NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Vitória SC

Vitória Sport Clube, i Portugal känt som Vitória de Guimarães, är en portugisisk sportklubb från staden Guimarães (cirka 40 km nordöst om Porto), mest känd för sitt fotbollslag. Klubben startades år 1922. Meriter Portugisiska cupen - 1 gång, 2012-13 Portugisiska supercupen - 1 gång, 1987-88 Placering tidigare säsonger Spelare Nuvarande trupp Svenska spelare Marco Ciardi Fredrik Söderström Alexander Östlund Övriga sektioner Förutom fotboll har klubben även aktivitet i femton andra sporter. Graden av framgång varierar från spel i regionala ligor till vinster i portugisiska cupen och individuella segrar på internationell nivå. Volleyboll Herrlaget har funnits kontinuerligt sedan 1998. Efter att sektionen återskapades gick den snabbt genom seriesystemet upp till Primeira Divisão. Klubben blev mästare 2007/2008 och vann cupen 2008/2009. Klubben spelar (2022) fortfarande i högsta serien och deltar ibland i tävlingar på Europanivå. På damsidan bildades volleybollsektionen första gången 1976. Den var då relativt framgångsrik, med spel även på europeisk nivå, fram till 1987. Därefter dröjde det till 1998 innan sektionen återskapades, då på ungdomsnivå. Sedan 2020/2021 spelar seniorlaget i Primeira Divisão. Referenser Externa länkar Officiell webbplats Detailed up-to-date Vitoria Guimaraes news (engelska)
Віторія (футбольний клуб, Гімарайнш)

Спорти́вний клуб «Віто́рія» (порт. Vitória Sport Clube) — професіональний португальський футбольний клуб з міста Гімарайнша, яке розташоване за 40 км на північний схід від Порту. Клуб має футбольну, баскетбольну та волейбольну секції. Клуб засновано у 1922 році. Футбольний клуб часто називають «Віторія Гімарайнш» (порт. Vitória de Guimarães), щоб не плутати з іншим клубом «Віторія» із Сетубала. Історія Команда жодного разу не вигравала Кубок або чемпіонат Португалії. Проте, клуб є одним з найшанованіших у Португалії. Команда грає у вищому дивізіоні чемпіонату Португалії з 1941 року, і лише одного разу вибувала до нижчої ліги (2005—2006). Команда часто грає у Кубку УЄФА. У сезоні 2006—2007 команда мала величезні проблеми, і займала 10 місце у Другому дивізіоні. Проте, у міжсезонні відбулися зміни у керівництві та тренерському складі (головним тренером став Мануел Кажуда). Це дозволило команді зайняти друге місце і повернутися до Прімейри. У сезоні 2007—2008 команда посіла 3-є місце, що дало їй змогу вийти до третього кваліфікаційного раунду Ліги чемпіонів 2008—2009. Команда програла швейцарському «Базелю» за сумою двох матчів, і продовжила виступи у першому раунді Кубка УЄФА, потрапивши на англійський «Портсмут». Віторія програла англійцям 4:2 у додатковому часі. Досягнення Чемпіонат Португалії: Найкраще досягнення (4): 3-тє місце - 1969, 1987, 1998, 2008 Кубок Португалії: Володар (1): 2013 Фіналіст (6): 1942, 1963, 1976, 1988, 2011, 2017 Суперкубок Португалії: Володар (1): 1988 Фіналіст (3): 2011, 2013, 2017 Кубок португальської ліги: Володар (1): 2026 Кубок УЄФА: Чвертьфіналіст (1): 1986/87 Склад команди Станом на 29 квітня 2025 Примітки Посилання Офіційний сайт клубу [Архівовано 17 квітня 2010 у Wayback Machine.] (порт.)
Terrugem (Elvas)

Terrugem ist ein Ort und eine ehemalige Gemeinde (Freguesia) im portugiesischen Kreis Elvas. Die Gemeinde hatte 1257 Einwohner (Stand 30. Juni 2011). Am 29. September 2013 wurden die Gemeinden Terrugem und Vila Boim zur neuen Gemeinde União das Freguesias de Terrugem e Vila Boim zusammengeschlossen. Terrugem ist Sitz dieser neu gebildeten Gemeinde. Einzelnachweise
Terrugem (Elvas)

Terrugem es una freguesia portuguesa del municipio de Elvas, distrito de Portalegre. Historia Fue suprimida el 28 de enero de 2013, en aplicación de una resolución de la Asamblea de la República portuguesa promulgada el 16 de enero de 2013 al unirse con la freguesia de Vila Boim, formando la nueva freguesia de Terrugem e Vila Boim.​ Fue restaurada el 14 de marzo de 2025 en aplicación de la ley n.º 25-A/2025 de 13 de marzo de 2025.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Terrugem.
Терружен (Элваш)

Терружен (порт. Terrugem) — район (фрегезия) в Португалии, входит в округ Порталегре. Является составной частью муниципалитета Элваш. По старому административному делению входил в провинцию Алту-Алентежу. Входит в экономико-статистический субрегион Алту-Алентежу, который входит в Алентежу. Население составляет 1264 человека на 2007 год. Занимает площадь 72,71 км². Покровителем района считается Антоний Падуанский (порт. Santo António). Ссылки Официальная страница (недоступная ссылка — история).
Vila Boim

Vila Boim ist ein Ort und eine ehemalige Gemeinde (Freguesia) im portugiesischen Kreis Elvas. Die Gemeinde hatte 1229 Einwohner (Stand 30. Juni 2011). Am 29. September 2013 wurden die Gemeinden Vila Boim und Terrugem zur neuen Gemeinde União das Freguesias de Terrugem e Vila Boim zusammengeschlossen. Einzelnachweise
Vila Boim

Vila Boim es una freguesia portuguesa del municipio de Elvas, distrito de Portalegre. Historia Fue suprimida el 28 de enero de 2013, en aplicación de una resolución de la Asamblea de la República portuguesa promulgada el 16 de enero de 2013 al unirse con la freguesia de Terrugem, formando la nueva freguesia de Terrugem e Vila Boim.​ Fue restaurada el 14 de marzo de 2025 en aplicación de la ley n.º 25-A/2025 de 13 de marzo de 2025.​ Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Vila Boim.
Вила-Бойн

Вила-Бойн (порт. Vila Boim) — населённый пункт и район в Португалии, входит в округ Порталегре. Является составной частью муниципалитета Элваш. По старому административному делению входил в провинцию Алту-Алентежу. Входит в экономико-статистический субрегион Алту-Алентежу, который входит в Алентежу. Население составляет 1205 человек на 2007 год. Занимает площадь 25,54 км². Покровителем района считается Иоанн Креститель (порт. São João Baptista).
Clube de Golf Santo da Serra

O Clube de Golf Santo da Serra é um clube de golfe português de 27 buracos, situado em Santo António da Serra, no município de Machico, Madeira. Foi inaugurado em 1937 e redesenhado em 1991 pelo arquiteto de golfe inglês Robert Trent Jones. O novo campo de golfe foi aberto em 30 de setembro de 1991 e conta com três campos de 9 buracos chamados Machico, Desertas e Campo Serras. O clube hospedou o Open da Madeira, integrado no Tour Europeu PGA, de 1993 a 2008. Atualmente essa competição realiza-se no campo de golfe do Porto Santo. Galeria Referências Ligações externas «Site oficial» (em português e inglês)
Jardin botanique de Coimbra

Le jardin botanique de Coimbra est un jardin botanique portugais, créé en 1772, qui dépend de l'université de Coimbra. Ce jardin est un Immeuble d'intérêt public (1996). Historique En 1731, Jacob de Castro Sarmento (pt) fait une première tentative pour créer un jardin botanique à Coimbra, en prenant pour référence le Chelsea Physic Garden de Londres. Mais ce n'est qu'en 1772, que le jardin botanique voit finalement le jour, en tant que « Jardin botanique de l'université de Coimbra. » Il est partie intégrante du « Musée d'histoire naturelle » créé par le marquis de Pombal dans le cadre de la réforme des études universitaires que celui-ci met en œuvre. Il est amélioré par Felix de Avelar Brotero (1744-1828). Voir aussi Liens externes (pt) Site officiel du jardin botanique de Coimbra Notes et références Portail de la botanique Portail du jardinage et de l’horticulture Portail des monuments nationaux du Portugal
Orto botanico di Coimbra

L’Orto Botanico di Coimbra è un giardino situato nella città portoghese di Coimbra, fondato nel 1772 da Domenico Agostino Vandelli, su incarico del Marchese di Pombal, che ne dispose l'ubicazione sui preesistenti giardini del Monaci Benedettini. L’orto botanico di Coimbra è percorso da numerosi viali che permettono di ammirare le numerosissime piante provenienti da tutto il mondo, ed attualmente occupa un'area di 13,5 ettari. L’Orto Botanico di Coimbra è diviso in varie aree: Alameda Tílias: che raccoglie le specie trapiantate nei primi anni della fondazione. Quest'area ospita piante tropicali e subtropicali tra cui spiccano le bellissime orchidee e le suggestive piante carnivore. L’angolo tropicale: che raccoglie le piante provenienti da tutte le parti del mondo. In questa parte del giardino dominano le magnolie e le azalee. La serra fredda: che raccoglie le specie floreali d'ambiente umido e più oscuri. Nel 1820, l'Orto Botanico fu rinnovato ed ampliato sotto la direzione di Félix de Avelar Brotero. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Orto botanico di Coimbra Collegamenti esterni (PT) Sito dell'orto botanico, su uc.pt. URL consultato il 30 ottobre 2007 (archiviato dall'url originale il 28 ottobre 2005).
Ботанічний сад Коїмбрського університету

Ботанічний сад Коїмбрського університету (порт. Jardim Botânico da Universidade de Coimbra) — ботанічний сад у місті Коїмбра (Португалія). Член BGCI і Іберо-Макаронезийскої асоціації ботанічних садів. Міжнародний ідентифікаційний код COI. Сад підпорядкований кафедрі ботаніки факультету науки і технології Коїмбрського університету. Історія Перша спроба створити ботанічний сад в Коїмбрі була у 1731 році — Якоб де Кастро Сарменто підготував проект ботанічного саду, взявши за зразок сад Челсі в Лондоні. Але тільки у 1772 році в результаті реформ в університеті, які проводив маркіз Помбал, ботанічний сад був заснований в рамках «Музею природної історії». Проект Сарменто був доповнений і у 1774 почалися роботи у саду. Першим керівником ботанічного саду був Домінгос ВанДеллен, у 1791 році його змінив Авелар Бротеро, професор ботаніки та сільського господарства. У 1809 році ботанічний сад був збільшений. У 1873 році керівником був призначений менеджер Жуліо Енрікес. Він підсилює обмін рослинами з садами Португалії, Азорських островів, Європи та садами в інших частинах світу, особливо в Австралії. Жуліо Енрікесу вдалося отримати насіння хінного дерева від ботанічного саду Бюйтензорг на острові Ява, що мало велике значення у той час, коли малярія нищила населення в Португалії та в її заморських територіях. Енрікес був першим, хто заговорив в Португалії про роботи Чарльза Дарвіна. Ботанік Луїс Каріссо, якій з 1918 по 1937 рік керував ботанічним садом, збагатив його африканськими екзотичними рослинами, більшість яких з Анголи. Колекція Ботанічний сад, якій вважається одним з найчарівніших у Європі, займає 13,5 гектарів. Сад має дві частини: перша частина, розташована у верхній частині долини, є, власне, ботанічним садом і розділена на тераси. Нижня тераса, відома як Центральна площа, оформлена у стилі європейських садів 18 століття. Тут можна побачити деякі дерева, посаджені ще у часи Бротеро, у тому числі криптомерію японську, Cunninghamia sinensis, Erythrina crista-galli; друга частина саду — це дендропарк площею 9 га, який включає колекцію однодольних, чудовий бамбуковий ліс, колекцію евкаліптів (51 вид), екзотичні дерева, у тому числі Ficus macrophylla. Найбільші колекції ботанічного саду: тропічні рослини, нарциси, рястка, сукуленти, хвойні, систематична колекція, декоративні рослини, миртові, бобові, сапіндові, розоцвіті. Крім ботанічного саду кафедра ботаніки університету включає в себе бібліотеку на 125 тисяч томів, гербарій, музей та лабораторії. Галерея Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Ботанічний сад Коїмбрського університету Офіційний сайт ботанічного саду [Архівовано 4 квітня 2021 у Wayback Machine.] BGCI — Jardim Botânico da Universidade de Coimbra [Архівовано 5 березня 2016 у Wayback Machine.]
British Cemetery of Funchal

The British Cemetery of Funchal is on the Portuguese island of Madeira. History The British Cemetery dates its origin from 1770. Prior to this date, Madeiran law dictated that the mortal remains of those deceased who were not Roman Catholic by faith were to be buried at sea, thrown from the cliffs at Garajau; later, a statue of Christ, called Cristo Rei, was erected in remembrance of this. However, from 1772 onward, British interests in Madeira secured a burial ground, called the Nation´s Burial Ground, close to the original city walls of Funchal. The site of this earlier cemetery is taken up by a small public square and car showrooms today. All remains and headstones etc were moved in 1890 to an extensive adjoining plot, which incorporates a British military cemetery (dating from 1808) and chapel (1865 onwards). Although named the British Cemetery and administered by the Anglican church of the Holy Trinity (an example of early 19th-century Neo-Classical architecture) nearby, the cemetery holds graves of many nationalities, including a large number of German Protestants. The cemetery contains three British Commonwealth war grave burials of the First World War and three from the Second World War, all seamen of the Royal or Merchant navies. There is free public access to the cemetery and limited public access to its archives. Notable interments Paul Langerhans, discovered the Islets of Langerhans in the pancreas Captain Cecil Buckley, the first to be gazetted with the Victoria Cross, in 1875 George Oruigbiji Pepple, ruled the Kingdom of Bonny, now part of Nigeria William Reid, founder of the Reid's Palace Hotel in Funchal Sarah Forbes Bonetta, Nigerian princess and god-daughter of Queen Victoria Evelyn Everett-Green (1856–1932), British romantic novelist References
Cemitério Britânico da Madeira

O Cemitério Britânico da Madeira, também conhecido por Cemitério Inglês, é o cemitério da comunidade inglesa radicada na ilha da Madeira, em funcionamento desde 2 de setembro de 1777. Sepultados notáveis Paul Langerhans, descobridor Capitão Cecil Buckley George Oruigbiji Pepple William Reid, fundador do Reid's Palace Hotel Sara Forbes Bonetta Referências
Baixa-Chiado Station

Baixa-Chiado is an interchange station where the Blue and Green Lines of the Lisbon Metro connect, being located under Rua Ivens between Baixa and Chiado, hence its name. History The station opened on April 25, 1998 with service on the Green Line; the Blue Line platforms opened on August 8, 1998. It was designed by the Pritzker architect Álvaro Siza Vieira. Connections Urban buses and Interurban buses Carris 28E Martim Moniz ⇄ Campo de Ourique (Prazeres) 202 Cais do Sodré ⇄ Bairro Padre Cruz (morning service) 711 Terreiro do Paço ⇄ Alto da Damaia 736 Cais do Sodré ⇄ Odivelas (Bairro Dr. Lima Pimentel) 758 Cais do Sodré ⇄ Portas de Benfica See also List of Lisbon metro stations References External links Media related to Baixa-Chiado (Lisbon Metro) at Wikimedia Commons
Baixa-Chiado (Metro de Lisboa)

Baixa-Chiado es una estación doble del Metro de Lisboa, donde se conectan dos líneas: la Línea Azul y la Línea Verde. Se sitúa en el municipio de Lisboa, entre las estaciones de Rossio y Cais do Sodré de la Línea Verde. Además, es la estación terminal de la Línea Azul. Aunque los andenes de embarque de las dos líneas se localizan lado a lado, se inauguraron en fechas diferentes; el de la Línea Verde el 25 de abril de 1998 y el de la Línea Azul el 8 de agosto de 1998.​ Esta estación se localiza en la colina do Chiado, bajo la Rua Ivens, entre el Largo da Academia Nacional das Belas Artes y la Rua Garrett.​ Posibilita el acceso a la Baixa Pombalina y al Chiado, y es una de las más concurridas de la red. El proyecto arquitectónico es de la autoría del arquitecto Álvaro Siza Vieira y las intervenciones plásticas del pintor Ângelo de Sousa.​ Debido a su localización a uno 45 metros bajo la superficie, la estación de Baixa-Chiado es la más profunda de toda la red del Metro de Lisboa.​ Accesos Baixa-Chiado cuenta con dos accesos: en la Rua da Vitória, en el barrio Baixa Pombalina; en el Largo do Chiado, en el barrio Chiado. Referencias Enlaces externos Página de la estación de Baixa-Chiado en la web del Metro de Lisboa Página sobre el arte de la estación de Baixa-Chiado en la web del Metro de Lisboa Mapa del entorno de la estación de Baixa-Chiado
Baixa-Chiado (métro de Lisbonne)

Baixa-Chiado est une station du métro de Lisbonne sur la ligne verte et la ligne bleue. La station a été conçue par l'architecte primé Alvaro Siza Vieira. Elle a été inaugurée en 1998. Voir aussi Baixa pombalina Chiado (Lisbonne) Liens externes Ressource relative à l'architecture : Structurae Portail du métro Portail de Lisbonne
Baixa-Chiado metróállomás

A Baixa-Chiado metróállomás a lisszaboni metró kék és zöld metróvonalán, a Baixa és Chiado negyedek között. Története Az állomás 1998. április 25-én nyílt meg, amikor elindult a forgalom a zöld vonalon; a kék metróvonal peronjai 1998. augusztus 8-án nyíltak meg. 2011. szeptember 9-én az állomás neve a Portugal Telecom (napjainkban Altice Portugal) vállalattal kötött megállapodás értelmében hivatalosan Baixa-Chiado PT Blue Station lett. Az egyezményt 2015-ben megszüntették és az állomás visszakapta eredeti nevét. Bár már 1998-ban építettek lifteket a peronok és az aluljárószint közé, az aluljáró és a felszín közé nem építettek liftet, így az állomás nem tudta kiszolgálni a kerekesszékkel utazókat. Technikai nehézségek és a költségek csökkentése érdekében a lisszaboni önkormányzat egy 29 541 euróba kerülő lépcsőlift megépítése mellett döntött, amely végül 2015 szeptemberében állt üzembe. Jellemzői Az állomás körülbelül 45 méter mélyen helyezkedik el a Rua Ivens alatt, ezzel a legmélyebb állomás a lisszaboni metró hálózatában. Innen elérhető a Baixa és a Chiado negyedek, a Santa Justa felvonó, a Convento do Carmo, a Teatro da Trinidade, a Teatro Nacional de São Carlos és a Teatro São Luiz. Az állomás építészei terveit Álvaro Siza Vieira Pritzker-díjas építész, míg a dekorációt Ângelo de Sousa festőművész készítette. A legújabb lisszaboni metróállomásokhoz hasonlóan ez az állomás is ki tudja szolgálni a mozgássérült utasokat; több lift és mozgólépcső könnyíti meg az aluljáró és a peronok megközelítését. Jegyzetek További információk Lisszabon metróállomásai Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az Estação Baixa-Chiado című portugál Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Baixa-Chiado

Baixa-Chiado è una stazione delle linee Blu e Verde della metropolitana di Lisbona. Storia La stazione, una delle più trafficate dell'intera rete, è stata capolinea della linea blu fino all'estensione verso Santa Apolónia nel 2007. Galleria d'immagini Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Baixa-Chiado Collegamenti esterni Baixa-Chiado, su archINFORM. (EN) Baixa-Chiado, su Structurae.
Baixa/Chiado (metrostation)

Baixa/Chiado is een metrostation aan zowel de Blauwe lijn als aan de Groene lijn van de Metro van Lissabon. Het is een van de belangrijke overstapstations van de Metro van Lissabon. Tot december 2007 was dit station het eindpunt van de Blauwe lijn; nu is dat Santa Apolónia. Het station aan de Groene lijn is geopend op 25 april 1998, het deel aan de blauwe lijn werd geopend op 8 augustus 1998. Het is gelegen aan de kruising van de Largo do Chiado en de Rua do Crucifixo. Externe link Overzicht van de omgeving van het metrostation Baixa/Chiado
Baixa-Chiado

Baixa-Chiado – stacja węzłowa metra w Lizbonie, na linii Azul i Verde. Składa się z dwóch stacji, położonych na dwóch liniach znajdujących się obok siebie, otwartych w różnych terminach. Linia Verde została otwarta 25 kwietnia 1998 roku i Linia Azul w dniu 8 sierpnia 1998. 9 września 2011 roku oficjalnie zmieniono nazwę stacji na Baixa-Chiado PT Blue Station, na podstawie podpisanej umowy sponsorskiej z Portugal Telecom. Umowa została cofnięta w 2015 roku. Stacja znajduje się na wzgórzu Chiado, pod Rua Ivens, pomiędzy Largo da Academia Nacional das Belas Artes i Rua Garrett. Znajduje się około 45 metrów pod powierzchnią i jest najgłębiej położoną w całej sieci metra. Zapewnia dostęp do Baixa, Chiado, Elevador de Santa Justa, Klasztoru Karmelitów, Teatro da Trindade, Teatro Nacional de São Carlos i Teatro São Luiz. Projekt architektoniczny stacji wykonał architekt Álvaro Siza Vieira i malarz Ângelo de Sousa. Obecnie trwają prace w celu wyposażenia stacji w windy i schody ruchome, który dostosują stację do pełnej obsługi osób niepełnosprawnych. Wyjścia Stacja posiada dwa wyjścia: jedno na Rua da Vitória jedno na Largo do Chiado Przypisy Linki zewnętrzne Strona stacji Mapa da zona envolvente à estação Baixa-Chiado. metrolisboa.pt. [zarchiwizowane z tego adresu (2016-03-03)].
Estação Baixa-Chiado

Baixa-Chiado é uma estação dupla do Metropolitano de Lisboa, onde se interligam as linhas Azul e Verde. Situa-se no concelho de Lisboa, em Portugal, entre as estações Restauradores e Terreiro do Paço, na Linha Azul, e Rossio e Cais do Sodré, na Linha Verde. O tempo máximo de circulação pedonal entre as duas estações é dado pela empresa como 1 minuto e 9 segundos. Embora as plataformas das duas linhas se localizem lado a lado, foram inauguradas em datas diferentes, com as plataformas da Linha Verde a iniciarem a sua operação a 18 de abril de 1998 e as da Linha Azul a 8 de agosto de 1998. Descrição Esta estação está localizada a cerca de 45 m de profundidade, na colina do Chiado sob a Rua Ivens, entre o Largo da Academia Nacional das Belas Artes e a Rua Garrett. É a estação mais profunda de toda a rede do Metropolitano de Lisboa. Permite o acesso à Baixa Pombalina, ao Chiado, ao Elevador de Santa Justa, ao Convento do Carmo, ao Teatro da Trindade, ao Teatro Nacional de São Carlos e ao São Luiz Teatro Municipal. O projeto arquitetónico é da autoria do arquiteto Álvaro Siza Vieira e as intervenções plásticas do pintor Ângelo de Sousa. À semelhança das mais recentes estações do Metropolitano de Lisboa, está equipada para poder servir passageiros com deficiências motoras, contando com vários elevadores e escadas rolantes que facilitam o acesso às plataformas. História Modernização Tal como previsto no Plano de Desenvolvimento Operacional da Rede, esta estação iria passar por um processo de modernização dos seus equipamentos mecânicos devido à grande afluência e utilização dos mesmo. A 3 de setembro de 2018 teve início a 1ª fase dos trabalhos de modernização das acessibilidades desta estação, com a substituição do primeiro lanço de escadas mecânicas que permitem o acesso à zona do Largo do Chiado (escadas mecânicas nº 7 e 8). Estes trabalhos ficaram concluídos a 14 de dezembro de 2018. No final de maio de 2020 teve início a 2ª fase dos trabalhos de modernização das acessibilidades desta estação, com a substituição de três das oito escadas mecânicas que permitem o acesso à zona do Largo do Chiado (escadas mecânicas nº 2, 4 e 6). Estes trabalhos ficaram concluídos no final de novembro de 2020 e tiveram um custo de 490 mil euros. A 17 de maio de 2023 teve início a 3ª e última fase dos trabalhos de modernização das acessibilidades desta estação, com a modernização das restantes escadas mecânicas que permitem o acesso à zona do Largo do Chiado (escadas mecânicas nº 1, 3 e 5), estando planeado para setembro o início dos trabalhos de substituição das quatro escadas mecânicas que permitem o acesso à zona da Baixa (escadas mecânicas nº 9 a 12). No total esta empreitada terá um custo de 1,5 milhões de euros. Acessos Ver também Evolução do Metropolitano de Lisboa Lista de estações do Metropolitano de Lisboa Referências Ligações externas «Página da estação Baixa-Chiado no site do Metropolitano de Lisboa (Linha Azul)» «Página da estação Baixa-Chiado no site do Metropolitano de Lisboa (Linha Verde)» «Mapa da zona envolvente à estação Baixa-Chiado» (PDF)