NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Èze

Èze település Franciaországban, Alpes-Maritimes megyében. Lakosainak száma 2144 fő (2023. január 1.). Èze Cap-d’Ail, Nizza, La Trinité, La Turbie és Villefranche-sur-Mer községekkel határos. Népesség A település népességének változása: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (francia)
Èze

Èze (Occitaans: Esa; Italiaans (verouderd): Eza; Latijn: Isia) is een gemeente in het Franse departement Alpes-Maritimes (regio Provence-Alpes-Côte d'Azur). De gemeente telde 2.144 inwoners op 1 januari 2023. De plaats maakt deel uit van het arrondissement Nice. De gemeente bestaat uit twee delen, het hoger gelegen middeleeuws dorp Eze Village en, in de vallei bij de zee, Eze Bord-de-Mer. Tussen de beide is er nog een wijk op de bergflank met naburige gemeente Cap d'Ail, Saint-Laurent d'Eze genaamd. Eze Village is toeristisch en trekt jaarlijks miljoenen bezoekers. Het pittoreske uitzicht over de Franse Riviera, van Cap d'Ail tot Saint-Jean Cap Ferrat en zelfs tot Antibes, is terug te vinden op postkaarten en schilderijen. Eze Bord-de-Mer is residentieel, met enkel een paar restaurants, maar geen winkels of hoge appartementsgebouwen. Het is geliefd als zomerresidentie van expats en artiesten. Geografie De oppervlakte van Èze bedroeg op 1 januari 2023 9,47 vierkante kilometer; de bevolkingsdichtheid was toen 226,4 inwoners per km². De onderstaande kaart toont de ligging van Èze met de belangrijkste infrastructuur en aangrenzende gemeenten. Verkeer en vervoer In de gemeente ligt spoorwegstation Èze-sur-Mer. Demografie Onderstaande figuur toont het verloop van het inwonertal (bron: INSEE-tellingen). Afbeeldingen Externe links (fr) Statistische informatie op de website van het Franse bureau voor statistiek INSEE
Èze

Èze – miejscowość i gmina we Francji, w regionie Prowansja-Alpy-Lazurowe Wybrzeże, w departamencie Alpy Nadmorskie. Według danych na rok 1990 gminę zamieszkiwało 2446 osób, a gęstość zaludnienia wynosiła 259 osób/km² (wśród 963 gmin regionu Prowansja-Alpy-W. Lazurowe Eze plasuje się na 241. miejscu pod względem liczby ludności, natomiast pod względem powierzchni na miejscu 708.). Zabytki XVIII-wieczny kościół Matki Boskiej Wniebowziętej. Galeria Przypisy Bibliografia Francuski urząd statystyczny. (fr.). Eyewitness Travel: Provence & the Cote d'Azur. Londyn: Dorling Kindersley Limited, 2008. ISBN 978-0-75661-549-9.
Ез (Приморски Алпи)

Ез (фр. Èze) насеље је и општина у југоисточној Француској у региону Прованса-Алпи-Азурна обала, у департману Приморски Алпи која припада префектури Ница. По подацима из 2011. године у општини је живело 2550 становника, а густина насељености је износила 269,27 становника/km². Општина се простире на површини од 9,47 km². Налази се на средњој надморској висини од метара (максималној 700 m, а минималној 0 m). Демографија График промене броја становника у току последњих година Види још Списак општина у департману Приморски Алпи Референце Спољашње везе База података: Insee (језик: француски) Езе на страници Националног географског института Француске (језик: француски) Езе на страници организације INSEE (језик: француски) Најближа насеља (километража, правац и координате) (језик: француски) https://web.archive.org/web/20070312044754/http://www.dimension-internet.com/galerie_photos/eze/index.html
Èze

Èze (occitanska: Esa) är en kommun i departementet Alpes-Maritimes i södra Frankrike, på Franska rivieran öster om Nice (och väster om Monaco). Kommunens yta är 9,47 km² och invånarantalet år 2006 var 2932. Den pittoreska byn och turistorten Èze ligger drygt 400 meter över havet och är känd för sitt vackra läge. Vid kusten ligger samhället Èze-sur-Mer. Kommunens högsta punkt ligger cirka 700 meter över havet. Befolkningsutveckling Antalet invånare i kommunen Èze Se även Lista över kommuner i departementet Alpes-Maritimes Galleri Källor
Ез (Приморські Альпи)

Ез (фр. Èze) — муніципалітет у Франції, у регіоні Прованс — Альпи — Лазурний Берег, департамент Приморські Альпи. Населення — 2155 осіб (2022). Муніципалітет розміщений на відстані близько 690 км на південний схід від Парижа, 170 км на схід від Марселя, 9 км на схід від Ніцци. Економіка 2010 року серед 1730 осіб працездатного віку (15—64 років) 1246 були активними, 484 — неактивними (показник активності 72,0%, у 1999 році було 65,6%). З 1246 активних мешканців працювало 1157 осіб (607 чоловіків та 550 жінок), безробітними було 89 (40 чоловіків та 49 жінок). Серед 484 неактивних 171 особа була учнем чи студентом, 149 — пенсіонерами, 164 були неактивними з інших причин. У 2010 році в муніципалітеті числилось 1157 оподаткованих домогосподарств, у яких проживали 2729,0 особи, медіана доходів виносила 24 629 євро на одного особоспоживача Демографія Динаміка населення (INSEE ): Розподіл населення за віком та статтю (2006): Сусідні муніципалітети Галерея зображень Посилання Офіційний сайт Сайт мерії муніципалітету [Архівовано 23 серпня 2009 у Wayback Machine.] Сайт туристичного бюро муніципалітету Див. також Список муніципалітетів департаменту Приморські Альпи Примітки
Turm Brune

Der Turm Brune (französisch Tour brune) in Embrun, einer französischen Stadt im Département Hautes-Alpes in der Region Provence-Alpes-Côte d’Azur, ist ein Donjon aus dem 12. Jahrhundert. Das Bauwerk, das sich gegenüber der Kathedrale befindet, steht seit 1927 unter Denkmalschutz (Monument historique). Geschichte Der Turm ist ein ehemaliger Wohn- und Wehrturm der Erzbischöfe von Embrun. Er ist der einzige Zeuge der befestigten Anlage aus dem 12./13. Jahrhundert, die sich neben der Kathedrale von Embrun befand. Der rechteckige Turm schließt oben mit Pechnasen und Zinnen ab. Sein Name leitet sich von der alten Bezeichnung Tour d'Ambrune ab. Im Laufe seiner Geschichte diente er als Wohnturm, als Lager und als Gefängnis. Im 17. bzw. 18. Jahrhundert wurden Zwischenetagen eingebaut, um mehr Räume zu schaffen. Der Turm, der seit 1934 im Besitz der Stadt Embrun ist, hat eine Höhe von 27 Metern. Seine Mauern haben eine Stärke von 1,80 m. 1927 wurde sein Dach in Form einer Terrasse umgebaut. Weblinks Tour Brune Beschreibung als Monument historique in der Base Mérimée des französischen Kulturministeriums (französischer Text)
Villa Ephrussi de Rothschild

La Villa Ephrussi de Rothschild, anche chiamata villa Île-de-France, è una villa francese sul mare situata a Saint-Jean-Cap-Ferrat sulla Costa Azzurra. Storia La villa fu disegnata dall'architetto francese Aaron Messiah e costruita tra il 1905 ed il 1912 dalla baronessa Béatrice de Rothschild (1864–1934). Membro della famiglia di banchieri Rothschild e moglie del banchiere Maurice Ephrussi, Béatrice de Rothschild costruì la sua villa color rosa su un promontorio sull'istmo di Cap Ferrat con vista sul mar Mediterraneo. La baronessa riempì il palazzo con mobili antichi, dipinti di antichi maestri, sculture, oggetti d'arte, e riunì una vasta collezione di rare porcellane. I giardini sono classificati dal Ministero della Cultura francese come uno dei giardini notevoli di Francia. Alla sua morte nel 1934, la baronessa donò la proprietà e le sue collezioni alla divisione dell'Académie des beaux-arts dell'Institut de France ed ora è aperta al pubblico. Galleria di immagini Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Villa Ephrussi de Rothschild Collegamenti esterni Official website of Villa Ephrussi Archiviato il 23 luglio 2011 in Internet Archive. Photo collection of Villa Ephrussi Archiviato il 23 luglio 2011 in Internet Archive. Opéra Les Azuriales Festival website, su azuriales-opera.com (archiviato dall'url originale l'8 maggio 2006).
Villa Ephrussi de Rothschild

Villa Ephrussi de Rothschild – willa należąca do baronowej Béatrice Ephrussi de Rothschild, znajdująca się w miejscowości Saint-Jean-Cap-Ferrat na Lazurowym Wybrzeżu we Francji. Wzniesiona na półwyspie Cap Ferrat między zatoką Villefranche z jednej strony a zatoką Beaulieu z drugiej dla baronowej Béatrice Ephrussi de Rothschild. Baronowa po swojej śmierci w 1934 zapisała willę Francuskiej Akademii Sztuki. Willa otoczona jest ogrodami w stylu francuskim, hiszpańskim i japońskim. Willa oraz ogrody są dostępne dla zwiedzających. Linki zewnętrzne Villa & Gardens Ephrussi de Rothschild
Promenade de la Croisette

La Promenade de la Croisette o La Croisette és una important passeig de dos quilòmetres al llarg de la platja del Mediterrani de la ciutat de Canes, a França. El nom és degut a una petita creu que s'hi conserva; així, antigament se'n deia: «Chemin de la petite croix» (ita.: Crocetta), és a dir «Camí de la Creueta». La Croisette és un terreny guanyat al mar. Era un senzill un camí de sorra simple, escombrat per les ones i les tempestes, envaït per canyes i aiguamolls. Hi havia dunes, algunes de més de quinze metres d'altura. El 1853, el battlle, M. Barbe va demanar l'autorització d'urbanitzar la franja litoral, per tal de satisfer la clientela turistes rics. El 26 veïns es van oposar al projecte, fins que van acceptar que es creï un camí de cinc metres d'amplada. El 1861 es va decidir eixamplar-lo en utilitzar la runa de la construcció del ferrocarril de Toló a Niça i l'obra es va estrenar el 14 de març de 1863. Aviat s'hi van construir uns hotels i unes vil·les de luxe. Aleshores es deia «Avinguda de l'Emperadriu», nom que va canviar amb les vicissituds de la monarquia francesa. La Croisette és coneguda pel Palais des Festivals et des Congrès, construït a l'endret de l'antic Cercle Nautique. Hi té lloc el Festival Internacional de Cinema. Al passeig hi ha moltes botigues de luxe, restaurants i hotels com el Carlton, Majestic, JW Marriott Cannes, Chanel i Martinez. La majoria de les platges són privades i pertanyen als grans hotels que cobren uns 50 euros per entrada. El passeig de La Croisette està inclòs en l'inventari general dels patrimonis culturals de França. Vegeu també Lo Canet Referències
Promenade de la Croisette

The Promenade de la Croisette (French: [pʁɔm(ə)nad də la kʁwazɛt]), or Boulevard de la Croisette, is a prominent road in Cannes, France. It stretches along the shore of the Mediterranean Sea and is about 2 km long. The Croisette is known for the Palais des Festivals et des Congrès, where the Cannes Film Festival is held. Many expensive shops, upscale restaurants, and hotels (such as the Carlton, Majestic, JW Marriott Cannes, and Martinez) line the road. It goes completely along the coastline of Cannes. The Croisette is listed in the cultural heritage general inventory of France. References
Promenade de la Croisette

La Promenade de la Croisette è il viale che costeggia il litorale della città francese di Cannes. Era l'antica strada principale che costeggiava il mare, chiamata, all'epoca, Chemin de la petite croix ("Cammino della Crocetta"). Si tratta di un tratto di passeggiata marittima (2 km), costeggiata da una spiaggia sabbiosa da un lato e hotel di lusso e negozi dall'altro. A maggio di ogni anno, al Palais des Festivals et des Congrès, ubicato sulla Croisette, si svolge il Festival cinematografico di Cannes. Galleria d'immagini Voci correlate Cannes Festival cinematografico di Cannes Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Promenade de la Croisette Collegamenti esterni Sito web dedicato, su cannes-destination.com. URL consultato il 29 settembre 2014 (archiviato dall'url originale il 21 settembre 2014).
La Croisette (straat)

La Croisette (voluit de Promenade de la Croisette) is een van palmen voorziene strandboulevard met promenade in de Franse stad Cannes, langs de Golfe de la Napoule aan de Côte d'Azur. Zij loopt van het Pointe de la Croisette in het oosten tot het Place du Général de Gaulle in het westen, nabij het Palais des Festivals et des Congrès. Dit is de plek waar het jaarlijkse filmfestival plaatsvindt. Langs de Croisette bevinden zich beroemde luxehotels zoals het Carlton Hotel of het art-deco-Hôtel Martínez, waar tijdens het filmfestival veel bekende namen uit de filmwereld verblijven. De Croisette loopt parallel aan de daarachter gelegen beroemde luxe winkelstraat Rue d'Antibes. Trivia De videoclip van de single I'm Still Standing (1983) van Elton John is voor het Carlton Hotel gefilmd, op de Croisette.
Promenade de la Croisette

A Promenade de la Croisette é uma famosa avenida localizada em Cannes, França. Etimologia O nome provém de uma pequena cruz que se encontra no local; em tempos passados chamava-se "Chemin de la petite croix", literalmente "Caminho da Pequena Cruz". Geografia A avenida estende-se em paralelo à costa do mar Mediterrâneo ao longo de 2 kilômetros. La Croisette é conhecida sobretudo pelo Palais des Festivals et des Congrès, onde ocorre o Festival de Cannes. La Croisette está incluida no inventário geral dos patrimônios culturais da França. Referências
Promenade de la Croisette

Promenade de la Croisette (sau Boulevard de la Croisette sau simplu La Croisette) este un bulevard important din Cannes (Franța). El se întinde de-a lungul țărmului Mării Mediterane și are o lungime de aproximativ 2 km. La Croisette este cunoscută pentru Palais des Festivals et des Congrès, unde are loc Festivalul de Film de la Cannes. De-a lungul bulevardului se află multe magazine scumpe, restaurante și hoteluri (cum ar fi Carlton, Majestic, JW Marriott Cannes, Chanel și Martinez). El urmează linia coastei orașului Cannes. La Croisette se află pe lista patrimoniului cultural general al Franței . Referințe
Набережная Круазет

На́бережная Круазе́т (Променад дё ля Круазет, Бульвар дё ля Круазет, фр. Promenade de la Croisette) — известный бульвар вдоль побережья Канн (Франция), разбитый на месте древней дороги под названием Путь малого креста. Внесена во Всеобщий список культурного наследия Франции 9 февраля 2001 года. Расположение Находится в центре города, соединяет старый порт и Дворец фестивалей с мысом Пальм-Бич (старое название — мыс Креста). Имеет протяженность около 2,8 км. Благодаря своему выгодному расположению стала местом дорогой застройки: здесь расположились престижные отели («Карлтон», «Мартинес», «Мажестик»), магазины всемирно известных марок. С набережной открывается вид на Леринские острова, на которых расположен один из самых древних монастырей Галлии: Леринское аббатство. История В 1853 году мэр города ходатайствовал о выделении прибрежной полосы Канн под сооружение променада для прогулок. После того, как в 1856 году 26 землевладельцев согласились с предложенным проектом, муниципальный совет в 1859 году одобрил его. В 1860—1863 годах произведено обустройство новой улицы с проезжей частью. С 22 сентября 1866 года улица называлась бульваром Императрицы. После Второй мировой войны большинство крупных зданий на набережной были перестроены. Вместо построенного в 1864 году навигационного кружка в 1949 году был возведен первый Дворец фестивалей и конгрессов. В искусстве Пьеса «Набережная Круазет» драматурга Зиновия Сагалова. Примечания
Набережна Круазет

Набережна Круазет (фр. Promenade de la Croisette) — відомий бульвар уздовж узбережжя Канн (Франція), розбитий на місці стародавньої дороги під назвою Шлях малого хреста. Внесена до загального реєстру культурної спадщини Франції. Розташування Пролягає через центр міста, з'єднує старий порт і Палац фестивалів з мисом Пальм-Біч (стара назва — мис Хреста). Має протяжність близько 2,8 км. Завдяки своєму вигідному розташуванню стала місцем дорогої забудови: тут розташувалися престижні готелі (Карлтон, Мартінез, Мажестік), магазини всесвітньо відомих марок. З набережної відкривається вид на Леринські острови, на яких розташований один з найдавніших монастирів Галлії: Леринське абатство. Історія Це місце до 1860 року було сільською дорогою,відразу перетворившись на одну з найвідоміших набережних у світі. Саме тут в XIX столітті місцеві і приїжджі багатії стали будувати свої вілли, зводити готелі для туристів. Сюди почали приїздити зірки і легендарні особистості. Це одне з найпрестижніших і найдорожчих місць у світі, де кожен квадратний метр коштує величезні гроші. На туристів тут чекають незабутні враження від надзвичайної розкоші і витонченості готелів, магазинів та бутиків. Круазетт пролягає вздовж Канської бухти, від Палацу фестивалів до престижного казино Палм Біч. Примітки
Russian Orthodox Cemetery, Nice

The Russian Orthodox Cemetery, Nice (French: Cimetière orthodoxe de Caucade) also known as the Orthodox cemetery in Caucade, is a cemetery located southwest of Nice, France. History and description The cemetery was established on a plot bought by Russia in 1867 on the hill of Caucade, at a time when the Russian colony had an important role in the French Riviera. 3,000 Russians, including the descendants of Russian immigrants and refugees after the October Revolution and the members of Royal families, are buried at the cemetery. This includes Galitzine, Naryshkin, Obolensky, Volkonsky, Tsereteli and Gagarin families. The cemetery chapel is dedicated to Saint Nicholas, in honor of the patron Nicholas Alexandrovich, Tsesarevich of Russia who died of tuberculosis in Nice. The cemetery is open on Thursday and Saturday from 9:00 to 12:00 and on Friday and Sunday from 14:00 to 17:00. Liturgy on Saturday at 9:30. (Bus line 8 - station Caucade). Notables buried Georgy Adamovich (1892–1972), Russian poet, and a literary critic, translator and memoirist Paul Alexandrovich Demidov (1869–1935), art collector, one of the founders of the Academy of Arts in Nice in 1921, and in the Society of Friends of the Russian Museum in 1929, fellow chairman of the Russian Historical and Genealogical Society in France. Princess Catherine Dolgorukaya-Yurievskaya (1847–1922), Emperor Alexander II's morganatic wife Vladimir Golenishchev (1856–1947), Russian Egyptologist Princess Helen of Serbia (1884–1962) Magnus Hirschfeld (1868–1935), German physician, sexologist and LGBT rights activist Filipp Malyavin (1869–1940), Russian painter Prince Rostislav Alexandrovich Romanov (1902–1978) Princess Marina Petrovna Romanova (1892–1981) A.K.Rudanovsky (1873-1933), art collector, patron General Dmitry Shcherbachev (1857–1932) Serge Voronoff (1866–1951), French surgeon General Nikolai Yudenich (1862–1933) Gallery External links and references History Nice (06) : cimetière de Caucade – Cimetières de France et d'ailleurs Russian Orthodox Cemetery, Nice at Find a Grave
Cmentarz prawosławny w Nicei

Cmentarz prawosławny w Nicei został założony w 1867 po powstaniu w mieście parafii prawosławnej i cerkwi św. Mikołaja i św. Aleksandry. Teren na wzgórzu Caucade zakupiło państwo rosyjskie z przeznaczeniem na cele wojskowe. Na prośbę społeczności wyznania prawosławnego, złożonej z Rosjan, został jednak sprzedany prywatnemu stowarzyszeniu w celu budowy kaplicy grzebalnej i organizacji cmentarza prawosławnego. Kaplicę ufundowała jeszcze w XIX wieku hrabina Tołstoj, obiektowi nadano wezwanie św. Mikołaja. Na cmentarzu pochowanych zostało ponad 3 tys. emigrantów rosyjskich, przede wszystkim przedstawicieli rodzin szlacheckich. W 1933 na cmentarzu odbył się pogrzeb białego generała Nikołaja Judenicza. W tym samym roku na cmentarzu został pochowany były oberprokurator Świątobliwego Synodu Rządzącego Aleksandr Wołżyn. Najstarszy nagrobek, w którym pochowany został pułkownik Aleksandr Rajewski, pochodzi z 1868. Obecnie cmentarz należy do parafii św. Mikołaja i św. Aleksandry. Zobacz też sobór św. Mikołaja w Nicei Przypisy Bibliografia E. Berny, Du boulevard Tsarévitch au cimetière de Caucade. regard-est.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2006-11-25)].
Російський цвинтар Кокад

Російський цвинтар Кока́д (фр. Cimetière russe de Caucade) — російський православний некрополь на західній околиці Ніцци. Є другим за розмірами російським цвинтарем у Франції після паризького Сен-Женев'єв-де-Буа. На ньому поховано більш як три тисячі росіян. Історія Цвинтар Кокад відкритий у 1867 році, спочатку мав назву Миколаївський. Землі для церкви та цвинтаря Кокад на вулиці Лоншан, російська влада купили у 1867 році задля облаштування артилерійської батареї, але згодом передана для облаштування цвинтаря. Після революції церква та цвинтар перейшли під контроль місцевої російської громади, яка належить до екзархату православних російських церков у Західній Європі (Константинопольський патріархат). Ця громада майже 90 років керувала Свято-Миколаївським собором у Ніцці — найбільшим православним храмом в Західній Європі. Але у 2013 році, після довгих судових суперечок, собор остаточно перейшов під управління РПЦ. 5 лютого 2016 року місцева влада видала мандат на управління цвинтарем Корсунській єпархії Московського патріархату. З чим незгодна місцева російська громада, тривають суди. Видатні особистості, що поховані на цвинтарі Бобринський Олексій Олександрович — російський археолог, політичний і державний діяч, праправнук імператриці Катерини II і її фаворита Г. Г. Орлова. Голенищев Володимир Семенович — російський єгиптолог Володимир Жемчужников — один з творців Козьми Пруткова Філіп Малявін — російський художник Сабанєєв Леонід Леонідович — російський композитор Щербачов Дмитро Григорович — російський генерал білого руху Юденич Микола Миколайович — російський генерал білого руху Трепов Федір Федорович (молодший) — російський генерал-губернатор Олександр Раєвський — учасник Вітчизняної війни 1812 року і закордонних походів, полковник. Див. також Поховані на Російському цвинтарі Кокад Сен-Женев'єв-де-Буа Примітки Посилання Сайт про цвинтар [Архівовано 9 березня 2013 у Wayback Machine.] Повний опис всіх могил цвинтаря Перелік поховань 2001—2012 років
Briançon station

Briançon station (French: Gare de Briançon) is a French railway station serving the town Briançon, Hautes-Alpes department, southeastern France. It is the eastern terminus of the Veynes–Briançon railway. Train services The following services call at Briançon: night services (Intercités de nuit) Paris - Gap - Briançon regional services (TER Auvergne-Rhône-Alpes) Valence - Gap - Briançon regional services (TER Provence-Alpes-Côte d'Azur) Marseille - Aix-en-Provence - Gap - Briançon References
Gare de Briançon

Gare de Briançon vasútállomás Franciaországban, Briançon településen. Vasútvonalak Az állomást az alábbi vasútvonalak érintik: Veynes–Briançon-vasútvonal Kapcsolódó állomások A vasútállomáshoz az alábbi állomások vannak a legközelebb: Gare de Prelles (Gare de Veynes-Dévoluy, Veynes–Briançon-vasútvonal) Gare de L’Argentière-les Écrins Kapcsolódó szócikkek Franciaország vasútállomásainak listája Jegyzetek További információk Gare de Briançon az SNCF hivatalos "Gares & Connexions" weboldalán (franciául)