NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Університет Авіньйона і Воклюза

Університет Авіньйона і Воклюза (скор. Університет Авіньйона, Авіньйонський університет, фр. Université d'Avignon et des Pays de Vaucluse) — французький університет, що належить до академії Екс-Марсель. Історія На противагу Сорбонні, заснованої в Парижі французькими королями, 2 липня 1303 року папа римський Боніфацій VIII заснував у Авіньйоні університет на базі наявних медичної, теологічної шкіл та школи граматичних мистецтв. Університет складався з 4 факультетів і підтримувався з папської скарбниці. 5 травня того ж року король Сицилії і граф Провансу Карл II Анжуйський дарував університетові незалежність. Після перенесення резиденції папства в Авіньйон (1309—1377) Університет Авіньйона став стрімко розвиватися, так само як і сусідні університети в Монпельє та Екс-ан-Провансі. Однак, після повернення папства до Риму університет було обмежено в правах на користь єзуїтів та їхніх семінарій. Після французької революції всі університети у Франції були закриті за декретом від 15 вересня 1793 року. У 1963 році в Авіньйоні було відкрито відділення Університету Екс-Марсель I (Вищий науковий центр освіти), а потім відділення й інших факультетів, які до 1972 року стали університетським центром. Незалежний Університет Авіньйона і Воклюза утворено 17 липня 1984 року. Структура Нині університет має 4 факультети та 2 інститути. Факультети: Філологічний і суспільних наук Точних та природничих наук Факультет прикладних наук та лінгвістики Університетський інститут технології Університетський професійний інститут Примітки Посилання Авіньйона і Воклюза університет // ВУЕ Сайт університету Історія університету
Plage du Prado

Der Plage du Prado ist ein Strand im Süden von Marseille, Frankreich. Er befindet sich im 8. Arrondissement der südfranzösischen Metropole und wird durch die Promenade de Georges Pompidou erschlossen, in deren Westen der Strand verläuft. Der Strand wurde in den 1970er und 1980er Jahren auf Initiative von Bürgermeister Gaston Defferre künstlich aufgeschüttet mit Material aus dem Bau der Marseiller Metro. Er besteht zum größten Teil aus feinem Kiesel. Der Plage du Prado wird als Naherholungsziel und als Schauplatz zahlreicher sportlicher Veranstaltungen genutzt, unter anderem zum Drachenfliegen und Windsurfen. Im Juli 2008 war der Plage du Prado Austragungsort der FIFA-Beachsoccer-Weltmeisterschaft 2008, die damit zum ersten Mal außerhalb Brasiliens ausgetragen wurde. Einzelnachweise
Plages du Prado

The Plages du Prado (or Plage du Prado—translated variously as Prado Beach, Prado beach, Prado Beaches, and Prado beaches) are the beaches in the south neighborhood of Marseille, France. The seaside park is an artificial coastal development created in the late 1970s by Gaston Defferre. They were built with the fill coming from the construction of the two Marseille metro lines. Overview They host many events including the Sosh Freestyle Cup, particular due to the presence of the Bowl of Marseille, famous skatepark. In June each year they host concerts during the World Music Day. Plages du Prado was the venue for the 2008 FIFA Beach Soccer World Cup. For the occasion, the summer stadium's capacity was increased to 8500 seats, against 4500. normally. Over the course of the tournament, it hosted 16 teams competing for the crown of World Champions. All group matches and knockout matches were played there. It was the first time that the competition had been held outside Brazil. On 14 April 2012, the Left Front presidential candidate Jean-Luc Mélenchon organised a rally on the Plage du Prado. According to the organisers, 120,000 people were present. See also 2008 FIFA Beach Soccer World Cup 2008 FIFA Beach Soccer World Cup Final References
Playas del Prado

Las playas del Prado (del francés: Plages du Prado) es el nombre genérico con el que se designan las playas de la ciudad de Marsella, en Francia. Las playas del Prado son una regeneración costera creada a finales de la década de 1970 por Gaston Defferre. Se construyeron sobre 20 hectáreas ganadas al mar, utilizando el material de relleno procedente de la construcción de las dos líneas de metro de Marsella. Plages du Prado fue el escenario en el año 2008​ de la Copa Mundial de fútbol playa de la FIFA, con el nombre «Stade du Prado», en el torneo. En el transcurso del torneo, fue sede de 16 equipos que compitieron por el título de campeones del mundo. Todos los partidos de grupo y partidos de eliminatorias se disputaron allí. Era la primera vez que la competición se había celebrado fuera de Brasil. Se localiza específicamente en las coordenadas geográficas 43°15′20″N 05°22′30″E. Véase también Geografía de Francia Geografía de Europa Referencias
Plages du Prado

De plages du Prado zijn kunstmatige stranden in het zuiden van de Franse stad Marseille. Ze bevinden zich in het achtste arrondissement en worden ontsloten door de Promenade de Georges Pompidou. De stranden zijn in de jaren 1970-80 in opdracht van de toenmalige burgemeester, Gaston Defferre, aangelegd met restmateriaal van de bouw van de metro van Marseille. De plages du Prado worden gebruikt voor recreatieve en sportieve activiteiten zoals vliegeren en windsurfen. De stranden zijn verder de locatie geweest van verschillende sportevenementen waaronder de wereldkampioenschappen beachvolleybal 1999 en het wereldkampioenschap strandvoetbal 2008.
Пляжи Прадо

Пляжи Прадо́ (фр. Plages du Prado) — пляжи, расположенные на побережье Средиземного моря в городе Марсель (Франция). Созданы искусственно, в 1970 году, в виде насыпей из строительного мусора, вырабатываемого при строительстве Марсельского метрополитена. Пляжи возводились с целью ограждения от моря прибрежной пешеходной и автомобильной дорог, страдавших от стихии при штормах и сильном ветре со стороны моря. С другой стороны с помощью этих насыпей от впадения в море огораживался сток вод реки Ивон, являвшейся на тот момент одной из самых загрязненных во Франции. Позже на месте искусственно созданной бухты были выстроены одни из самых больших в Европе водоочистительных сооружений. В большинстве своем пляжи имеют гравийное покрытие. В 2008 году на территории пляжей были возведены площадки для пляжного футбола, на которых был проведен Чемпионат мира по этому виду спорта, впервые — за пределами Бразилии. Вместимость главной арены состязаний составила 8 500 зрительных мест. Также на пляже Прадо проходит один из этапов кубка мира по пляжному волейболу. Ссылки Описание пляжей на туристическом сайте Архивная копия от 22 июля 2008 на Wayback Machine Сайт ФИФА, статья о выборе пляжей Прадо в качестве места проведения Чемпионата мира по пляжному футболу Архивная копия от 21 июля 2008 на Wayback Machine
Parc des Sports (Avignon)

Das Parc des Sports ist ein Fußballstadion in der französischen Stadt Avignon, Département Vaucluse in der Region Provence-Alpes-Côte d’Azur. Hier tragen die Fußballclubs Avignon Football 84 und der AC Arles-Avignon ihre Spiele aus. Der AC Arles-Avignon spielt seit 2009 in diesem Stadion, da seine traditionelle Heimstätte Stade Fernand-Fournier nur 2500 Plätze aufweist und den Anforderungen des Ligaverbandes LFP nicht entspricht. Im Sportpark enthalten sind u. a. Anlagen für Fußball, Rugby, Tennis, Leichtathletik und Multisport. Weblinks acarles.fr: Website des AC Arles-Avignon (französisch) france.stades.free.fr: Infos zum Stadion (Memento vom 26. Oktober 2008 im Internet Archive) (französisch) euro.stades.ch: Ausführliche Bildergalerie (französisch) Einzelnachweise
Parc des Sports (Avignon)

Parc des Sports is a multi-purpose stadium in Avignon, France. It is currently used mostly for football matches and hosts the home matches of AC Avignonnais. The capacity of the stadium is 17,518 spectators. Rugby league Since its opening in 1975, Parc des Sports has hosted fourteen France international rugby league matches with the first on 5 December 1982, when France hosted Australia as part of the 1982 Kangaroo tour. In front of 8,000 fans, Australia won the game 15–4 against a very committed French team (the 1982 Kangaroos were the first touring side to go through Great Britain and France undefeated earning them the nickname of "The Invincibles"). Its last international match was on Friday 1 November 2013, when the stadium hosted France's 2013 Rugby League World Cup game against New Zealand in front of a capacity crowd of 17,518. Rugby league internationals The France national team has played 15 test matches at the Parc des Sports (for a record of 3 wins, 11 losses and 1 draw) with the first held against Australia on 5 December 1982. The stadium also hosted a 2000 Rugby League World Cup qualifying match between Morocco and Lebanon in 1999. References External links Media related to Parc des Sports (Avignon) at Wikimedia Commons Venue information
Parc des Sports (Aviñón)

El Parque de los Deportes (en francés Parc des Sports) es un estadio multiusos en Aviñón, Francia. Actualmente es utilizado para partidos de fútbol del AC Arles-Avignon y la selección de Francia de rugby 13. La capacidad del estadio es de 17,518 espectadores.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Francia Referencias
Parc des Sports

Il Parc des Sports è lo stadio principale di Avignone. È di proprietà del Comune di Avignone ed è il terreno di casa dell'AC Arles-Avignon che si è appena promosso in Ligue 1. Anche il club Calcio Avignone 84 si è promosso durante la permanenza in questo stadio, ma a partire dalla stagione 2010/2011, giocherà allo stadio Leon Dulcy (ex stadio Rotonde) nelle Divisioni Regionali. La capacità di quest'ultimo è di 7.194 persone (5.194 a sedere). Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Parc des Sports
Parc des Sports

O Parc des Sports é um estádio localizado em Avinhão, na França. Atualmente, é mais utilizado para partidas de futebol, tendo como clube mandante o Arles-Avignon. Sua capacidade atual é de mais de 17.000 pessoas. História Construído em 1975, foi, primeiramente, a casa do Olympique Avignonnais (atual Avignon Football 84). Com a ascensão do Arles-Avignon, que mudara de nome apenas para jogar na cidade de Avinhão, o estádio passou a ser a casa deste clube, que conseguiu o inédito acesso à Ligue 1 na temporada 2009-10. No dia 1º de junho de 2014, o Parc des Sports recebeu a partida final do Torneio Internacional de Toulon. O Brasil derrotou a França por 5 a 2 e sagrou-se campeão.
Парк де Спорт (Авиньон)

«Парк де Спорт» (фр. Parc des Sports d'Avignon) — многофункциональный стадион в городе Авиньон департамента Воклюз, Франция. В основном используется для проведения домашних футбольных матчей команды «Арль-Авиньон», которая в настоящее время выступает в Лиге 2. Раньше на этом стадионе принимал своих соперников футбольный клуб «Авиньон Фут». Вместимость стадиона составляет 17 518 зрителей. История «Парк де Спор» является собственностью города Авиньон. Он был открыт в 1975 году. Стадион расположен на проспекте Пьера де Кубертена, в квартале на юго-востоке города. Многофункциональный стадион включает в себя поле для проведения матчей по футболу и регби, беговые дорожки для легкоатлетических секций и соревнований и теннисные корты. В первую очередь стадион был построен, чтобы принимать домашние матчи футбольного клуба «Авиньон Фут». Только в 2009 году на стадион переехал «Арль-Авиньон» для участия во втором дивизионе чемпионата Франции по футболу. Реконструкция стадиона была необходима для того, чтобы соответствовать нормам Лиги 2. В конечном счете, стоимость реконструкции для администрации города вылилась в €3 млн. Административный совет профессиональной лиги, в ответ на отчёт комиссии по стадионам, приходившей осматривать арену 2 июня 2009 года, разрешила футбольному клубу «Арль-Авиньон» принимать своих соперников на «Парк де Спорт». С выходом клуба в Лигу 1 стадион был реконструирован в 2010 году. Вместимость стадиона увеличилась до 17 518 зрителей. Были возведены две новые трибуны: южная и северная. Реконструирована трибуна «Жан Ре». Улучшено освещение на стадионе. Самые большие изменения произошли с трибуной «Баранка», на которой появилась президентская трибуна и ВИП-ложи. Была увеличена вместимость и обновлены комментаторские кабинки. Рекорд посещаемости был установлен 18 сентября 2010 года, когда на матче между футбольными клубами «Арль-Авиньон» и «Марсель» присутствовало 15 003 человека. Трибуны Поле стадиона «Парк де Спор» окружено четырьмя трибунами: Трибуна «Баранка» Трибуна «Жан Ре» Северная трибуна Южная трибуна Трибуна «Баранка» вмещает приблизительно 4 500 зрителей. Включает в себя президентскую трибуну и ВИП-ложи. Является одной из двух трибун, над которыми возведена крыша. Комментаторские позиции расположены на этой же трибуне. Под трибунами находится сувенирный магазин атрибутики и кассы. Трибуна «Жан Ре», расположенная напротив и имеющая навесную крышу, вмещает около 2 000 зрителей. Во время матчей на ней располагаются фанаты «Арль-Авиньона». Северная трибуна рассчитана как для болельщиков хозяев, так и для болельщиков гостевых команд. Вместимость трибуны составляет 7 386 зрителей, включая гостевой сектор на 800 мест. Южная трибуна рассчитана для болельщиков «Арль-Авиньона» и вмещает 3 520 зрителей. Примечания Ссылки Страница на официальном сайте клуба Архивная копия от 2 августа 2012 на Wayback Machine (фр.) Стадион «Парк де Спорт» Архивная копия от 9 января 2015 на Wayback Machine на сайте worldstadiums.com
Église russe de Menton

L’église russe-orthodoxe de Menton, dans les Alpes-Maritimes est située 14, rue Paul-Morillot. Elle est dédiée à Notre-Dame, joie des Affligés (ou Notre-Dame de Consolation) et à saint-Nicolas le Thaumaturge fut construite dans un style russe du XVIIe siècle, en 1892. Cette église est affiliée à l’Église orthodoxe russe hors frontières qui a retrouvé l’unité canonique avec le Patriarcat de Moscou en 2007. Histoire En 1880, la Société russe de bienfaisance à Menton fut créée sous le patronage de la grande-duchesse Anastasia Mikhaïlovna de Russie, jeune épouse du grand-duc de Mecklembourg-Schwerin, qui résidait alors à Cannes après la naissance de son premier enfant. Il s’agissait de venir en aide aux Russes qui vivaient à Menton, Bordighera et San-Remo, d’assurer un secours aux tuberculeux russes qui se faisaient soigner dans les nombreux sanatoriums de la côte, et d’accompagner les mourants. Des fonds furent réunis pour acheter en 1892 dans le pittoresque quartier de Carnoles, une maison bientôt appelée La Maison russe. Il y avait trente-deux chambres dans cette bâtisse de quatre étages qui donnait sur un jardin de citronniers, d'orangers, d'oliviers, de palmiers, d'héliotropes et de roses. Cette maison abritait exclusivement des Russes malades ou nécessiteux. La Société acheta ensuite, pour les tuberculeux les plus atteints, la villa Innominata un peu plus loin. Une confrérie orthodoxe sous le nom de confrérie Sainte-Anastasie fut fondée pour prendre soin de leurs âmes et de leurs corps. La société décida peu après la construction de La Maison russe de bâtir une église attenante. Les plans sont demandés à l'architecte Hans-Georg Tersling. La première pierre fut posée le 5 (17) juin 1892 et elle fut consacrée le 24 novembre (6 décembre) 1892 par le clergé orthodoxe de l'église Saint-Nicolas-et-Sainte-Alexandra de Nice. L'église mesure 12 m de long et 7,5 m de large, pour une hauteur de 9m à l'intérieur et de 22 m à l'extérieur. L'iconostase est de style byzantin en marbre de Carrare, et les icônes peintes par Karl Briullov de style romantique. L'église fut endommagée à la fin de la Seconde Guerre mondiale. Elle fut restaurée en 1958. Notes et références Voir aussi Bibliographie Luc Svetchine, « Les églises russes de Cannes et de Menton », p. 106-113, Nice-Historique, année 2003, no 525 Texte Luc Thévenon, Églises russes de la Riviéra, Serre éditeur, Nice, 2009 (ISBN 9782864105220) ; p. 48 Articles connexes Cimetière russe de Menton Cathédrale Saint-Nicolas (Nice) Lien externe Office du tourisme de Menton : Menton - église russe Portail de l’architecture chrétienne Portail du christianisme orthodoxe Portail de la Russie Portail des Alpes-Maritimes
Cerkiew Ikony Matki Bożej „Wszystkich Strapionych Radość” i św. Mikołaja w Mentonie

Cerkiew Ikony Matki Bożej Wszystkich Strapionych Radość i św. Mikołaja – prawosławna cerkiew przy ulicy Paul Morillot w Mentonie, wzniesiona w 1892. Należy do eparchii brytyjskiej i zachodnioeuropejskiej Rosyjskiego Kościoła Prawosławnego poza granicami Rosji. Historia W 1880 w Mentonie powstało Mentońskie Bractwo Dobroczynne, którego opiekunką była wielka księżna Anastazja Michajłowna Romanowa. Bractwo zajmowało się organizacją pomocy dla rosyjskich emigrantów przebywających we Francji i we Włoszech. Jego siedzibą był tzw. Dom Rosyjski (fr. Maison Russe) położony w dzielnicy Carnoles, część budynku służyła jako przytułek dla chorych narodowości rosyjskiej. W czerwcu 1892 przy Domu Rosyjskim zaczęła się budowa cerkwi, wznoszonej pod kierunkiem autora jej projektu, Hansa Gerda Terslinga. Budynek był gotowy w grudniu tego samego roku i został poświęcony przez ks. S. Liubimowa, pracującego w cerkwi w Nicei. W sporze pomiędzy zwolennikami apolityczności Cerkwi prawosławnej skupionymi wokół metropolity Eulogiusza (Gieorgijewskiego) a zwolennikami czynnego zaangażowania po stronie monarchistów parafia w Mentonie opowiedziała się za tym drugim stanowiskiem i przeszła po 1927 pod jurysdykcję Rosyjskiego Kościoła Prawosławnego poza granicami Rosji, w której pozostaje do dziś. W czasie II wojny światowej budynek cerkwi został uszkodzony, niezbędnych prac remontowych dokonano w 1958. Architektura Cerkiew naśladuje wygląd prawosławnych świątyń wznoszonych w Rosji w XVII i XVIII wieku. Jest jednonawowa, połączona z budynkiem Domu Rosyjskiego. Posiada 9 metrów wysokości, 12 długości i 7,5 szerokości. Wieńczy ją pojedyncza malowana na niebiesko cebulasta kopuła z prawosławnym krzyżem. We wnętrzu wyróżnia się ikonostas wykonany z marmuru, naśladujący styl staroruski. W pomieszczeniu ołtarzowym znajdują się wykonane w końcu XIX wieku ikony Chrystusa Zbawiciela oraz Matki Bożej wykonane przez artystów Akademii Sztuk Pięknych w Petersburgu. Przypisy Bibliografia C. Забелин, Как драгоценные шкатулки. Русские Церкви в Европе, Грани, 2002 Opis na oficjalnej stronie miasta. menton.fr. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-05-11)].
Pavillon Vendôme

The Pavillon Vendôme is a historic pavilion surrounded by a French formal garden located 32 rue Celony in Aix-en-Provence, France. History It was built by architect Pierre Pavillon (1612-1670) between 1665 and 1667. It was commissioned by for Louis, Duke of Vendôme (1612-1669) as a place where he could take his lover, Lucrèce de Forbin Solliès, also known as "la Belle du Canet". He died in the house on 6 August 1669. Later, it was owned by the painter Jean-Baptiste van Loo (1684-1745), who had a studio there. It was subsequently purchased by Barthélemy-Louis Reboul, Secretary of the Académie des Sciences, Agriculture, Arts et Belles Lettres d'Aix. After the French Revolution of 1789, it was purchased by Jean-Joseph-Pierre Guigou, who was Bishop of Angoulême, who turned it into a Catholic boarding school for girls. In 1906, it was purchased by Henri Dobler (1863-1941), a Swiss art collector, painter and poet. He donated it to the city of Aix-en-Provence after his death. It has served as a museum since then. It is home to temporary art exhibitions. Heritage significance The house has been listed as a Monument historique since 27 March 1914; the garden since 15 October 1953. References
Stade Pierre de Coubertin (Cannes)

Das Stade Pierre de Coubertin ist ein Fußballstadion in Cannes, Département Alpes-Maritimes im Südosten Frankreichs. Derzeit wird es zumeist für Fußballspiele verwendet und ist Heimstätte des AS Cannes. Es verfügt über ein Fassungsvermögen von 16.000 Zuschauern (aus Sicherheitsgründen auf ca. 10.000 Plätze begrenzt) und ist nach dem französischen Sportfunktionär Baron Pierre de Coubertin benannt. Ursprünglich als multifunktionaler Veranstaltungsort konzipiert, wurde das Stadion zunächst für Rugby und Leichtathletik genutzt. Ab Mitte der 1970er Jahre nutzten die Leichtathleten des Athlétic Club de Cannes und die Fußballer des AS Cannes das Stadion gemeinsam. Nachdem beide Vereine vermehrt Erfolge feierten und die Zusammenarbeit schwerer wurde, verließen die Leichtathleten 1986 das Stade Pierre de Coubertin und bezogen eine neue Heimstätte. Danach wurde das Stadion zu einem reinen Fußballstadion ohne Laufbahn für Leichtathleten umgebaut. Zum Spiel des heimischen AS Cannes gegen Olympique Marseille kamen am 31. Juli 1993 17.401 Zuschauer, was bis heute den Stadion- und auch Vereinsrekord darstellt. In den Jahren 2002 (Olympique Lyon gegen FC Lorient 5:1) und 2004 (Paris Saint-Germain gegen Olympique Lyon 6:7 im Elfmeterschießen) fand im Stade Pierre de Coubertin das Spiel um die Trophée des Champions, dem französischen Supercup zwischen Meister und Pokalsieger, statt. Weblinks ascannes.info: Stadion auf der Homepage des AS Cannes (französisch) euro.stades.ch: Ausführliche Bildergalerie (französisch) fussballtempel.net: Liste französischer Stadien
Stade Pierre de Coubertin (Cannes)

El Stade Pierre de Coubertin es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Cannes, departamento de los Alpes Marítimos, Francia. Fue inaugurado en 1990 y su capacidad es actualmente de 9.819 personas. Es el estadio del club AS Cannes de la Ligue 1. Lleva el nombre del oficial deportivo francés Baron Pierre de Coubertin.​ Historia Originalmente diseñado como un estadio de usos múltiples, se utilizó inicialmente para el rugby y el atletismo, a mediados de la década de 1970, el rugby abandonó definitivamente el estadio para dar paso a la Association Sportive de Cannes Football. Después de que ambos clubes celebraran un éxito creciente la convivencia se hizo más difícil, el Athlétic Club de Cannes abandonó el estadio en 1986 y se mudaron al nuevo estadio atlético Maurice-Chevalier. Después de eso, el Stade Pierre de Coubertin se convirtió en un estadio solamente para el fútbol, sin pista de atlética. El récord de asistencia al estadio son 17.401 espectadores, que acudieron al partido entre el AS Cannes y el Olympique de Marsella el 31 de julio de 1994. Hoy el estadio solo tiene sus dos gradas laterales. Por razones de seguridad y cumplimiento de normas, se destruyeron la popular grada norte y la grada sur, lo que redujo la capacidad oficial del estadio a 9.819 asientos. En 2002 y 2004 se celebró en el estadio el partido por el Trophée des Champions, actual Supercopa de Francia, entre el campeón de Liga y el vencedor de la Copa de Francia, en 2002, Olympique de Lyon venció a FC Lorient 5–1 y en 2004 el mismo Olympique de Lyon superó al Paris Saint-Germain 7:6 en definición a penales, tras igualar 1–1 en tiempo reglamentario. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Francia Referencias