NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Вајзенхајм ам Занд

Вајзенхајм ам Занд (њем. Weisenheim am Sand) општина је у њемачкој савезној држави Рајна-Палатинат. Једно је од 48 општинских средишта округа Бад Диркхајм. Према процјени из 2010. у општини је живјело 4.391 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 7332050. Географски и демографски подаци Вајзенхајм ам Занд се налази у савезној држави Рајна-Палатинат у округу Бад Диркхајм. Општина се налази на надморској висини од 98 метара. Површина општине износи 13,7 km². У самом мјесту је, према процјени из 2010. године, живјело 4.391 становника. Просјечна густина становништва износи 320 становника/km². Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Вайзенгайм-ам-Занд

Вайзенгайм-ам-Занд (нім. Weisenheim am Sand) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Бад-Дюркгайм. Складова частина об'єднання громад Фрайнсгайм. Площа — 13,72 км2. Населення становить 4302 ос. (станом на 31 грудня 2020). Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Вайзенгайм-ам-Занд Офіційний сайт [Архівовано 12 грудня 2007 у Wayback Machine.] (нім.)
Solarkraftwerk IRT

Das Solarkraftwerk Industriepark Region Trier (kurz: Solarkraftwerk IRT, auch Solarkraftwerk Föhren genannt) ist ein Photovoltaik-Kraftwerk, das 2008 auf einer Ausgleichsfläche für den Industriepark Region Trier bei Föhren errichtet und noch im Dezember desselben Jahres an das öffentliche Stromnetz angeschlossen wurde. Es wurde von Conergy erbaut, wird von den Stadtwerken Trier betrieben und hat eine Nennleistung von 8,4 MWp, die eine Stromversorgung von etwa 2.400 Haushalten ermöglicht. Der offiziell am 8. Mai 2009 eingeweihte Solarpark besteht aus 112.959 Dünnschicht-Solarmodulen, die an fünf Wechselrichterstationen angeschlossen sind. Insgesamt erstreckt er sich über eine Fläche von ungefähr 25 Hektar. Am südlichen Rand des Geländes liegt der Heidekopf (Föhren). Siehe auch Liste von Solarkraftwerken in Deutschland Weblinks Informations-Broschüre der Stadtwerke Trier (Memento vom 6. März 2010 im Internet Archive) (PDF-Datei; 969 kB)
Edesheim

Edesheim es un municipio situado en el distrito de Südliche Weinstraße, en el estado federado de Renania-Palatinado (Alemania). Su población estimada a finales de 2016 era de 2411 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sur del estado, cerca de la ciudad de Landau, de la orilla derecha del río Rin, y de la frontera con Francia. Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Edesheim.
Edesheim

Edesheim est une municipalité de la Verbandsgemeinde Edenkoben, dans l'arrondissement de la Route-du-Vin-du-Sud, en Rhénanie-Palatinat, dans l'ouest de l'Allemagne. Références (de) Site de la municipalité d'Edesheim Portail de la Rhénanie-Palatinat
Edesheim

Edesheim (in tedesco palatino Edesem) è un comune di 2 231 abitanti del Renania-Palatinato, in Germania. Appartiene al circondario (Landkreis) della Weinstraße Meridionale (targa SÜW) ed è parte della comunità amministrativa (Verbandsgemeinde) di Edenkoben. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Edesheim Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su edesheim.de.
Edesheim

Edesheim is een plaats in de Duitse deelstaat Rijnland-Palts, en maakt deel uit van de Landkreis Südliche Weinstraße. Edesheim telt 2.408 inwoners. Bestuur De plaats is een Ortsgemeinde en maakt deel uit van de Verbandsgemeinde Edenkoben. Geboren Paul Henri Thiry d'Holbach (1723-1789), baron en filosoof
Edesheim

Edesheim é um município da Alemanha localizado no distrito de Südliche Weinstraße, no estado da Renânia-Palatinado. É membro da associação municipal de Verbandsgemeinde Edenkoben. Galeria de imagens Referências Internetpräsenz der Ortsgemeinde Edesheim Heimat und Kulturverein Edesheim Schlossfestspiele Edesheim
Эдесхайм

Эдесхайм (нем. Edesheim) — община в Германии, в земле Рейнланд-Пфальц. Входит в состав района Южный Вайнштрассе. Подчиняется управлению Эденкобен. Население составляет 2290 человек (на 31 декабря 2010 года). Занимает площадь 16,32 км². Примечания Ссылки Официальная страница
Едесхајм

Едесхајм (њем. Edesheim) општина је у њемачкој савезној држави Рајна-Палатинат. Једно је од 74 општинска средишта округа Зидлихе Вајнштрасе. Према процјени из 2010. у општини је живјело 2.279 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 7337021. Географски и демографски подаци Едесхајм се налази у савезној држави Рајна-Палатинат у округу Зидлихе Вајнштрасе. Општина се налази на надморској висини од 151 метра. Површина општине износи 16,3 km². У самом мјесту је, према процјени из 2010. године, живјело 2.279 становника. Просјечна густина становништва износи 140 становника/km². Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Едесгайм

Едесгайм (нім. Edesheim) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Південний Вайнштрассе. Складова частина об'єднання громад Еденкобен. Площа — 16,32 км2. Населення становить 2408 ос. (станом на 31 грудня 2020). Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Едесгайм Офіційний сайт [Архівовано 20 жовтня 2016 у Wayback Machine.] (нім.)
Siebeldingen

Siebeldingen es un municipio situado en el distrito de Südliche Weinstraße, en el estado federado de Renania-Palatinado (Alemania). Su población estimada a finales de 2016 era de 1046 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sur del estado, cerca de la ciudad de Landau, de la orilla derecha del río Rin, y de la frontera con Francia. Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Siebeldingen.
Siebeldingen

Siebeldingen est une municipalité de la Verbandsgemeinde Landau-Land, dans l'arrondissement de la Route-du-Vin-du-Sud, en Rhénanie-Palatinat, dans l'ouest de l'Allemagne. L'équipementier allemand spécialisé dans le matériel de tennis de table, Joola est installé dans la commune. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Siebeldingen » (voir la liste des auteurs). Liens externes (de) Site de la municipalité de Siebeldingen Portail de la Rhénanie-Palatinat
Siebeldingen

Siebeldingen è un comune di 1.010 abitanti della Renania-Palatinato, in Germania. Appartiene al circondario (Landkreis) della Weinstraße Meridionale (targa SÜW) ed è parte della comunità amministrativa (Verbandsgemeinde) di Landau-Land. Galleria d'immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Siebeldingen Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su siebeldingen.de.
Siebeldingen

Siebeldingen – miejscowość i gmina w Niemczech, w kraju związkowym Nadrenia-Palatynat, w powiecie Südliche Weinstraße, wchodzi w skład gminy związkowej Landau-Land. W Siebeldingen ma swoją siedzibę Instytut Hodowli Winorośli w Siebeldingen, który jest jednym z oddziałów Instytutu Juliusa Kühna. Galeria obrazów Bibliografia Statistisches Landesamt Rheinland-Pfalz, Bad Ems
Зибельдинген

Зибельдинген (нем. Siebeldingen) — община в Германии, в земле Рейнланд-Пфальц. Входит в состав района Южный Вайнштрассе. Подчиняется управлению Ландау-Ланд. Население составляет 1026 человек (на 31 декабря 2010 года). Занимает площадь 6,07 км². Примечания Ссылки Официальная страница Архивная копия от 19 октября 2016 на Wayback Machine
Зибелдинген

Зибелдинген (њем. Siebeldingen) општина је у њемачкој савезној држави Рајна-Палатинат. Једно је од 74 општинска средишта округа Зидлихе Вајнштрасе. Према процјени из 2010. у општини је живјело 1.027 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 7337073. Географски и демографски подаци Зибелдинген се налази у савезној држави Рајна-Палатинат у округу Зидлихе Вајнштрасе. Општина се налази на надморској висини од 163 метра. Површина општине износи 6,1 km². У самом мјесту је, према процјени из 2010. године, живјело 1.027 становника. Просјечна густина становништва износи 169 становника/km². Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Зібельдінген

Зібельдінген (нім. Siebeldingen) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Південний Вайнштрассе. Складова частина об'єднання громад Ландау-Ланд. Площа — 6,07 км2. Населення становить 1003 ос. (станом на 31 грудня 2020). Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Зібельдінген Офіційний сайт [Архівовано 19 жовтня 2016 у Wayback Machine.] (нім.)
Zur Schmerzhaften Muttergottes (Reimerzhoven)

Die Kapelle Zur Schmerzhaften Muttergottes in Reimerzhoven, einem Ortsteil von Altenahr im Landkreis Ahrweiler im nördlichen Rheinland-Pfalz, ist eine katholische Kapelle aus dem 19. Jahrhundert. Sie ist ein geschütztes Kulturdenkmal. Geschichte Die Kapelle ist ein schlichter verputzter Bruchsteinbau von acht Meter Länge und vier Meter Breite, der 2009/10 innen und außen renoviert wurde. Die Grundsteinlegung der Kapelle fand am 30. Mai 1859 mit einer feierlichen Prozession statt. Das Dorf mit damals 70 Einwohnern war auf Spenden für den Bau angewiesen; so stiftete der Graf Franz Egon von Fürstenberg-Stammheim für den Kapellenbau 34 Taler bei einer Bausumme von insgesamt 270 Talern. Die feierliche Einweihung erfolgte am 2. Mai 1861. In der Kapelle, heute im Besitz der Gemeinde Altenahr, befindet sich ein Rokokoaltar mit Säulen und geschweiftem Aufsatz aus der Mitte des 18. Jahrhunderts. In der Altarnische stehen die Statuen des heiligen Urbanus, des Schutzpatrons der Winzer, und des heiligen Donatus, der gegen Unwetter und Gewitterschäden angerufen wird, sowie ein Vesperbild. Literatur Paul Clemen (Herausgeber): Die Kunstdenkmäler der Rheinprovinz. Die Kunstdenkmäler des Kreises Ahrweiler. 17. Band, 1. Abteilung, Verlag von L. Schwann, Düsseldorf 1938, S. 524–525. Kapelle zu Reimerzhoven (ausliegendes Faltblatt) Weblinks
Quirnbach/Pfalz

Quirnbach/Pfalz est une municipalité de la Verbandsgemeinde de Glan-Münchweiler, dans l'arrondissement de Kusel, en Rhénanie-Palatinat, dans l'ouest de l'Allemagne. Références (de) Site de la municipalité de Quirnbach (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Quirnbach, Kusel » (voir la liste des auteurs). Portail de la Rhénanie-Palatinat
Quirnbach/Pfalz

Quirnbach/Pfalz település Németországban, Rajna-vidék-Pfalz tartományban. Lakosainak száma 534 fő (2023. december 31.). Az Oberes Glantal(de) községtársuláshoz tartozik. Népesség A település népességének változása: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (német) Kapcsolódó szócikkek Rajna-vidék-Pfalz települései
Quirnbach/ Pfalz

Quirnbach/ Pfalz è un comune di 477 abitanti della Renania-Palatinato, in Germania. Appartiene al circondario (Landkreis) di Kusel (targa KUS) ed è parte della comunità amministrativa (Verbandsgemeinde) di Oberes Glantal. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Quirnbach/Pfalz Collegamenti esterni (DE) Sito ufficiale, su quirnbach-pfalz.de.
Quirnbach/Pfalz

Quirnbach/Pfalz – miejscowość i gmina w Niemczech, w kraju związkowym Nadrenia-Palatynat, w powiecie Kusel, wchodzi w skład gminy związkowej Oberes Glantal. Do 31 grudnia 2016 wchodziła w skład gminy związkowej Glan-Münchweiler. Zobacz też Quirnbach Bibliografia Statistisches Landesamt Rheinland-Pfalz, Bad Ems Linki zewnętrzne Oficjalna strona gminy związkowej Glan-Münchweiler (wersja archiwalna)
Квирнбах (Пфальц)

Квирнбах (нем. Quirnbach/Pfalz) — община в Германии, в земле Рейнланд-Пфальц. Входит в состав района Кузель. Подчиняется управлению Глан-Мюнхвайлер. Население составляет 474 человека (на 31 декабря 2010 года). Занимает площадь 6,11 км². Примечания Ссылки Официальная страница Архивная копия от 17 мая 2016 на Wayback Machine
Квирнбах (Палатинат)

Квирнбах (њем. Quirnbach/Pfalz) град је у њемачкој савезној држави Рајна-Палатинат. Једно је од 98 општинских средишта округа Кузел. Према процјени из 2010. у граду је живјело 509 становника. Посједује регионалну шифру (AGS) 7336501. Географски и демографски подаци Квирнбах се налази у савезној држави Рајна-Палатинат у округу Кузел. Град се налази на надморској висини од 242 метра. Површина општине износи 6,1 km². У самом граду је, према процјени из 2010. године, живјело 509 становника. Просјечна густина становништва износи 83 становника/km². Међународна сарадња Референце Спољашње везе Званични сајт општине (језик: немачки) Њем. Савезни завод за статистику (језик: немачки) Стална конференција градова и општина (језик: немачки) KommOn Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (29. април 2014) - Информациони систем градова, општина и округа. (језик: немачки) План насеља на мапи (Mapquest)
Quirnbach/Pfalz

Quirnbach/Pfalz är en kommun och ort i Landkreis Kusel i förbundslandet Rheinland-Pfalz i Tyskland. Kommunen Quirnbach bei Kusel bildades 9 mars 1979 genom en sammanslaning av kommunerna Liebsthal och Quirnbach bei Kusel. Namnet ändrades till det nuvarande 1 maj 1976. Kommunen ingår i kommunalförbundet Verbandsgemeinde Oberes Glantal tillsammans med ytterligare 22 kommuner. Referenser
Квірнбах (Кузель)

Квірнбах (нім. Quirnbach) — громада в Німеччині, розташована в землі Рейнланд-Пфальц. Входить до складу району Кузель. Складова частина об'єднання громад Глан-Мюнхвайлер. Площа — 6,11 км2. Населення становить 475 ос. (станом на 31 грудня 2020). Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Квірнбах (Кузель) Офіційний сайт [Архівовано 17 Травня 2016 у Wayback Machine.] (нім.)
Hornogermánský a raetský limes

Hornogermánský a raetský limes je soubor pohraničních pevností, pomocných pevnůstek, strážných věží nebo strážních stanovišť, hradeb nebo palisád a valů, ale i civilních sídel, které postavili Římané na hranicích provincií Horní Germánie a Raetie. Limit spojoval dvě přírodní hranice Římské říše – řeky Rýn a Dunaj. Funkce limitu není dodnes zcela pochopena a je předmětem diskuzí. Předpokládá se, že hlavním účelem byla kontrola obchodních cest v této oblasti. Limes neměl šanci odolat velkému systematickému vojenskému útoku ze strany Svobodné Germánie. Pro rozsáhlý obchod s germánskými etniky existovalo několik hraničních přechodů. Přibližná délka limitu je 550 km, na Rýnu na něj navazuje tzv. Dolnogermánský limes (na území moderního německého zemského okresu Neuwied v Porýní-Falci), na Dunaji pak Norický limes (na území zemského okresu Kelheim v Bavorsku). Světové dědictví UNESCO V roce 2005 bylo 220 segmentů Hornogermánského a raetského limitu zapsáno na seznam světového dědictví UNESCO pod názvem „Hranice Římské říše“. Jednalo se o rozšíření již existující položky seznamu světového dědictví, která sestávala z pozůstatků Hadriánova valu ve Spojeném království. V roce 2008 byla položka ještě rozšířena o britský Antoninův val. Galerie Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hornogermánský a raetský limes na Wikimedia Commons
Limes de la Alta Germania-Recia

Los limes de Germania Superior y de Recia formaban parte del Limes Germanicus, frontera exterior al norte del Imperio romano. Con una longitud de 550 km, se extendían a lo largo de los ríos Rin y Danubio. Se inscribieron estos limes en el Patrimonio de la Humanidad de la Unesco (ii, iii, iv) en el 2005.​ Complementan la Muralla de Adriano y el Muro Antonino en el Reino Unido, inscritos en 1987 y 2008, respectivamente, y con los que forman, en conjunto, la denominación "Fronteras del Imperio Romano".​ Trazado El trazado sigue algunos de los límites físicos, como ríos y alineaciones montañosas con excepción de un corto tramo que sigue al Río Meno. Función Los limes romanos tuvieron probablemente no sólo una función defensiva, y no tenían por objeto hacer la frontera impenetrable. Las investigaciones recientes sugieren que también marcaban el espacio en el que el Imperio proporcionaba seguridad. Roma extendió su influencia mucho más allá, y los intercambios comerciales eran importantes. Incluso las legiones fueron instaladas más allá de estas fronteras, donde se reclutaron auxiliares germanos. Todavía se encuentran restos entre Abensberg en Baviera, en Colonia y en Dinkelsbühl. Véase también Danevirke Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una galería multimedia sobre Limes de la Alta Germania-Recia.
Opper-Germaans-Raetische limes

De Opper-Germaans-Raetische limes was het deel van de Romeinse buitengrens van het toenmalige Romeinse Rijk in Opper-Germanië en Raetia. UNESCO heeft dit deel van de limes samen met de delen in het Verenigd Koninkrijk op de Werelderfgoedlijst geplaatst. De toeristische autoroute Deutsche Limes-Straße loopt door het gebied. Geschiedenis De limes is ontstaan toen de Romeinen in 47 na Chr. definitief van de verovering van Germania afzagen. Belangrijk daarbij was de Varusslag in 9 na Chr. in het Teutoburgerwoud waarbij drie Romeinse legioenen in een hinderlaag werden afgeslacht. Op bevel van keizer Claudius I trokken de Romeinen zich terug op de Rijn, die de grens werd. Daarbij speelde ook een rol dat bevoorrading van de legioenen via de Rijn aanzienlijk eenvoudiger was vanuit het centrum van het Rijk dan via de Elbe. De versterkingslijn door het Odenwald en Zwarte Woud (de Germaans-Raetische limes) was van hout, al werd het oostelijk deel later met steen herbouwd. Literatuur Tilmann Bechert en Willem Willems, De Romeinse Rijksgrens tussen Moezel en Noordzeekust (1995) Bernard Colebrander, MUST (redactie), Limes Atlas, (Uitgeverij 010, 2005 Rotterdam) (de) Margot Klee, Grenzen des Imperiums. Leben am römischen Limes (2006 Stuttgart) (de) Dr. Vojislav Vujovic, Marlies Vujovic Der Limes, Limes - Von der Nordsee bis zum Schwarzen Meer, Wieser Verlag, 2008 Klagenfurt, ISBN 978-3-85129-582-5 Zie ook Zugmantel RömerWelt Muur van Hadrianus Neder-Germaanse limes
Limes i övre Germanien och Raetien

Limes i övre Germanien och Raetien var en 550 km lång del av Romerska rikets gräns mellan Rhen och Donau. Försvarsanläggningarna vid gränsen är idag fornminne och ingår sedan 2005 i Unesco: s världsarvslista. Limes betyder på latin egentligen "gränsväg" eller "obevuxen sträcka" men används idag huvudsakligen för gränsvallen vid rikets norra gräns. Det världsarvklassade avsnittet i Tyskland är uppkallat efter de romerska provinserna i området – Raetia (Raetien) och Germania Superior (övre Germanien). Limes i övre Germanien följer huvudsakligen inte naturliga gränser som vattendrag eller bergskedjor. Anläggningarnas funktion är inte helt klarlagd. Det antas att huvudsyftet var övervakning av handelsvägarna i området. De hade inte möjlighet att motstå ett större militärt angrepp. För den omfattande handeln med germanska folkgrupper fanns ett flertal gränsövergångar. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från tyskspråkiga Wikipedia. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Limes i övre Germanien och Raetien.
Sint-Arnulfuskerk

De Sint-Arnulfuskerk (Duits: Sankt Arnulf) is een rooms-katholieke kerk in Nickenich, een plaats in het Landkreis Mayen-Koblenz in de Duitse deelstaat Rijnland-Palts. Geschiedenis De huidige kerk is het derde kerkgebouw van Nickenich. Op de eerste kerk volgde tegen 1200 de bouw van een tweede kerk, die op de resten van een romeinse villa werd gebouwd. In de eerste helft van de 19e eeuw werd nieuwbouw noodzakelijk. De Koblenzer architect Johann Claudius von Lassaulx (1781-1848) ontwierp de nieuwbouw, waarmee in 1845 werd begonnen. Het op achthoekige zuilen rustende kerkgebouw kwam in 1848 gereed en de werd op 25 september 1849 door bisschop W. Arnoldi plechtig geconsacreerd. De hallenkerk heeft een kruisvormige plattegrond, een oostelijke oriëntatie en een rond koor. De zijschepen van de kerk eindigen in nevenapsissen. Ten noorden van het verhoogde altaar en de apsis van het zijschip bevindt zich de sacristie. Tussen het kerkschip en de toren werd een tussenruimte ingevoegd dat als voorhal op de begane grond en als galerij voor het kerkorgel op de eerste verdieping dient. Het bouwmateriaal van de kerk bestaat uit kleisteen en grauwacke. Voor de ingevoegde decoraties in de muren werden basaltlava, tufsteen en lichtkleurige zandsteen toegepast. Bij de bouw van de nieuwe kerk in 1845-1848 bleef de oude romaanse toren bewaard. De toren loopt naar boven toe enigszins taps en wordt in vier, door kroonlijsten gemarkeerde, verdiepingen verdeeld. Voor het onderste deel van de toren werd vermoedelijk gebruikgemaakt van het vrijgekomen bouwmateriaal van de romeinse bouwresten die hier ooit stonden. De eerste en twee verdieping tonen op alle kanten later dichtgemetselde galmgaten, hetgeen een indicatie is dat de toren in de middeleeuwen tot tweemaal toe werd verhoogd. De toren wordt afgesloten door een slanke, achthoekige spits. De kerk droeg volgens de eerste vermelding uit haar geschiedenis in 1069 oorspronkelijk het patrocinium van Sint-Maximinus. Vermoedelijk onder de invloed van de abdij Maria Laach werd in de 14e eeuw Sint-Arnulfus, de bisschop van Metz, de kerkpatroon van de kerk. Interieur Het hoogaltaar werd in 1862 door J. Virneburg uit Bad Breisig vervaardigd en toont een kruisigingsscène met aan weerszijden de beelden van Maria en Johannes. De buitenste beelden stellen de heilige Sebastiaan en de kerkpatroon van de kerk, Sint-Arnulfus, voor. In de klokkentoren hangen vier klokken, waarvan drie oudere klokken vanwege het cultuur-historische belang ontsnapten aan de massale omsmelting van kerkklokken in de beide wereldoorlogen. De ouderdom van oudste klok is niet bekend, maar heeft vermoedelijk nog in de eerste kerk gehangen. De Mariaklok en de Arnulfusklok werden in 1490 respectievelijk in 1589 gegoten. Een vierde klok, de Nicolaasklok, verving de kleine Sebastiaanklok die wel werd omgesmolten en stamt uit 1974. Zie ook Johannes Schulz (1884−1942), priester te Nickenich, die in het concentratiekamp Dachau werd vermoord. Externe link (de) Website van de parochie