Сент Етиен

Сент Етиѐн (на френски: Saint-Étienne) е град в Югоизточна Франция, регион Рона-Алпи. Име на града Легендата разказва, че по времето на римляните населеното място се е казвало Фуранум (Furanum), откъдето идва и името на реката, която го прекосява – Фюран. След това се е променило на Фураниа и е останало така до Средновековието. Първите писмени извори (от 1258 г.) споменават Sancti Stephani de Furano (Свети Стефан от Фурана или на френски Saint-Etienne du Furan) По-късно градът е бил известен с фабриките си за оръжия, заради които е бил наричан „Град на оръжията“ през Френската революция. Географско положение и демография Градът е разположен по поречието на Фюрана, в близост на река Лоара, в подножието на Националния парк Пилат. На около 58 км на североизток се намира Лион. Населението на града е около 175 318 души (2007), а на градската агломерация – около 322 000 души (2005). Агломерацията се състои от 21 селища сателити + Сент-Етиен. Жителите на Сент-Етиен се наричат стефаноа. Икономика В края на ХХ век градът преживява множество преструктурирания и затваряне на производства в индустриалната си сфера. След затварянето на Манюфранс и мините, Сент-Етиен изпада в криза. Днес с нови сили втората по големина агломерация в региона Рона-Алпи възвръща икономическото си влияние, благодарение на предприемчивостта и инициативността на стефаноата. Основни отрасли в икономиката са: услугите; снабдяването и по-точно групата „Казино“, чийто основател е Жефроа Гишар. Централата на групата е разположена в квартала „Шатокрю“; производство на шоколад; оптика (благодарение на научноизследователския полюс за „Оптика и зрение“); здравеопазване – множество болници и клиники, а също така и домове за стари хора; дизайн – градът е обявен за столица на дизайна във Франция. На всеки две години се провежда международно дизайнерско изложение. През цялата година работи и Музеят на изкуството и индустрията. образование – множество висши училища (Висше национално инженерно училище на Сент-Етиен, École des Mines – инженерно училище, Институт по напредничави науки и техники на Сент-Етиен, Университета „Жан Моне“ с факултетите си по хуманитарни дисциплини, науки и техники, медицина, право и икономика, Консерваторията „Масне“, и други). Фестивали Празник на книгата на Сент-Етиен – всяка година през втората половина на октомври. Икономически панаир на Сент-Етиен – всяка година през втората година на септември в продължение на 11 дни. Международно дизайнерско изложение на Сент-Етиен – всеки две години за десетина дни през първата половина на ноември. Фестивал Думи и Музика – всяка година през месец май. Фестивал на Съпротивите и Алтернативите – концерти, филмови прожекции, ателиета, дебати, конференции и др. в края на април – началото на май. Фестивал на новаторската музика – края на май. Разговорният език на Сент-Етиен – „гагà“ Интересното в Сент-Етиен е, че съществува специфичен местен език, наречен „гагà“, който няма отделна граматика, но за сметка на това разполага с много богат речник, към който трябва да се приложи силен акцент на „о“. Няколко примера на „гагà“ думи: гагà – гражданин на Сент-Етиен, разговорен език. à barreau – уморен adober – развалям нещо неумишлено annocin – идиот décarrucher – харча catolle – сопол Fouilla! – възклицание като „Òле!“ Кухня Бюн (Bugne) – прилича на поничка. Сарасон (Sarasson) – бяло сирене, получено при производството на масло. Приготвено с подправки, придружава варени или печени картофи. Рапе (Rapée) – вид плоска картофена питка. Наводнения в историята на Сент Етиен 16/11/1587 – Наводнение вследствие на преливане на Фюрана; всички мостове са отнесени от водата. 25/07/1616 – Още веднъж Фюрана се разлива и отнася всички мелници между Сент-Етиен и Ла Фуюз. 21/07/1618 и 06/08/1618 – Разливат се Фюрана и Шаванле. 25/11/1628 – Разливът на Фюрана отнася много мостове, а Лоара причинява големи щети в равнината Форе. 06/06/1692 – След три дена поройни дъждове Фюрана залива пазара (сегашния Place du Peuple) 03/08/1694 – Скъсване на язовирна стена по Фюрана предизвиква огромен разлив, който отнася къщи по поречието и нанася сериозни щети. Градът е наводнен. 25/05/1733 – Наводнение вследствие на петдневни валежи. 16/05/1743 – Фюрана отнася колелото на мелницата Пиерфор. 21/05/1827 – Това е денят, в който един млад работник на г-н Масардие, каращ каруца, пада в буйните води на реката. Г-н Жеренте, търговец от Сент-Етиен, опитва да го спаси въпреки опасността. След като го хваща, той се опитва да го издърпа на брега, но една вълна ги залива и ги разделя. Течението ги влачи, хората се опитват да ги изтеглят, подавайки им пръчка, която се чупи и накрая двамата се удавят. 26 и 27/08/1834 – Водите на Фюрана и Лоара отнасят няколко железопътни моста, прекъсвайки за няколко дни железопътните връзки. 14/08/1837 – Ново прииждане на Фюрана превръща Сент-Етиен в град езеро. Двадесет души загиват. 17/10/1846 – Наводнение от Лоара отнема много човешки животи във Фьор. Разрушени са много къщи в Роан и Балбини. Мостът в Сен Жюст е отнесен. Всички новостроящи се кораби в Сен Рамбер са разрушени. 10/07/1849 – Роштайе, Сент Етиен и Валбеноа (сега квартал на Сент Етиен) са засегнати от разлив на Фюрана. Църквите са напъплени от просяци, възползващи се от настъпилото безредие. 01/02/1851 – Шаванле се разлива. 10/07/1865 – Истински дванадесет минутен апокалипсис. Ураган с градушка от зърна, достигащи до 100 гр, изпотрошава прозорци и дървета. Централната улица се превръща в река. 17/10/1907 – Разлив на Лоара срутва моста в Андрезию. Спорт Представителният футболен отбор на града се казва АС Сент Етиен. Дългогодишен участник е във френската Лига 1. Известни личности Родени в Сент Етиен Фабиен Бударен (р. 1978), футболист Франсоа Гарние (1839 – 1873), изследовател Огюстен Дюпре (1748 – 1833), гравьор Жул-Леон Дютрьой дьо Рен (1846 – 1894), изследовател Жорж Жиро (1889 – 1943), математик Жул Масне (1842 – 1912), композитор Араван Резаи (р. 1987), тенисистка Вили Саньол (р. 1977), футболист Клод Фориел (1772-1844), филолог Пол Фурнел (р. 1947), писател Починали в Сент Етиен Пиеро Карини (1921 – 1957), италиански автомобилен състезател Побратимени градове Анаба, Алжир – от 1981 Бен Арус, Тунис – от 1994 Ковънтри, Великобритания – от 1955 Де Мойн, САЩ – от 1984 Ферара, Емилия-Романя, Италия – от 1960 Гелтендорф, Ландсберг, Бавария, Германия – от 1966 Гранби, Квебек, Канада – от 1960 Катовице, Полша – от 1994 Луганск, Украйна – от 1959 Назарет Илит, Израел – от 1974 Оейраш, Португалия – от 1995 Патра, Гърция – от 1990 Тоамасина, Мадагаскар – от 1967 Уиндзор, Канада – от 1963 Вупертал, Северен Рейн-Вестфалия, Германия – от 1960 Суджоу, Дзянсу, Китай – от 1984 Варшава, Полша – от 1995 Банска Бистрица, Словакия - от 2006 Външни препратки Официален сайт на Сент-Етиен Университет „Жан Моне“, Сент-Етиен Агломерация на Сент-Етиен – официален сайт Градски транспорт на агломерация на Сент-Етиен (STAS) Архив на оригинала от 2006-10-20 в Wayback Machine.