Tropaeum Traiani

El Tropaeum Traiani és un monument projectat per l'arquitecte Apol·lodor de Damasc que es troba a la Civitas Tropaensium romana (situada a l'actual Adamclisi, Romania), construït l'any 109 al territori que aleshores era Mèsia Inferior, per commemorar la victòria de l'Emperador romà Trajà sobre els dacis, a l'hivern del 101-102, a la batalla d'Adamclisi. En aquell lloc ja hi havia un altar que tenia inscrits a les parets els noms dels 3.000 legionaris i auxiliars que havien mort «lluitant per la República». En comparació amb la Columna de Trajà a Roma, erigida també per Apol·lodor de Damasc, per celebrar les mateixes victòries, les mètopes d'aquest «Trofeu» es considera que tenen un «gust provincià i bàrbar», traçades per «escultors poc formats», amb manca d'experiència, que realitzen una representació poc figurativa amb unes figures desestructurades i un art ingenu que no té a veure amb el corrent clàssic. El monument de Trajà es va inspirar en el mausoleu d'August i va ser dedicat a Mart Ultor l'any 107 o potser el 108. Al monument hi havia 54 mètopes que representaven a les legions romanes lluitant contra els enemics. La majoria d'aquestes mètopes es conserven en un museu proper, i una a Istambul. El monument havia de ser una advertència per a les tribus frontereres amb aquesta província, que havia estat ocupada en aquell temps. Al segle xx, el monument es va reduir a un túmul de pedra i morter, amb un gran nombre de baixos relleus originals dispersos al voltant. L'edifici actual és una reconstrucció que data del 1977. El museu proper conté molts objectes arqueològics, incloses parts del monument romà original. Trofeu El monument va ser dedicat amb una gran inscripció a Mars Ultor (el venjador). La inscripció s'ha conservat fragmentàriament des de les dues cares de l'hexàgon del trofeu i s'ha reconstruït de la següent manera:MARTI ULTOR[I] IM[P(erator)CAES]AR DIVI NERVA[E] F(ILIUS) N[E]RVA TRA]IANUS [AUG(USTUS) GERM(ANICUS)] DAC]I[CU]S PONT(IFEX) MAX(IMUS) TRIB(UNICIA) POTEST(ATE) XIII IMP(ERATOR) VI CO(N)S(UL) V P(ATER) P(ATRIAE) VICTO EXERC]ITU D[ACORUM] ? ---- ET SARMATA]ROM ----]E 31.La inscripció, que anomena a Trajà Germanicus per les seves anteriors victòries a Germània i Dacicus per la seva recent conquesta de Dàcia, es pot traduir:A |Mars Ultor, Cèsar l'emperador, fill del diví Nerva, Nerva Trajà August, Germanicus, Dacicus, pontífex màxim, Tribú de la plebs per tretzena vegada, [proclamat] emperador [per l'exèrcit] per sisena vegada, Cònsol per cinquena vegada, Pare de la Pàtria, Victoriós davant dels exèrcits daci i sàrmata. Mètopes Al monument hi havia un fris de 54 mètopes. 48 d'elles es troben al museu Adamclisi proper, i una mètopa és el museu d'arqueologia d'Istanbul, la resta s'ha perdut (hi ha una referència de Giurescu que dues d'elles van caure al riu Danubi durant el seu transport a Bucarest). Tomba general romana Memorial dels legionaris "in honorem et in memoriam fortissimorum virorum qui pugnantes pro republica morte occubuerunt " 1977 Reconstrucció El monument es va restaurar a partir d'una hipotètica reconstrucció el 1977. Recerca arqueològica El 1837, quatre oficials prussians, contractats per l'Imperi Otomà per estudiar la situació estratègica de la Dobrudja, van realitzar les primeres excavacions. L'equip estava format per Heinrich Muhlbach, al capdavant de Friedrich Leopold Fischer, Carol Wincke-Olbendorf i Helmuth von Moltke the Elder. Van intentar arribar al centre del monument excavant un túnel, però no van trobar res. El monument també va ser visitat per CW Wutzer de la Universitat de Bonn, que va fer una breu descripció del monument i va recollir algunes llegendes locals. El monument el van estudiar Grigore Tocilescu, O. Benford i G. Niemann, entre 1882 i 1895, i per George Murnu el 1909. Vasile Parvan va aturar les investigacions el 1911, Paul Nicorescu va estudiar el lloc entre 1935 i 1945, Gheorghe Stefan i Ioan Barnea el 1945. Des del 1968 es va investigar el lloc sota la supervisió de l'Acadèmia Romanesa. Civitas Tropaensium Referències Fonts Das Tropaion von Adamklissi und provinzialrömische Kunst. Von Adolf Furtwängler. (München, Verlag der K. Akademie, 1903), d'Adolf Furtwängler Das Tropaion von Adamklissi und provinzialromische Kunst : Furtwängler, Adolf, 1853-1907: Descàrrega gratuïta, préstec i transmissió gratuïta Florea Bobu Florescu, Das Siegesdenkmal von Adamklissi. Tropaeum Traiani. Akademieverlag, Bucarest, 1965. Wilhelm Jänecke, Die ursprüngliche Gestalt des Tropaion von Adamklissi. Winter, Heidelberg, 1919. Adrian V. Rădulescu, Das Siegesdenkmal von Adamklissi. Konstanza 1972 und öfter. Ian A. Richmond: Adamklissi, a Papers of the British School at Rome 35, 1967, pàg. 29–39. Lino Rossi, Una perspectiva sinòptica de les mètopes d'Adamklissi i el fris de la columna de Trajà. Temes factuals i fantasiosos revisats, a Athenaeum 85, 1997, p. 471-486. Luca Bianchi, Il trofeo di Adamclsi nel quadro dell'arte di stato romana, a Rivista dell'Istituto Nazionale d Archeologia e Storia dell'Arte 61, 2011, p. 9-61 Ahttp: //arche-o.nolblog.hu/page/2/ Brian Turner. 2013. "Pèrdues de guerra i visió del món: revisió de l'altar funerari romà a Adamclisi". American Journal of Philology 134.2: 277-304. DOI: War Losses and Worldview: Re-Viewing the Roman Funerary Altar at Adamclisi. Enllaços externs Complex museístic d'Adamclisi