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Botoșani, Rumania. El estadio fue inaugurado en 1973 y remodelado completamente en 2013, posee una capacidad para 12 000 espectadores, y sirve exclusivamente a la práctica del fútbol. El recinto es administrado por el Consejo Local a través del Servicio Público para la Administración de Bases Deportivas y Áreas de Ocio de Botoșani, y en el disputa sus partidos como local el FC Botoșani club de la Liga Profesional Rumana.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Rumania Referencias