NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal és un municipi francès situat al departament de la Savoia i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. L'any 2007 tenia 344 habitants. Demografia Població El 2007 la població de fet de Pontamafrey-Montpascal era de 344 persones. Hi havia 144 famílies de les quals 40 eren unipersonals (28 homes vivint sols i 12 dones vivint soles), 36 parelles sense fills, 56 parelles amb fills i 12 famílies monoparentals amb fills. La població ha evolucionat segons el següent gràfic: Habitants censats Habitatges El 2007 hi havia 235 habitatges, 142 eren l'habitatge principal de la família, 79 eren segones residències i 14 estaven desocupats. 192 eren cases i 43 eren apartaments. Dels 142 habitatges principals, 119 estaven ocupats pels seus propietaris, 20 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 3 estaven cedits a títol gratuït; 1 tenia una cambra, 8 en tenien dues, 15 en tenien tres, 34 en tenien quatre i 84 en tenien cinc o més. 113 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 53 habitatges hi havia un automòbil i a 82 n'hi havia dos o més. Piràmide de població La piràmide de població per edats i sexe el 2009 era: Economia El 2007 la població en edat de treballar era de 240 persones, 185 eren actives i 55 eren inactives. De les 185 persones actives 173 estaven ocupades (93 homes i 80 dones) i 12 estaven aturades (2 homes i 10 dones). De les 55 persones inactives 21 estaven jubilades, 21 estaven estudiant i 13 estaven classificades com a «altres inactius». Ingressos El 2009 a Pontamafrey-Montpascal hi havia 138 unitats fiscals que integraven 346 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 18.454 €. Activitats econòmiques Dels 39 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses extractives, 1 d'una empresa de fabricació de material elèctric, 2 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 13 d'empreses de construcció, 8 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 3 d'empreses de transport, 1 d'una empresa d'hostatgeria i restauració, 3 d'empreses financeres, 2 d'empreses immobiliàries, 2 d'empreses de serveis, 1 d'una entitat de l'administració pública i 1 d'una empresa classificada com a «altres activitats de serveis». Dels 14 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 3 eren tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 paleta, 1 guixaire pintor, 5 fusteries, 3 electricistes i 1 restaurant. Dels 2 establiments comercials que hi havia el 2009, 1 era una llibreria i 1 una joieria. L'any 2000 a Pontamafrey-Montpascal hi havia 3 explotacions agrícoles. Equipaments sanitaris i escolars El 2009 hi havia una escola elemental integrada dins d'un grup escolar amb els municipis propers formant una escola dispersa. Poblacions més properes El següent diagrama mostra les poblacions més properes. Referències
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrea-Montpascal ist eine Commune déléguée in der französischen Gemeinde La Tour-en-Maurienne in Savoyen in Frankreich mit 273 Einwohnern (Stand 1. Januar 2023). Die Gemeinde Pontamafrea-Montpascal wurde am 1. Januar 2019 mit Le Châtel und Hermillon zur Commune nouvelle La Tour-en-Maurienne zusammengeschlossen, sie hat seither den Status einer Commune déléguée. Die Gemeinde Pontamafrea-Montpascal gehörte zur Region Auvergne-Rhône-Alpes, zum Département Savoie, zum Arrondissement Saint-Jean-de-Maurienne und zum Kanton Saint-Jean-de-Maurienne. Geografie, Infrastruktur Das Gebiet der Commune déléguée besteht aus zwei voneinander getrennten Teilen. Im Tal des Arc, umgeben von den Nachbargemeinden Montvernier im Norden, Le Châtel im Nordosten und im Osten, Hermillon im Südosten, Saint-Jean-de-Maurienne im Süden, Jarrier im Südwesten und Sainte-Marie-de-Cuines im Westen und im Nordwesten, befindet sich das Dorf Pontamafrey. Das nordöstlich gelegene Montpascal grenzt im Norden an Saint François Longchamp mit Montaimont, im Nordosten an Saint-Jean-de-Belleville, im Osten und im Südosten an Le Châtel und im Südwesten und im Westen an Montvernier. Pontamafrey wird von der Bahnstrecke Culoz–Modane passiert. Diese enthält dort „nur“ noch einen Geisterbahnhof. Der Bahnverkehr wird durch die SNCF infolge mehrfachem Hochwasser über eine Neubaustrecke geleitet. Die nächsten Bahnhöfe heißen Saint-Avre–La Chambre und Épierre–Saint-Léger. Bevölkerungsentwicklung Geologie Oberhalb von Pontamafrey wurde von 1936 bis 1938 eine über Drahtseilwinden bewegte Decauvillebahn beim Bau des Murenschutzkanals Torrent de Pontamafrey eingesetzt. Dort kam es insbesondere am 2. Juli 1924 und im Frühsommer 1965 zu schweren Murgängen, nachdem wasserübersättigtes Gesteinsmaterial ins Rutschen geraten war. Sehenswürdigkeiten Kapelle Immaculée Conception de Pontamafrey Kapelle auf dem Col du Chaussy Kirche Saint-Michel Weblinks Einzelnachweise
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal (Savoyard: Pon-mafrè Monpaka) is a former commune in the Savoie department in the Auvergne-Rhône-Alpes region in south-eastern France. On 1 January 2019, it was merged into the new commune La Tour-en-Maurienne. See also Communes of the Savoie department References External links Official site
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal es una población y antigua comuna francesa, en la región de Auvernia-Ródano-Alpes, departamento de Saboya, en el distrito de Saint-Jean-de-Maurienne y cantón de Saint-Jean-de-Maurienne. En 2019 se fusionó con las comunas Le Châtel y Hermillon para formar La Tour-en-Maurienne. ​ Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Pontamafrey-Montpascal. INSEE
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal korábbi község (település) Franciaországban, Savoie megyében. 2019. január 1-jén Le Châtel és Hermillon községgel egyesült és La Tour-en-Maurienne új község része lett. Lakosainak száma 296 fő (2018. január 1.). Pontamafrey-Montpascal Le Châtel, Hermillon, Jarrier, Montaimont, Montvernier, Saint-Jean-de-Belleville, Saint-Jean-de-Maurienne, Sainte-Marie-de-Cuines és Les Belleville községekkel határos. Népesség A település népességének változása: Jegyzetek További információk
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal is een plaats en voormalige gemeente in het Franse departement Savoie (regio Auvergne-Rhône-Alpes) en telt 350 inwoners (1999). De gemeente maakt deel uit van het arrondissement Saint-Jean-de-Maurienne. Pontamafrey-Montpascal is op 1 januari 2019 gefuseerd met de gemeenten Le Châtel en Hermillon tot de gemeente La Tour-en-Maurienne. Geografie De oppervlakte van Pontamafrey-Montpascal bedraagt 11,6 km², de bevolkingsdichtheid is 30,2 inwoners per km². De gemeente ligt in de Maurienne vallei, aan de rechteroever van de Arc. Het dorp Pontamafrey ligt aan de oever van de rivier. Het dorp Montpascal ligt, in een aparte exclave van de gemeente, op een terras op ongeveer 1400 meter hoogte. Langs de D77b, de kronkelweg omhoog die beide dorpen verbindt, liggen nog meer kleine woonkernen en wordt ook de gemeente Montvernier doorkruist, bekend van de haarspeldbochten in de weg, de Lacets de Montvernier. Historie Montpascal is een dorp met een lange historie. In 1568 telde het al 249 inwoners, 340 in 1630, en 420 in 1852. Daarna begon de emigratie. In 1878 waren er 360 inwoners. Toen waren er ook een zestigtal winter-emigranten, die de winter elders doorbrachten om te werken. Zodoende daalde het inwonertal nog verder. De onderstaande kaart toont de ligging van Pontamafrey-Montpascal met de belangrijkste infrastructuur en aangrenzende gemeenten. Demografie Onderstaande figuur toont het verloop van het inwonertal (bron: INSEE-tellingen). Afbeeldingen Externe link (fr) Website van de gemeente
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal – miejscowość i dawna gmina we Francji, w regionie Owernia-Rodan-Alpy, w departamencie Sabaudia. W 2016 roku populacja ówczesnej gminy wynosiła 313 mieszkańców. W dniu 1 stycznia 2019 roku z połączenia trzech ówczesnych gmin – Le Châtel, Hermillon oraz Pontamafrey-Montpascal – powstała nowa gmina La Tour-en-Maurienne. Siedzibą gminy została miejscowość Hermillon. Przypisy
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal foi uma comuna francesa na região administrativa de Auvérnia-Ródano-Alpes, no departamento de Saboia. Estendia-se por uma área de 11,59 km². Em 2010 a comuna tinha 336 habitantes (densidade: 29 hab./km²). Em 1 de janeiro de 2019, foi incorporada à nova comuna de La Tour-en-Maurienne. Referências
Pontamafrey-Montpascal

Pontamafrey-Montpascal är en kommun i departementet Savoie i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i sydöstra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Saint-Jean-de-Maurienne som tillhör arrondissementet Saint-Jean-de-Maurienne. År 2018 hade Pontamafrey-Montpascal 296 invånare. Befolkningsutveckling Antalet invånare i kommunen Pontamafrey-Montpascal Se även Lista över kommuner i departementet Savoie Källor
Понтамафре-Монпаскаль

Понтамафре́-Монпаска́ль (фр. Pontamafrey-Montpascal) — колишній муніципалітет у Франції, у регіоні Овернь-Рона-Альпи, департамент Савоя. Населення — 331 осіб (2011). Муніципалітет був розташований на відстані близько 500 км на південний схід від Парижа, 130 км на південний схід від Ліона, 45 км на південний схід від Шамбері. Історія До 2015 року муніципалітет перебував у складі регіону Рона-Альпи. Від 1 січня 2016 року належав до нового об'єднаного регіону Овернь-Рона-Альпи. 1 січня 2019 року Понтамафре-Монпаскаль, Ле-Шатель i Ермійон було об'єднано в новий муніципалітет Ла-Тур-ан-Мор'єнн. Демографія Динаміка населення (INSEE ): Розподіл населення за віком та статтю (2006): Економіка 2010 року серед 236 осіб працездатного віку (15—64 років) 181 була активною, 55 — неактивними (показник активності 76,7%, у 1999 році було 74,2%). З 181 активної мешканців працювало 169 осіб (91 чоловік та 78 жінок), безробітними було 12 (2 чоловіки та 10 жінок). Серед 55 неактивних 21 особа була учнем чи студентом, 21 — пенсіонерами, 13 були неактивними з інших причин. У 2010 році в муніципалітеті числилось 143 оподатковані домогосподарства, у яких проживали 336,5 особи, медіана доходів виносила 21 209 євро на одного особоспоживача Сусідні муніципалітети Посилання Понтамафре-Монпаскаль на сайті французького Національного інституту географії[недоступне посилання з липня 2019] Див. також Список муніципалітетів департаменту Савоя Примітки
Pont de la Caille

El pont de la Caille (en és el nom que rep cadascun dels dos ponts francesos, el primer denominat pont de Carlos Alberto (Pont Charles-Albert) i el segon denominat pont de Caquot (Pont Caquot), que suporta actualment la circulació, alliberant així al primer pont del trànsit automobilístic i reservant-lo per a vianants i ciclistes. El primer pont ha estat declarat Monument Històric de França. Tots dos ponts estan situats a l'Alta Savoia, a la carretera que uneix Cruseilles i Allonzier-la-Caille, amb una alçada de 147 metres sobre el riu Les Usses. Pont de Carles Albert Dissenyat per travessar el riu Usses, està catalogat com a monument històric des del 6 de maig de 1966. Es tracta d'un pont penjant dissenyat per l' Enginyer de Camins, Canals i Ports francès Émile Fulrand Belin, que va ser inaugurat l'11 de juliol de 1839. Està suspès per dos grups de dotze cables recolzats sobre quatre torres, comptant amb un tauler de fusta. Va ser construït en honor al duc de Savoia, Carlos Alberto de Sardenya. Té una longitud de 194 metres i una alçada de 194 metres sobre el riu Les Usses. El primer accident d'automòbil en aquest pont va tenir lloc l'Abril de 1907 davant del Cafè Duret a la sortida de l'obra ; implicava un cotxe de Ginebra i una junta de bous, es vahaver de lamentar una ferida greu. Pont de Caquot El 1929 s'inaugura un segon pont, el de Caquot, per tal d'alliberar el pont original del trànsit rodat, deixant-lo per a trànsit de vianants i de bicicletes. Fou finançat pel departament, nou propietari del pont des de l'any 2006, el pressupost de les obres és de 5 milions d'euros, Aquest segon pont és un en arc de formigó en massa anomenat Pont Neuf, va ser construït entre 1924 i 1928 sota la direcció de l'enginyer Albert Caquot. La seva coberta està sostinguda per un arc de formigó no armat, era aleshores una de les voltes més grans del món. S'havia previst inicialment per acollir una línia de ferrocarril entre Annecy i Saint-Julien-en-Genevois, però el projecte va ser abandonat i els treballs van ser oberts al trànsit rodat. Turisme Espectacular pel que fa a l'arquitectura i el paisatge, el Pont de la Caille es beneficia, malgrat les poques urbanitzacions realitzades, d'una important reputació regional i d'una important assistència espontània en totes les estacions i especialment en el període estival. La recent construcció de l'autopista A41 li dona accés al 1 % del fons de desenvolupament paisatgístic que permet subvencionar actuacions relacionades amb el desenvolupament dels territoris situats a prop de la nova infraestructura. Entre les actuacions previstes: enllumenat, creació d'espais verds i vies per a vianants i senderisme, obertura d'activitats comercials (snack-bar i botiga de productes de proximitat). Referències Vegeu també Llista de ponts amb l'obertura més alta del món Enllaços externs Pont de la Caille a www.123savoie.com
Pont de la Caille

Die Pont de la Caille, auch Pont Charles-Albert genannt, ist eine 1839 als Straßenbrücke erbaute Hängebrücke im französischen Département Haute-Savoie, die in der Nähe der Gemeinde Cruseilles den Fluss Les Usses überquert. Lage und Funktion Die Hängebrücke überbrückt den Fluss Les Usses in einer Höhe von 147 m. Über die Brücke verband die Route nationale 201 die beiden Ortschaften Cruseilles und Allonzier-la-Caille, die beide an der historischen Verbindungsstraße von Genf nach Grenoble liegen. Etwa 50 m neben der Pont de la Caille befindet sich die von 1924 bis 1928 erbaute und 1932 eingeweihte Pont Caquot, über die seitdem der Straßenverkehr der ehemaligen N 201 (2005 zur Route départementale 1201 herabgestuft) fließt. Die alte Brücke dient nun Radfahrern und Fußgängern zur Überquerung des Tals und als Touristenattraktion. Bau und Einweihung Die Pont de la Caille war eine der ersten Drahtseil-Hängebrücken Europas. Sie wurde von Émile Fulrand Belin (1800–1887), Paul-Léon Lehaître und Charles Berthier konstruiert und war von ihrer Fertigstellung bis zum Jahr 1912 die höchste Brücke der Welt. Die Brücke steht in Savoyen, das damals als Stammland der Herzöge von Savoyen den wesentlichen Teil des Königreichs Sardinien darstellte. Am 11. Juli 1839 wurde sie durch Carlo Alberto, König von Sardinien und Herzog von Savoyen, feierlich eingeweiht. In den Jahren 1990 und 1991 wurden die Brückentürme restauriert. 1992 wurden sämtliche Elemente der Aufhängung und Befestigung erneuert. Technische Daten Die Hauptspannweite der Brücke beträgt 193,80 m. Die tragenden Kabel bestehen aus 270 Litzen und geben den Kabeln einen Durchmesser von 65 mm. Auf jeder Seite befinden sich drei Kabel. Bis 1883 waren pro Kabel nur 154 Litzen verbaut. An den Hängern befinden sich 133 Stahlträger, auf denen die Fahrbahn aus Holzbohlen liegt. Die Brücke wurde ursprünglich für eine Last von 200 kg/m² zuzüglich einer Fünf-Tonnen-Last eines Fuhrwerks mit drei Pferden konstruiert. Die vier gemauerten Türme (zwei Pylone) sind je 22 m hoch und haben einen Durchmesser von 3,8 m. Einzelnachweise Weiterführende Literatur Le pont Charles-Albert ou Pont de La Caille (Savoie). In: Le Magasin pittoresque. 10, 1859. G. Grattesat: Ponts de France. Presses Ponts et chaussées, 1984, ISBN 2-859-78030-0, S. 120. B. Lemoine: L’architecture du fer. Champ Vallon, 2000, ISBN 2-903-52871-3, S. 123. S. Montens: Les plus beaux ponts de France. C. Bonneton (Herausgeber), 2001, ISBN 2-862-53275-4, S. 132. M. Prade: Les Ponts monuments historiques. Editions Brissaud, 1988, ISBN 2-903-44281-9, S. 323–324. Weblinks Charles Albert Bridge (englisch) Pont de la Caille (Allonzier) – 1839 (französisch)
Puente de la Caille

El puente de la Caille (del francés: Pont de la Caille) es el nombre que recibe cada uno de dos puentes franceses, el primero denominado puente de Carlos Alberto (Pont Charles-Albert) y el segundo denominado puente de Caquot (Pont Caquot), que soporta actualmente la circulación liberando al primero, que fue declarado Monumento Histórico de Francia. Ambos puentes están situados en la Alta Saboya, en la carretera que une Cruseilles y Allonzier-la-Caille, con una altura de 147 metros sobre el río Les Usses. Puente de Carlos Alberto El puente original está clasificado como Monumento Histórico de Francia. Fue construido en honor al duque de Saboya, Carlos Alberto de Cerdeña. Tiene una longitud de 194 metros y una altura de 194 metros sobre el río Les Usses. Se trata de un puente colgante diseñado por el Ingeniero de Caminos, Canales y Puertos francés Émile Fulrand Belin, que fue inaugurado el 11 de julio de 1839. Está suspendido por dos grupos de doce cables apoyados sobre cuatro torres, contando con un tablero de madera. Puente de Caquot En 1929 se inaugura un segundo puente, el de Caquot, con el fin de liberar al puente original del tráfico rodado, dejándolo para tráfico peatonal y de bicicletas. Este segundo puente es un en arco de hormigón en masa y fue construido entre 1924 y 1928 por el ingeniero Caquot. Referencias externas Marcel Prade, Les Ponts monuments historiques, p. 323 Enlaces externos Puente de la Caille en www.123savoie.com
Kloster Tamié

Kloster Tamié (franz. Abbaye Notre-Dame de Tamié; lat. Abbatia Stamedium / B.M.V. de Stamedio) ist eine festungsartig im Gebirge gelegene Trappisten-Abtei in der Gemeinde Plancherine, rund 15 km westlich von Albertville im Département Savoie, Region Auvergne-Rhône-Alpes, in Frankreich. Geschichte Nach Landstiftungen im Jahr 1132 durch die Familie de Chevron siedelten sich auf Initiative des späteren Erzbischofs Peter II. von Tarentaise die ersten, aus Kloster Bonnevaux (Dauphiné) gekommenen Zisterzienser-Mönche 1133 an. Das Kloster gehörte der Filiation von Kloster Cîteaux an, der Mutterabtei aller Zisterzienser. In der näheren Umgebung besaß es die Grangien Clermont, la Chagne, Neufvillars, les Combes, la Rachy und Mercury, Plancherine, le Clos und Grésy, in der Umgebung von Montmélian die Grangien Bréda, Clarfay, le Cernon, Gatapays, Montmeilleur und les Molettes sowie Cruet, bei Chambéry die Grangien Oncins, Ruffey, les Moilles, l’Épine, Rochessieux, la Bande, le Marais und Beauchiffrey sowie les Éteppes. Die erste Kirche mit halbkreisförmigen Chorabschlüssen wurde 1150 geweiht. Das Kloster wurde durch die Kommende nur wenig beeinträchtigt. Ein erster Versuch, das Kloster im 17. Jahrhundert im Sinn des Klosters La Trappe zu reformieren, blieb erfolglos, ein zweiter gelang jedoch im Jahr 1677. Anschließend erfolgte die bauliche Erneuerung, die südlich der ursprünglichen Anlage durchgeführt wurde. Beim Herannahen der Französischen Revolution wich der Konvent in die Nähe von Turin aus, wo sich seine Spur verliert. Das Kloster wurde 1792 vom französischen Staat eingezogen und die Anlage wurde 1800 verkauft. Im Jahr 1825 kaufte König Karl Felix von Sardinien die Anlage, die ab 1827 restauriert wurde, und überließ sie dem Bischof von Chambéry. 1861 zogen Trappisten aus Kloster La Grâce-Dieu (Franche-Comté) ein. Diese Gemeinschaft war 1817 im Kloster Bellevaux durch Dom Eugène Huvelin begründet worden. Mit dieser Herkunft hängt auch der noch heute rege Kult um die Reliquien des Heiligen Petrus II. Erzbischof von Tarentaise zusammen, der Gründerabt von Tamié war und in Bellevaux starb und begraben wurde. Im heutigen kirchlichen Leben sucht sich das Kloster als spiritueller Rückzugsort zu positionieren. Unter den wirtschaftlichen Aktivitäten ragt die Produktion eines Klosterkäses Abbaye de Tamié heraus. Abt des Klosters ist seit 2023 Dom Marco Bassignana. Bauten und Anlage Das Kloster bildet ein regelmäßiges Viereck; den Nordflügel nimmt der Fremdentrakt ein. Die 1964 restaurierte Kirche ist nach Süden orientiert. Literatur Bernard Peugniez: Routier cistercien. Abbayes et sites. France, Belgique, Luxembourg, Suisse. Nouvelle édition augmentée. Éditions Gaud, Moisenay 2001, ISBN 2-84080-044-6, S. 454–456. Weblinks Website der Certosa di Firenze mit einigen Fotos von Stephen Tobin Website der Abtei, mit überaus reichem Angebot an historischen Quellen und Informationen!
Tamié Abbey

Tamié Abbey (Abbaye de Tamié or Abbaye Notre-Dame-de-Tamié) is a Cistercian monastery, located in the Bauges mountain range in the Savoie region of France. History The monastery was founded in 1132, as a daughter house of Bonnevaux Abbey, by Peter of Tarentaise, who was also the first abbot. The abbey adopted the reforms initiated by Armand Jean le Bouthillier de Rancé in 1677. In 1797, during the French revolution, the community was forced to leave the premises and the buildings and land were sold to individuals. In 1835, king Charles X bought the monastery back and donated it to the bishop of Chambéry to establish pious works there. Finally, in 1861, Trappist monks from the Grace-Dieu Abbey in Besancon bought the monastery and returned to establish a new community. Christophe Lebreton, one of the Tibhirine martyrs, entered the monastery before moving to the Abbey of Our Lady of Atlas in Algeria. It continues as a Trappist community of 30 monks, famous for its cheese, Abbaye de Tamié. References External links Tamié Abbey website (in French)
Abbazia di Notre-Dame de Tamié

L'abbazia di Notre-Dame de Tamié sorge a Plancherine, in Savoia. Storia L'abbazia venne fondata il 16 febbraio 1132 da una comunità di monaci cistercensi dell'abbazia di Bonnevaux, presso Vienne, guidata da Pietro, futuro vescovo di Tarantasia. L'edificio venne eretto in un sito concesso ai monaci dal conte Amedeo III di Savoia. Nel 1677, sotto il governo dell'abate Jean-Antoine de la Forest de Somont, venne riformata sul modello dell'abbazia di Notre-Dame de la Trappe e passò alla congregazione cistercense della stretta osservanza (trappisti). Soppressa nel 1793, dopo l'invasione francese del regno di Sardegna, venne restaurata nel 1861 a opera dei monaci trappisti dell'abbazia di Notre-Dame de la Grâce-Dieu. Note Bibliografia Bruno-Jean Martin, Histoire des moines de Tamié, Le Hénaff éditeur, Saint-Étienne 1982. ISBN 2-86502-027-4. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su abbazia di Notre-Dame de Tamié Collegamenti esterni (FR) Il sito web dell'abbazia di Tamié, su abbaye-tamie.com.