NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Мер дьо Глас

Мер дьо Глас (на френски: Mer de Glace) е ледник в Алпите, в масива Монблан. Той е най-големият ледник във Франция и втори по големина в Алпите след Алеч в Швейцария. Дълъг е 7 и половина км, но ако се считат и по-малките ледници, които го съставят, дължината му достига 12 км. Началото на първичните ледници Талефр (десен), Лешó (централен) и Такюл (ляв) е на височина около 3000 м, но зоната, от която черпят сняг, достига 4000. Събират се на височина 2100 м. Те заемат широк циркус между върховете Монблан дю Такюл, Дан дю Жеан, Гранд Жорас, Егюий дьо Талефр, Ле Дроат и Егюий Верт. Площта му е 32 – 33 кв. км, а дебелината – до 400 м. Мер дьо Глас е жертва на глобалното затопляне. Знае се, че през ХVІІІ в. е достигал до главната долина, в която се намира градчето Шамони. До средата на ХХ в. краят му се е виждал оттам, но в днешно време се отдръпва все повече и повече – с по 4 метра годишно. Това се вижда добре от туристите, които го посещават. Когато през 1909 г. е била открита зъбчатата железница Монтанвер, спирката е била построена на нивото на ледника. Днес, за да се достигне ледника, се налага спускане от около 150 метра денивелация с лифт или пеша, след което слизане по още стъпала (около 380), които стават все повече с отдръпването на ледника. От Шамони има и туристически пътеки до ледника. Стига се за два часа. От спирката се открива великолепна панорама към зъберите на Гранд Жорас и към отвесната стена на връх Пти Дрю. Всяко лято в ледника се издълбава пещера с няколко коридора, в която са поставени ледени скулптури. Тя се поддържа непрекъснато поради движението на ледника. През зимата се изоставя и след това се изгражда наново, защото спускането му става със 70 м годишно. Мел дьо Глас е сред най-големите атракции в района на Монблан. Поради достъпността си още през ХІХ в. той е привличал хиляди туристи. Налага се да се забрани разхождането по ледника, защото някои от пукнатините му са достатъчно дълбоки, за да падне и да загине човек. Именно върху Мер дьо Глас шотландският глациолог Джеймз Форбс прави някои от най-сериозните си открития за физиологията на ледниците. Галерия Бележки
Mer de Glace

La Mer de Glace (Mar de Gel) és una glacera que està situada al massís del Mont Blanc als Alps a França. Té una llargada de més de 7 quilòmetres i una profunditat aproximada de 200 metres. A causa de l'escalfament global, la Mer de Glace ha anat perdent gel amb el pas del temps, fins al punt de considerar que es troba en l'actualitat en perill d'extinció. Característiques En sentit estricte, la glacera pot ser considerada com originada per la confluència de la glacera de Leschaux i la glacera del Tacul a 2.100 metres, al nord de l'Aiguille du Tacul. En canvi, en un sentit més ampli, és una glacera de vall que s'origina directament al nord del Mont Blanc a una altitud d'uns 4.100 metres. Segons les dades del World Glacier Monitoring Service el 2015 la glacera mesurava 13 km de llargària i la seva superfície era d'uns 23 km². Des del 1850 la glacera es troba en una fase d'important regressió, després haver abastat la màxima extensió el 1644, en el curs de la Petita Edat de Gel. Turisme La Mer de Glace representa un gran atractiu turístic. Els turistes poden accedir fàcilment amb ferrocarril Chamonix-Montenvers a cremallera. La localitat Montenvers, col·locada una mica a sobre de la llengua terminal de la glacera, ofereix un excel·lent punt d'observació sobre la Mer de Glace. Montenvers també és conegut per la seva cèlebre gruta de gel, cavada cada any en el flanc de la glacera des del 1946. Galeria Evolució temporal de la Mer de Glace: Referències
Mer de Glace

Mer de Glace („Ledové moře“) je údolní ledovec ve Francii na severním úbočí Mont Blancu v Savojských Alpách. Systém ledovce, včetně ledovce Einzelgletscher je dlouhý asi 12 km a má celkovou rozlohu 32 km², vrstva ledu dosahuje tloušťky 300—400 metrů. Je tak největším ledovcem Francie, i když údaje o jeho velikosti se liší, vzhledem k množství postranních větví a také k postupnému odtávání ledu v důsledku globálního oteplování. Vzniká v nadmořské výšce 2100 metrů spojením Glacier du Tacul a Glacier de Leschaux, čelo ledovce se nachází v nadmořské výšce zhruba 1500 metrů. Masa ledu se pohybuje do údolí rychlostí 90—120 metrů za rok. Ledovec objevili roku 1741 angličtí cestovatelé William Windham a Richard Pococke, kteří mu také dali jméno. Voda stékající z ledovce je sváděna podzemním potrubím a pohání vodní elektrárnu provozovanou státní firmou Électricité de France, poté napájí říčku Arveyron, která se v Chamonix vlévá do Arve. Z Chamonix vede do stanice Montenvers na úpatí ledovce lanová dráha, zprovozněná roku 1909. Turistickou atrakcí je prohlídková trasa v jeskyni vyhloubené uvnitř ledovce, která musí být pravidelně obnovována. Ledovcovým údolím Vallé Blanche („Bílé údolí“) vede oblíbená lyžařská vysokohorská trasa, která za dobrých sněhových podmínek umožňuje sjet na lyžích zpod horní stanice lanovky na Aiguille du Midi až do města Chamonix. Délka sjezdu je 20 km. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mer de Glace na Wikimedia Commons Chamonix.net Encyclopaedia Britannica
Mer de Glace

Mer de Glace (Hav af is) er en gletsjer i den nordligste del af Mont Blancmassivet i den franske del af Alperne tæt på Chamonix i Arve-dalen. Med en længde på omtrent 7 km og en maksimal dybde af 200 m er det den største gletsjer i Frankrig. Geografi Gletsjeren har sin oprindelse i en højde af 4.000 m.o.h. og faldt - frem til år 2003 - til en højde af 1.500 m.o.h. Gletsjeren var engang synlig fra Chamonix, men de senere års nedsmeltning har gjort, at gletsjeren dårligt nok er synlig nedefra. Den tilføres undervejs sne og is fra flere mindre gletsjere. Mer de Glace flyder i retningen nord-nordvest. Mer de Glace er, som alle gletsjere, konstant underlagt naturens love, der betyder, at nedbør, især i form af sne, forøger dens størrelse, mens nedsmeltning, hovedsageligt om sommeren, får den til at svinde ind. Gletsjeren er i konstant bevægelse under indflydelse af dens egen vægt og presser smeltevandet foran sig. Dette føres af mindre vandløb ned i Arve-dalen, hvor vandløb tilflyder floden Arve. Gletsjerens hastighed er betydelig, selv om den ikke er synlig med det blotte øje. I den øvre del har den en hastighed på ca. 120 m om året, mens den flytter sig 90 m om året i den nedre del, hvilket er omtrent 1 cm i timen. Transport Mer de Glace var det første sted ved Chamonix, som var en egentlig turistattraktion. Der er anlagt en tandhjulsbane, Chemin de fer du Montenvers, der transporterer passagerer fra Chamonix og op til området ved gletsjerens udmunding. Herfra fører en svævebane næsten lodret ned i den stejle gletsjerdal. Fra svævebanen er der anlagt en gangsti det sidste stykke ned til gletsjeren, hvor det er muligt at besøge en grotte ind i isen. Kildehenvisninger Eksterne henvisninger Svævebanen omtalt på 'Lift-World'
Ledenjak Mer de Glace

Ledenjak Mer de Glace je ledenjak, smješten na sjevernim padinama planinskog masiva Mont Blanc, u Alpama. Dug je 7 kilometara i 200 metara širok, i najduži ledenjak u Francuskoj. Zemljopis Stvara se na nadmorskoj visini 2 400 m, gdje ga stvaraju presjecanjem puteva ledenjak du Géant, ledenjak de Lechaud i kaskada du Talèfre. Spušta se do visine 1 400 m. Leži u dolini Chamonix. Nekada se dobro vidio iz mjesta Chamonixa, ali kako se smanjio, jedva se sada vidi. Ledenjak Mer de Glace teče neprestano zbog svoje težine, stvarajući pukotine, ledene blokove, koji nastaju pucanjem i bazene s vodom. U gornjem dijelu brzina mu je oko 120 metara na godinu, a u donjem oko 90 metara na godinu (oko centimetar na sat). Pukotine su uglavnom poprečne i duboke do 50 m. Povijest Ledenjak Mer de Glace je bio duži u 19. stoljeću. Od 1907. je kraći za 1 kilometar (8.3 %) i tanji za 150 metara (27 %). Proizvodnja električne energije Voda koja dolazi iz ledenjaka se sezonski koristi za proizvodnju električne energije. Tunel je iskopan u podnožju ledenjaka, koji vodi vodu do hidroelektrane, a zatim izlazi u dolini. Izvori
Mer de Glace

A Mer de Glace gleccser az Alpokban, Franciaországban, Rhône-Alpes régióban, Haute-Savoie megyében. A Mont Blanc legnagyobb gleccsere. Neve Francia nevének jelentése „jégtenger”. A gleccser a közkeltű nevét Windham leírása után kapta, aki a következőket jegyezte le: „E látványt szerintem leginkább az a jellemzés közelíti meg, amit az utazók Grönland tengeréről adnak.” Leírás Jelenleg 14 km hosszú, rövidebb, mint a kis jégkorszak hűvösebb periódusaiban, az 1820-as években volt. Legnagyobb hosszúságát feltehetően a 17. század közepén érte el. A jég visszavonulását világosan mutatják az elhagyatott hegyi kunyhók, amelyek a meredek lejtőkön állnak. A ma csak létrán elérhető kunyhókat egykor könnyebben meg lehetett közelíteni a jég felszínéről. Túratörténet Európában a hegyi túrázás divatjának kezdetét sokan e gleccserhez kötik. Az 1740-es években Genfben élt ugyanis William Windham angol fiatalember, aki a norfolki Felbriggből származott. 1741-ben Windham és Richard Pococke angol diáktársaival és tanárai társaságában a franciaországi Chamonix völgyéből négy és fél órás kapaszkodás után tette lábát a gleccserre Montenvers-ben ott, ahol ma a Hotel Montenvers áll. Windham és társainak beszámolói keltették fel a kalandvágyók kíváncsiságát a hegymászás iránt, ami akkoriban meglehetősen kockázatos vállalkozásnak számított. Források Varázslatos Föld körüli utazás (Reader's Digest, 1997) ISBN 963-8475-01-3
Mer de Glace

La Mer de Glace (dal francese e significa mare di ghiaccio) è un ghiacciaio situato sul lato nord (francese) del massiccio del Monte Bianco (Alpi Graie). Caratteristiche In senso stretto, il ghiacciaio può essere considerato come originato dalla confluenza del ghiacciaio di Leschaux e del ghiacciaio del Tacul alla quota di 2.100 metri, appena a nord dell'Aiguille du Tacul. Tuttavia, in senso più ampio, è un ghiacciaio vallivo composto che si origina direttamente a nord del Monte Bianco ad un'altitudine di circa 4.100 metri. Secondo i dati del World Glacier Monitoring Service nel 2015 il ghiacciaio misurava 13 km di lunghezza e la sua superficie era di circa 23 km². Dal 1850 il ghiacciaio si trova in una fase di importante regresso, dopo aver raggiunto la massima estensione nel 1644, nel corso della piccola era glaciale. Turismo La Mer de Glace rappresenta una grande attrazione turistica. I turisti vi possono accedere facilmente con ferrovia Chamonix-Montenvers a cremagliera. La località Montenvers, collocata un po' a monte della lingua terminale del ghiacciaio, offre un punto di osservazione sulla Mer de Glace. Montenvers è anche conosciuto per la sua grotta di ghiaccio, scavata ogni anno nel fianco del ghiacciaio dal 1946. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikiquote contiene citazioni di o su Mer de Glace Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Mer de Glace Collegamenti esterni (EN) Scheda su summitpost.org, su summitpost.org. (FR) Evoluzione del ghiacciaio su camptocamp.org, su camptocamp.org. Ferrovia Chamonix-Montenvers sul sito dell'ufficio del turismo, su chamonix.com. URL consultato il 14 ottobre 2012 (archiviato dall'url originale il 31 ottobre 2012).
Mer de Glace

De Mer de Glace (Frans voor de Zee van Ijs) is een gletsjer aan de noordzijde van de Mont Blanc. De gletsjer met een totale lengte van 12 km is onder de firnlijn 7 km lang en tot 420 m diep en beweegt over de gehele gletsjer gemeten gemiddeld 95 m per jaar. De gletsjer is gelegen in een gebied van 32 km². Het is de nationale gletsjer van Frankrijk, na de Aletschgletscher in Zwitserland de langste gletsjer in de Alpen. De Mer de Glace ligt in de gemeente Chamonix-Mont-Blanc. De Mer de Glace is samengesteld uit drie gletsjers, die ieder een eigen firnveld bezitten: Taléfre, Lexchaux en Géant. Het firnveld van de Géant heeft een steile hellingshoek van 12 graden. Daaronder begint een deel met blank ijs, waarin vanwege de helling veel grote gletsjerspleten zitten, de Cascade du Talèfre. De gletsjer wordt weer lager vlakker. Er zijn daar verschillend gekleurde banden in het ijs te herkennen, ogiven genoemd. Ze zijn in 1859 door James Forbes ontdekt en ontstaan iedere zomer en winter in de ijscascade. Cascade is het Frans voor waterval. De Mer de Glace trekt jaarlijks veel bezoekers en is met een tandradbaan te bereiken, de Chemin de fer du Montenvers. Aan het uiteinde van de gletsjer hakt men jaarlijks een nieuwe ijsgrot uit, waarin bezoekers worden ontvangen. Om verder smelten van de gletsjer te voorkomen is het stuk rond de ingang afgedekt met zeildoek. Wandelaars en alpinisten lopen in de zomer lopen vanaf het platform van de kabelbaan van de Aiguille du Midi over de gletsjer, en in de winter komen er skiërs over de gletsjer naar beneden. Als de sneeuwcondities het toelaten, kan men verder skiën tot in Chamonix-Mont-Blanc. De gletsjer wordt net zoals alle andere gletsjers overal steeds korter, de terugtrekking van gletsjers is sinds 1850 een algemeen verschijnsel.
Mer de Glace

Mer de Glace (pol. Lodowe Morze, ang.: Sea of Ice) – najdłuższy lodowiec we Francji na północnych zboczach Masywu Mont Blanc w Alpach. Powstaje z połączenia lodowców Tacul i Leschaux i spływa do doliny Arve, na terenie gminy Chamonix-Mont-Blanc, dając początek potokowi Arveyron. Lodowiec ten jest w ciągłym ruchu, a jego długość znacznie zależy od zmian klimatycznych. Największe zasięgi w czasach historycznych miał w okresie tzw. małej epoki lodowej, m.in. w I połowie XVII w. oraz w połowie wieku XIX. W 1644 r., gdy spłynął on aż na poziom doliny Chamonix, co poważnie groziło zniszczeniem wsi, Karol Salezy, biskup pomocniczy w Genewie, na czele procesji złożonej z trzystu parafian, egzorcyzmował lodowiec, który rzeczywiście chwilowo się cofnął. Był to jednak tylko chwilowy regres, gdyż egzorcyzmy powtarzano potem jeszcze i w latach 1664 oraz 1669. Aktualnie (początek XXI w.) Mer de Glace ma około 12 km długości i 33 km² powierzchni, a miąższość lodu dochodzi do 150 metrów. Przypisy Bibliografia Jean M. Grove: The little Ice Age. Londyn: Routledge, 1988. ISBN 0-415-01449-2. (ang.). The Glaciers of the Alps. Longmans, Green and Co., 1896.; nowe wydanie (reprint ISBN 1-4212-0908-X)
Mar de Gelo

O Mar de Gelo (em francês: Mer de Glace) é um glaciar localizado nas encostas setentrionais do maciço do Monte Branco, nos Alpes. Tem 7 km de comprimento e 200 metros de espessura. Com uma área de cerca de 40 km² é o terceiro maior glaciar do Alpes, logo depois do glaciar de Aletsch, 120 km2 e do glaciar do Gorner com 65 km2. A parte superior culmina a 2140 m de altitude, a nível da junção entre o glaciar do Tacul e o glaciar de Leschaux. A fronte glaciar é a 1 400 m de altitude, a sudoeste de Chamonix-Mont-Blanc de onde era visível. Geografia No século XVIII e século XIX o glaciar descia até ao vale de Chamonix, na localidade de Les Bois razão porque se chamava glacier des Bois. Por essa altura o rio Arveyron - um tributário do rio Arve aparecia de uma grota no glaciar, a grota do Arveyron o que chamava fotógrafos e pintores como o desenho de Joseph Mallord William Turner "Source of the Arveron in the Valley of Chamouni Savoy", 1816. (Ver Imagens). Etimologia Foi o explorador inglês William Windham que, numa viagem ao Vale de Chamonix, descobre (em francês: un vrais mer de glace) pelo que o nome lhe ficou como Mer de Glace Imagens Ver também Maciço do Monte Branco Vale Branco Bibliografia «W. William: An account of the glaciers or ice Alps in Savoy» (em inglês) Referências «ChamonixNet» (em francês) - Jul. 2012 Jean M. Grove (1988). The Little Ice Age. [S.l.: s.n.] ISBN 0-415-01449-2 John Tyndall (1896). The Glaciers of the Alps. [S.l.]: Longmans, Green and Co. NEW EDITION (reprinted as ISBN 1-4212-0908-X) Ligações externas «Chamonix Mont-Blanc» (em francês) «Info e meteorologia de Chamonix» (em francês) «Em 1860, vista de Chamonix a partir do Glaciar do Bois» (em inglês) - Jul. 2012 «SummitPost: Imagens antigas» (em inglês) - Jul. 2012 «Video da travessia» (em italiano) - Jul. 2012
Мер-де-Глас

Мер-де-Глас (фр. Mer de Glace — «море льда») — сложный долинный ледник во Французских Альпах, на северном склоне массива Монблан. Длина ледника составляет 12 км, площадь — 33,1 км², толщина льда достигает 400 м. Фирновая линия на высоте 2920 м. Мер-де-Глас образуется из четырёх потоков льда и спускается в долину Шамони до высоты 1470 м. Вытекающий из него водный поток впадает в реку Арв. В настоящее время ледник отступает, за последние 100 лет его площадь уменьшилась более чем на четверть. Мер-де-Глас — популярный объект туризма: над ним проходит подвесная дорога из Франции в Италию через пик Эгюий-дю-Миди (3842 м). Источники Мер-де-Глас // Словарь современных географических названий / Рус. геогр. о-во. Моск. центр; Под общ. ред. акад. В. М. Котлякова. Институт географии РАН. — Екатеринбург: У-Фактория, 2006. Мер-де-Глас // Большая советская энциклопедия : [в 30 т.] / гл. ред. А. М. Прохоров. — 3-е изд. — М. : Советская энциклопедия, 1969—1978.
Crédit Agricole

Crédit Agricole (Euronext ACA), és la xarxa de bancs cooperatius i mutus més gran del món. A França, el Crédit Agricole està format pels 39 bancs regionals del Crédit Agricole. El 1990 es va convertir en un grup bancari generalista internacional. Forma part de l'índex CAC 40. Enllaços externs Web oficial (francès)
Crédit Agricole

Crédit Agricole je francouzská obchodní banka s centrálou v Paříži. Její právní forma je akciová společnost. Crédit Agricole má zhruba 160 000 zaměstnanců a roční obrat 34,2 miliardy € (2010). Je ústřední společností skupiny Crédit Agricole, která je družstevně organizována. Organizace Crédit Agricole je družstevní bankovní skupina, která zahrnuje vedle burzovně obchodovatelné banky Crédit Agricole S.A. rovněž 39 Caisses Régionales de Crédit Agricole Mutuel (družstevních regionálních pokladen), které se skládají z celkového počtu 2544 samostatných družstev. Akciová Crédit Agricole je společně vlastněna z 56,3 % regionálními pokladnami a sama naopak vlastní jejich zhruba čtvrtinový podíl. Skupina Crédit Agricole má na celém světě asi 11 500 poboček a okolo 50 miliónů zákazníků. Oblast podnikání V osobním bankovnictví se Caisses Régionales zaměřují především na venkovské oblasti, zatímco Crédit Agricole má pobočky ve velkoměstech. Tato kombinace umožňuje finanční skupině držet významný podíl na francouzském finančním trhu. Banka má rovněž prostřednictvím získaných bank také zastoupení v zahraničí v Itálii (Cariparma), Řecku (Emporiki Bank), Maroku, Egyptě, Polsku a jinde. Ve specializovaných bankovních službách nabízí též spotřební úvěry, faktoring, leasing, pojištění a správu majetku. Investičním bankovnictvím se zabývá člen skupiny Credit Agricole Corporate & Investment Bank. Pokuta V září 2010 byla Crédit Agricole spolu s dalšími 10 bankami odsouzena francouzským protimonopolním úřadem k celkové pokutě ve výši 381,1 miliónů €. Banky uzavřely dohodu a v letech 2002–2007 zpoplatnily svým zákazníkům platbu šekem ve výši 4,3 centů, aby docílily mimořádného zisku. Opatření se dotklo 80 % šeků použitých ve Francii, kde bylo do té doby jejich používání bezplatné. Po zásahu bankovního dozoru byla tato praxe ukončena a kartel byl potrestán pokutou. Podle úřadu hrála Crédit Agricole ve skupině vedoucí úlohu, takže její pokuta byla vyšší o 10 %. Protože dále byla banka v roce 2000 už jednou kvůli porušení pravidel hospodářské soutěže pokutována, byla její pokuta navýšena ještě o dalších 20 %. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Crédit Agricole na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Crédit Agricole na Wikimedia Commons (francouzsky) Oficiální stránky
Crédit Agricole

Denne artikel omhandler Crédit Agricole S.A.. Opslagsordet har også en anden betydning, se Crédit Agricole (cykelhold). Crédit Agricole S.A. (CASA) er en fransk bankkoncern. Det er Frankrigs største på privatkundemarkedet og den næststørste efter BNP Paribas. På verdensplan er det verdens 8. største. Banken udgør også en del af CAC 40-aktieindekset. Hovedsædet ligger i Paris. Banken var navnesponsor for cykelholdet Crédit Agricole fra 1997 til 2008. Koncernstruktur Crédit Agricole S.A. er primært ejet af 39 frankse andelsbanker Caisses Régionales de Crédit Agricole Mutuel. Datterselskaberne inkluderer: Credit Agricole CIB, investeringsdivisionen i Crédit Agricole. Newedge (50-50 joint venture med Société Générale). CACEIS Investor Services, joint venture med Natixis Cheuvreux CLSA Predica og Pacifica, forsikringsdivisioner Amundi Uni-Éditions et fransk forlag ACBA Crédit Agricole en armensk bank Cariparma FriulAdria en italiensk bank Crédit Agricole Egypt en egyptisk bank Crédit Agricole Srbija en serbisk bank Crédit du Maroc en marokkansk bank Emporiki Bank, en græsk bank (91 %) LCL (tidligere Crédit Lyonnais), en fransk bank Credit Agricole Bank Polska S. A. (tidligere LUKAS Bank S. A.), en polsk bank Credit Agricole Bank (tidligere Index Bank), en ukrainsk bank CA Grands Crus en fransk ejer af vingårde Kerneområder Gennem sine datterselskaber er Crédit Agricole SA involveret i følgende kerneområder: Franske privatkundebanker Internationale privatkundebanker Specialiserede finasielle services Investering, forsikring og erhvervskunder Referencer Eksterne henvisninger Officielle website
Crédit Agricole

Crédit Agricole es una red francesa de bancos cooperativos que se ha convertido desde 1994 en un grupo bancario internacional generalista. Se trata del mayor grupo de banca minorista en Francia, el segundo mayor en Europa y el octavo más grande del mundo según la revista The Banker. También es parte del índice de valores CAC 40. Fue el principal patrocinador del equipo Crédit Agricole profesional de ciclismo en carretera desde 1997 hasta 2008. En España es accionista de referencia de Bankinter. Mientras tanto, en Argentina, fue dueño del Banco Bisel (con presencia en la toda la provincia de Santa Fe, este de la provincia de Córdoba y norte de la provincia de Buenos Aires), hasta 2009, que fue adquirido y fusionado por el Banco Macro. Al momento de su fundación el Banco Bisel SA incorporó como accionista minoritario a la Caja Nacional Crédite Agricole hasta 2002, cuando el Bisel es intervenido por el BCRA.​ Según el Informe Integrado 2023-2024 de Crédit Agricole, el grupo cuenta con aproximadamente 154.000 empleados a nivel global.​ La sede central de Crédit Agricole se encuentra en Montrouge, Francia. Además, el grupo tiene presencia en 44 países, con una concentración significativa de empleados en Francia, Italia, Polonia, Marruecos y Ucrania, que en conjunto representan el 79% de su fuerza laboral.​ Estructura del grupo Crédit Agricole SA es propiedad mayoritaria de 39 bancos minoristas franceses, Caisses Régionales de Crédit Agricole Mutuel. Sus subsidiarias son: Credit Agricole CIB, la división de banca de inversión de Crédit Agricole. Calyon Financial. Amundi Asset Management CLSA, la división de corretaje de valores de Asia. Predica y Pacífica, las divisiones de seguros LCL (antes Crédit Lyonnais), la red nacional de banca minorista, adquirida en 2003. Referencias
Crédit Agricole

Crédit Agricole SA (CASA) är den största banken i Frankrike, den näst största i Europa och den åttonde största i världen enligt tidningen The Banker. Struktur Crédit Agricole SA är en till hälften kooperativ bank och är majoritetsägd av franska Caisses Régionales de Crédit Agricole Mutuel. Dotterbolagen är följande: Calyon, Crédit Agricoles investmentavdelning Calyon Financial CLSA Predica och Pacifica, försäkringsavdelning LCL (hette förut Crédit Lyonnais) Nyckeltjänster Genom dess dotterbolag erbjuder Crédit Agricole SA bland annat följande tjänster: Fransk bankservice Internationell bankservice Specialiserad finansiell service Marknadsnärvaro Genom alla sina dotterbolag har Crédit Agricole SA tillgång till 21 miljoner kunder och verksamhet i över 60 länder. Externa länkar Crédit Agricole (officiell webbplats)