Bouches-du-Rhône

Bouches-du-Rhône (výslovnost [le buš dy ʁon]; doslova „ústí Rhôny“; okcitánsky lei Bocas de Ròse) je francouzský departement ležící v regionu Provence-Alpes-Côte d’Azur v jižní Francii na pobřeží Středozemního moře. Žije zde přibližně 2,09 milionu obyvatel. Hlavní a největší město departementu je Marseille, jeden z největších přístavů v zemi, dalšími významnými městy jsou Aix-en-Provence, Arles, nebo Aubagne. Kód INSEE a poštovní směrovací číslo departementu je 13. Geografie Departement je součástí regionu Provence-Alpes-Côte d'Azur. Na západě sousedí s departementem Gard, na severu s departementem Vaucluse a na východě s departementem Var; na jihu je omýván Středozemním mořem. Delta řeky Rhôny vytváří v jihozápadní části departementu rozsáhlé bažinaté mokřady známé jako Camargue. Tunel Rove Tunnel, nejdelší plavební tunel na světě spojující Marseille s lagunou Étang de Berre, spolu s menšími kanály dále na západ umožňoval až do roku 1963 vodní dopravu k řece Rhôně z Marseille, v témže roce byl však pro plavbu uzavřen. Departement Bouches-du-Rhône je vymezen řekami Rhônou na západě a Durance na severu. Jižně od města Arles se na Rhôně rozdělují dvě ramena, Grand Rhône a Petit Rhône, území mezi nimi tvoří oblast Camargue. Hlavními horskými celky departementu jsou masiv Sainte-Baume (1 042 m), hora Montagne Sainte-Victoire (1 011 m), masiv Garlaban a masiv Alpilles. Klima Departement má středomořské podnebí, pro něž jsou typické výrazné teplotní rozdíly v rámci ročního průběhu, pohybující se přibližně v rozmezí 15 °C. Srážky jsou nepravidelné, počet dnů s úhrnem přesahujícím 1 mm činí v průměru pouze okolo 65 ročně. Pokud však prší, jedná se často o náhlé a intenzivní přívaly. Průměrný roční úhrn srážek dosahuje 500 až 700 mm. Nejvíce srážek připadá na jaro a podzim, zatímco léta jsou velmi horká a zimy mírné. Charakteristickým rysem klimatu jsou rovněž silné větry, zejména mistral, který vane přibližně sto dní v roce a může dosahovat rychlosti až 100 km/h. Pobřežní oblasti jsou obecně sušší, zejména podél pobřeží Côte Bleue, v oblasti Calanques a v zátoce u města La Ciotat, kde se nacházejí jedny z nejsušších míst ve Francii s ročním úhrnem srážek okolo 450 mm. Vyšší polohy departementu na severu se vyznačují větším množstvím srážek a nižšími teplotami. Vnitrozemská oblast kolem řeky Arc je podstatně chladnější než ostatní části; v zimě se zde běžně vyskytují silné mrazy. Seismická aktivita Departement je rovněž znám svou seismickou aktivitou. Ta se nejvíce projevuje u obcí zařazených do zóny II („střední seismická aktivita“), mezi něž patří např. Lambesc, Peyrolles-en-Provence, či Salon-de-Provence. Historie Dějiny departementu jsou úzce spjaty s dějinami celého regionu Provence. Město Marseille je významným přístavem již od období před dobytím provincie Galie římským císařem Juliem Caesarem. Římská přítomnost zanechala na území departementu několik památek, jako např. koloseum v Arles. Mezi významné osobnosti narozené v této oblasti patří romantický malíř Camille Roqueplan a jeho bratr, novinář a divadelní ředitel Nestor Roqueplan. Bouches-du-Rhône je jedním z původních 83 departementů vytvořených během Francouzské revoluce dne 4. března 1790 aplikací zákona z 22. prosince 1789. Vznikl ze západní části bývalé provincie Provence a z knížectví Orange, Martigues a Lambesc. Roku 1793 přišel o část svého území, včetně měst Orange a Apt, a to v souvislosti se zřízením nového departementu Vaucluse. Po svém vzniku departement výrazně podporoval Francouzskou revoluci; roku 1794 zde existovalo na 90 jakobínských klubů. V tét dobře přijala více než polovina kněží v departementu Občanskou ústavu duchovenstva, která fakticky podřídila církev státní moci. Roku 1800 bylo sídlo departementu přeneseno z Aix-en-Provence do Marseille. Po vítězství spojeneckých vojsk v bitvě u Waterloo (18. června 1815) byl departement od června 1815 do listopadu 1818 obsazen rakouskými jednotkami. Obyvatelstvo Politika Protože departement Bouches-du-Rhône patří k nejlidnatějším a sociálně nejrozmanitějším ve Francii, byl dlouhodobě dějištěm mimořádně ostrých politických střetů. Rozvoj přístavu Marseille-Fos Port, vztahy Francie k jejímu koloniálnímu impériu, průmyslová činnost spojená s těžbou uhlí v Provence i výrazná imigrační vlna – zejména z Itálie od konce 19. století a v meziválečném období – vedly ke vzniku početné a politicky aktivní dělnické třídy. Od konce 19. století zde sílilo socialistické hnutí, již roku 1881 zde byl zvolen první socialistický poslanec ve Francii, Clovis Hugues. Venkovské oblasti, zejména okolí města Aix-en-Provence, naopak tradičně tíhly k pravicovým stranám, v počátcích Francouzské třetí republiky především k monarchistům a katolíkům. Meziválečné období a éra Lidové fronty znamenaly nástup dlouhodobé převahy levice, mimo jiné díky volebním úspěchům Francouzské sekce dělnické internacionály (SFIO). Po druhé světové válce byla marseillská pravice, spojená s podsvětím a kompromitovaná kolaborací během německé okupace, výrazně zdiskreditována. Levicové síly získaly rozhodující postavení a v roce 1946 byl v Marseille zvolen první komunistický starosta Jean Cristofol. Roku 1947 však vytvořila SFIO protikomunistickou alianci s pravicovými a středovými stranami, což později vedlo ke zvolení Gastona Defferreho starostou Marseille; tuto funkci zastával až do své smrti v roce 1986. Dominance socialismu byla nicméně oslabena procesem deindustrializace. Vítězství konzervativního politika Jeana-Claude Gaudina v Marseille v roce 1995 symbolizovalo širší politické posuny, dokonce i bývalé komunistické bašty, jako obce La Ciotat a Port-Saint-Louis-du-Rhône, postupně přešly k pravici. V 90. letech zároveň zesílil vliv Národního sdružení, který dosáhl úspěchů například v komunálních volbách v Marignane a Vitrolles. Popularita této strany je v departementu patrná i s odstupem času. Departementální rada má 58 křesel. Jejím předsedou je od roku 2021 Martine Vassalová ze strany Les Républicains. Národní shromáždění Departement sestává ze šestnácti volebních obvodů do Národního shromáždění. Po volbách do Národního Shromáždění 2024 je složení zástupců následující: Největší města Počty obyvatel jsou uvedeny k roku 2022: Marseille (886 040) Aix-en-Provence (149 695) Arles (51 811) Martigues (48 298) Aubagne (47 592) Cassis (44 292) Salon-de-Provence (44 194) Kultura Departement má výrazný vztah k francouzskému uměnÍ. Malíř Paul Cézanne vytvořil při svém pobytu v regionu řadu obrazů hory Montagne Sainte-Victoire, které se staly jedním ze symbolů jeho tvorby. Vincent van Gogh strávil dva roky ve městě Arles, kde namaloval množství obrazů zachycujících místní krajinu i každodenní život. K hlavním muzeím departementu patří Muzeum evropské a středoevropské civilizace, Musée de la Faïence de Marseille a historické muzeum v Marseille Turismus Historické památky Historická centra měst Marseille, Arles a Aix-en-Provence Přírodní oblast Camargue s městem Saintes-Maries-de-la-Mer Větrný mlýn Alphonse Daudet ve Fontvieille Středověká obec Les Baux-de-Provence Saint-Rémy-de-Provence a ruiny římského města Glanum Tarascon, středověký hrad a kostel Salon-de-Provence, město spojené s prorokem Nostradamem a s jedním z největších opevnění v Provence – Château de l’Empéri Přírodní památky Jezera Étang de Berre a Étang de Vaccarès Horský hřeben Alpilles (regionální přírodní park) Hora Montagne Sainte-Victorie Calanques – strmé skalní stěny na pobřeží Středozemního moře Pobřeží cesta Corniche des Crêtes, spojující Cassis a La Ciotat Odkazy Poznámky Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bouches-du-Rhône na anglické Wikipedii. Související články Seznam obcí v departementu Bouches-du-Rhône Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Bouches-du-Rhône na Wikimedia Commons Galerie Bouches-du-Rhône na Wikimedia Commons Slovníkové heslo Bouches-du-Rhône ve Wikislovníku Oficiální web místní prefektury Oficiální web generální rady Archivováno 1. 3. 2010 na Wayback Machine.