Kostel Saint-Restitut (Saint-Restitut)

Kostel svatého Restituta (Église Saint-Restitut) je románský kostel nalézající se ve francouzské obci Saint-Restitut v departementu Drôme v regionu Auvergne-Rhône-Alpes. Tento kostel z 12. století představuje jeden z nejvýznamnějších příkladů provensálského románského umění inspirovaného antikou. Svým významem a stylem se řadí po bok staveb, jako jsou kaple svatého Quenina ve Vaison-la-Romaine, Převorství Val des Nymphes, katedrála Notre-Dame-des-Doms v Avignonu, kaple Notre-Dame d'Aubune v Beaumes-de-Venise nebo kostel Notre-Dame-du-Lac du Thor. Historie Nejstarší část stavby tvoří pohřební věž z 11. století. Pod ní byly podle legendy uloženy ostatky svatého Restituta, prvního biskupa oblasti Tricastin. Tradice tohoto světce ztotožňuje se Sidoinem (Sidoniem), slepcem z Jeruzaléma, kterého uzdravil Ježíš u rybníka Siloe. Své jméno Restitutus (Obnovený) měl přijmout po odchodu z Palestiny jako upomínku na zázrak navrácení zraku. Přestože křesťanská tradice tuto verzi udržuje, historicky je první biskup oblasti Tricastin doložen až ve 4. století (svatý Pavel). Legenda se opírá především o spis Vita de saint Restitut z 15. století. Vlastní kostel byl k původní věži přistavěn v polovině 12. století. V 15. století vykonal k hrobu svatého Restituta pouť tehdejší francouzský dauphin Ludvík, budoucí král Ludvík XI. Památková ochrana Od roku 1840 je kostel zapsán na seznamu historických památek francouzského ministerstva kultury. spolu s dalšími 1033 objekty. Pohřební věž Západní část stavby kostela tvoří pohřební věž z konce 11. století, která vznikla dříve než samotný kostel (vystavěný ve století dvanáctém). Popis pohřební věže Mohutná čtvercová věž tvoří západní část kostela. Původně stála samostatně, což dokládá fakt, že dekorativní vlys probíhá po všech jejích čtyřech stranách. Část tohoto vlysu je patrná pod lomeným obloukem s trojitou ústupkovou archivoltou (triple rouleau), který tvoří spojnici mezi věží a lodí kostela. Východní stěna věže je viditelná z interiéru kostela. Románský vlys Tesaný vlys zobrazuje biblické výjevy a fantastická zvířata inspirovaná především Janovou Apokalypsou. Objevují se zde také motivy zvěrokruhu, stromy života, vyobrazení sedmi hlavních hříchů a scény z každodenního života, například postavy kameníků. Na západním průčelí se nacházejí nejbizarnější náměty: osel hrající na housle, antický bazilišek – bájný tvor s tělem kohouta a ocasem plaza, který dokázal zabít pouhým pohledem. Střed vlysu na západním průčelí zdobí postava žehnajícího Krista, k němuž se obracejí uctívající postavy. Západní apsida Podobně jako kostel svatého Michala v La Garde-Adhémar měl i kostel v Saint-Restitut pravděpodobně západní apsidu (dnes již zaniklou), která přiléhala k západnímu průčelí věže. Jižní předsíň Jižní předsíň (porch) představuje archetyp provensálské románské předsíně inspirované řecko-římskou antikou. Mezi její charakteristické prvky patří: kanelované (žlábkované) přízední sloupy, hlavice s akantovými listy, antické kladí (entablement) s palmetovým vlysem a římsou zdobenou meandrem (silně poškozeným), trojúhelníkový štít (fronton). Předsíň, vklíněná mezi dva opěrné pilíře, je zastřešena mohutným polokruhovým obloukem umístěným o několik metrů výše. Dveřní křídla portálu zdobí vynikající ozdobná kování (závěsy) a klepadlo v podobě lví hlavy. Tyto prvky vytvořil umělecký kovář Pierre François Marie Boulanger, autor pozoruhodného kování centrálního portálu katedrály Notre-Dame v Paříži. Z akantových listů pravé hlavice vystupuje reliéf lidské tváře a dvou dlaní. Závěr kostela Závěr (chevet), postavený v posledních desetiletích 12. století, má pětiboký půdorys. Je vyzděn z opracovaných kvádrů, které spočívají na čtyřech řadách lomového zdiva. Jednotlivých pět stěn závěru od sebe oddělují čtvercové pilastry. Podobně jako předsíň i závěr nese pozoruhodnou výzdobu inspirovanou antikou: hlavice s akantovými listy, antické kladí (entablement), dekorativní vlys, konzoly (modillony) zdobené palmetami. Průčelí, k němuž je závěr přistavěn, vrcholí rozeklaným štítem (frontonem). Interiér Jednolodní prostor je zaklenut lomenou valenou klenbou a vykazuje bohatou dekoraci inspirovanou antikou: římsa zdobená akantovými listy, sloupky s dekorovanými dříky, mohutné hlavice s akantovými listy. Propojení s pohřební věží zajišťuje monumentální lomený oblouk s trojitou ústupkovou archivoltou. Apsida je zaklenuta mušlovou konchou a zdobena arkádami. Jejich archivolty nesou románské sloupy s mimořádně elegantními hlavicemi. Literatura Léon-Honoré Labande, Saint-Restitut. Église paroissiale et tour dite funéraire, in: Congrès archéologique de France. 76e session. Avignon. 1909, sv. 1. Guide du congrès, Paris, Société française d'archéologie, 1910, s. 121-127 Émile Bonnet, Les bas-reliefs de la tour de Saint-Restitut, dans Congrès archéologique de France. 76e session. Avignon. 1909, sv. 2. Procès-verbaux et mémoires, Paris, Société française d'archéologie, 1910, s. 251-274 Michel Ginet, L'Apocalypse et le saint - L'église de Saint-Restitut dans la Drôme, Éd. Au Fil du Rhône (illustré), 2019, 186 s. (ISBN 978-2-8466-8663-1) Jean-Maurice Rouquette, Provence romane. La Provence rhodanienne. sv. 1, s. 123-136, Éditions Zodiaque (collection "la nuit des temps" no 40), La Pierre-qui-Vire, 1980 (ISBN 978-2736901387) Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Église Saint-Restitut de Saint-Restitut na francouzské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Saint-Restitut de Saint-Restitut na Wikimedia Commons