NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Сетубал (округ)

Округ Сету́бал (порт. Distrito de Setúbal) — округ в западной Португалии. Округ состоит из 13 муниципалитетов. Распределён между двумя статистическими регионами: регион Алентежу, Лиссабонский регион. Распределён между двумя статистическими субрегионами: Алентежу-Литорал, Полуостров Сетубал. В состав округа входит также городская агломерация Большой Лиссабон. Ранее входил в состав провинции Байшу-Алентежу и Эштремадура. Территория — 5163 км². Население — 851 258 человек (2011). Плотность населения — 164,88 чел./км². Административный центр — город Сетубал. География Около трети территории округа занимает собственно Сетубальский полуостров, остальные 2/3 расположены в континентальной части Иберийского полуострова. Регион граничит: на севере — округ Лиссабон, Сантарен на востоке — округ Эвора, Бежа на юге — округ Бежа на западе — Атлантический океан Муниципалитеты Округ включает в себя 13 муниципалитетов: Алкасер-ду-Сал Алкошете Алмада Баррейру Грандола Мойта Монтижу Палмела Сантьягу-ду-Касен Сезимбра Сейшал Сетубал Синиш См. также Муниципалитеты округа Сетубал Ссылки Сайт управления округа
Сетубал (округ)

Округ Сетубал (порт. Distrito de Setúbal) је један од 18 округа Португалије, смештен у њеном западном делу. Седиште округа је истоимени град Сетубал, а значајни су и градови Алмада и Бареиро. На много мањем значајном и слабије насељеном југу округа једино значајније насеље је Синес. Положај и границе округа Округ Сетубал се налази у западном делу Португалије и граничи се са: север: округ Сантарем, исток: округ Евора, ју: округ Бежа, запад: Атлантски океан, северозапад: округ Лисабон (преко естуара Тежа). Природни услови Рељеф: Западни део округа Сетубал је приобална равница уз Атлантски океан. Она је већим делом плодна и густо насељена, али је у одређеним деловима уз обалу мочварног карактера. Источни део округа је побрђе, просечне висине 200-300 метара. Клима у округу Сетубал је средоземна. Воде: Западна граница округа је Атлантски океан. На северозападу округа налази се естуарско ушће Тежа, а на југозападу естуарско ушће Сада у Атлантик. Већина мањих водотока су њихове притоке или се непосредно уливају у море. Становништво По подацима из 2001. године на подручју округа Сетубал живи близу 790 хиљада становника, већином етничких Португалаца. Густина насељености - Округ има густину насељености од преко 150 ст./км², што је значајно више од државног просека (око 105 ст./км²). Западни део округа (приобална равница) је много боље насељен него брежуљкасто подручје на истоку. Подела на општине Округ Сетубал је подељен на 13 општина (concelhos), које се даље деле на 82 насеља (Freguesias). Општине у округу су: Спољашње везе www.gov-civil-setubal.pt Званична страница Округа Сетубал
Setúbal (distrikt)

Distrito de Setúbal är ett av Portugals 18 distrikt vars residensstad är Setúbal. Från och med augusti 2008 är Mário Cristóvão distriktets guvernör. Geografi Distriktet omfattar de södra delarna av landskapet Estremadura och en del av landskapet Baixo Alentejo. Det gränsar i norr till Lissabons distrikt och Santaréms distrikt, samt i öst till Évoras distrikt och Bejas distrikt, och i väst har kust mot Atlanten. Distriktet har 815 800 invånare och en yta på 5 064 km². Kommuner Setúbals distrikt omfattar 13 kommuner: Alcácer do Sal Alcochete Almada Barreiro Grândola Moita Montijo Palmela Santiago do Cacém Seixal Sesimbra Setúbal Sines Externa länkar Landstingsstyrelse i Setúbals län Setúbals län – Info Wikimedia Commons har media som rör Setúbal (distrikt).
Сетубал (округ)

О́круг Сетуба́л, або Сетуба́льський о́круг (порт. Distrito de Setúbal) — округ у Португалії. Окружний адміністративний центр — місто Сетубал. Розташований в південно-західній частині країни, на березі Атлантичного океану. Складова регіонів Лісабон і Алентежу. За старим адміністративним поділом, що був чинним до 1976 року, територія округу належала провінціям Нижнє Алентежу й Ештремадура. Площа — 5064 км². Поділяється на 13 муніципалітетів і 55 парафій. Населення — 866 794 ос. (2009), густота населення — 171,17 осіб/км² . Код ISO 3166-2 — PT-15. У складі округу є міська агломерація Великий Лісабон. Географія На півночі межує з округом Сантарен, на північному сході — з округом Евори, на сході й півдні — з округом Бежа. На заході омивається водами Атлантичного океану. Муніципалітети Кулінарія Округ Сетубал є одним з двох округів Португалії, де виробляють сир Серпа. Українська громада За попередніми даними Португальської міграційної служби станом на 2007 рік, у Сетубальському окрузі легально проживає 1 845 українців (сьома за чисельністю громада). Примітки Посилання Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Сетубал (округ) Офіційна вебсторінка Сетубальської окружної управи (порт.)
Museu de Chiado

El Museu Nacional d'Art Contemporani - Museu del Chiado (en portuguès: Museu Nacional d'Art Contemporânea - Museu do Chiado) és un museu d'art de Lisboa (Portugal), inaugurat el 1911. Amb l'incendi del Chiado del 25 d'agost de 1988 es van retirar les obres d'art preventivament i es va abordar una remodelació en profunditat, en col·laboració amb el govern francès i un projecte de renovació dels espais de Jean-Michel Wilmotte, que va ser reinaugurat el 12 de juliol de 1994. La principal col·lecció del museu és de pintures de 1850-1950. Les pintures i escultures, exposades en dotze sales, cadascuna centrada en un tema diferent, il·lustren el desenvolupament del romanticisme fins al modernisme. Majoritàriament, les obres són portugueses, a vegades amb influències d'altres països, com en el cas dels paisatgistes del segle xix, que van tenir contactes amb l'Escola Francesa de Barbizon. Entre els artistes representats hi ha António Silva Porto, António Carneiro, António Soares dos Reis, Miguel Ângelo Lupi, Columbano Bordalo Pinheiro, Amadeo de Souza Cardoso, Abel Manta, Dórdio Gomes, Adriano Sousa Lopes, José de Almada Negreiros, Nadir Afonso, Mário Eloy, Augusto Eloy, Mário Augusto de Miranda, entre d'altres. Referències Enllaços externs Pàgina oficial Arxivat 2015-03-20 a Wayback Machine.
National Museum of Contemporary Art of Chiado

The National Museum of Contemporary Art of Chiado (Chiado Museum, in Portuguese: Museu Nacional de Arte Contemporânea do Chiado – MNAC) is an art museum located in the Chiado neighbourhood of Lisbon, Portugal. It was created in 1911 and re-inaugurated, in new installations, in 1994. The museum covers the period between 1850 and 1950, with works by the foremost Portuguese artists of the period, as well as some foreigners. It holds the best collection of Portuguese painting and sculpture from the Romanticism, Naturalism, and Modern periods. Among the artists represented are António Silva Porto, António Carneiro, António Soares dos Reis, Miguel Ângelo Lupi, Columbano Bordalo Pinheiro, Amadeo de Souza Cardoso, Abel Manta, Dórdio Gomes, Adriano Sousa Lopes, José de Almada Negreiros, Nadir Afonso, Mário Eloy, Francisco Augusto Metrass, Mónica de Miranda, Auguste Rodin, and many others. The museum also hosts temporary exhibitions. Since 1911, the Chiado Museum has occupied part of the old Convent of São Francisco (Saint Francis) in Lisbon, a building of mediaeval origin. The 1994 adaptation and renovation of the museum areas were done by French architect Jean-Michel Wilmotte. Recent history 2021 During the confinements due to the COVID-19 pandemic, the Education Service launched the online lecture cycle ‘Conversas Sobre o Retrato’ that gave voice to several scholars specialized in Art History, Art Criticism, Painting, Photography, Literature and Fashion, as well as the drawing and painting course ‘O Fungagá das Artes’ presented by artists Nelson Ferreira and António Faria. ‘O Fungagá das Artes’ proved to be extremely popular and reached 42,000 families per episode. The thousands of drawings made at home served as a ticket to MNAC for the whole family. The program ‘O Fungagá das Artes’ was later awarded by the Portuguese Association of Museology with the APOM 2022 Award for best Education and Cultural Mediation Project. 2022 As the museum is a space for dialogue and that caters for all age groups, the exhibition for children "The other life of animals" was organised. This show brought together several artists, having as its theme the loss of biodiversity. MNAC also organized the first ever exhibition of Veloso Salgado in France, with about 60 artworks, making known the connection of this master to the painters of Wissant. It also inaugurated Nelson Ferreira's exhibition "Painting rarefied the spirit" which was the fruit of the first artistic residency in MNAC's Sculpture Garden. This show displayed watercolours inspired by the museum's permanent collection, and these paintings were a tribute to academic artists. The blue tones present in the paintings executed during this artistic residency led to the creation of the experimental short film Azul no Azul (English title:Blue in Blue). References External links Chiado Museum official website (in Portuguese) The National Museum of Contemporary Art (Chiado) on Google Arts & Culture Chiado Museum website (in English)
Museo del Chiado

El Museo Nacional de Arte Contemporáneo - Museo del Chiado (en portugués: Museu Nacional de Arte Contemporânea - Museu do Chiado) es un museo de arte situado en el Chiado de Lisboa (Portugal), inaugurado en 1911. Con el incendio del Chiado, en 1988, las obras de arte fueron retiradas preventivamente y se abordó una remodelación en profundidad, en colaboración con el gobierno francés, y un proyecto de renovación de los espacios de Jean-Michel Wilmotte, que fue reinaugurado el 12 de julio de 1994. La principal colección del museo es de pinturas de 1850-1950. Las pinturas y esculturas, expuestas en doce salas, cada una centrada en un tema diferente, ilustran el desarrollo del Romanticismo, hasta el Modernismo. En su mayoría, las obras son portuguesas, en algunos casos con influencias de otros países, como en los paisajistas del siglo XIX, que tuvieron contactos con la Escuela Francesa de Barbizon. Las obras internacionales incluyen dibujos de Rodin y escultura francesa de finales del siglo XIX. El Museo presenta exposiciones temporales de nuevos artistas. Galería de obras Enlaces externos Página oficial
Museo nazionale di arte contemporanea (Portogallo)

Il museo nazionale di arte contemporanea del Chiado (in portoghese Museu Nacional de Arte Contemporânea do Chiado – MNAC) è tra i primi musei d'arte contemporanea in Europa e al mondo. Il museo è situato nel quartiere Chiado di Lisbona (Portogallo). Nato nel 1911, è stato reinaugurato nel 1994 con il nome attuale. Il museo copre il periodo tra il 1850 e il 1950, esponendo i lavori dei principali artisti portoghesi dell'epoca, nonché di alcuni artisti stranieri. Contiene la migliore collezione di pittura e scultura portoghese del romanticismo, naturalismo e di arte moderna. Tra gli artisti rappresentati nella collezione ci sono António Silva Porto, António Carneiro, António Soares dos Reis, Miguel Ângelo Lupi, Columbano Bordalo Pinheiro, Amadeo de Souza Cardoso, Abel Manta, Dórdio Gomes, Adriano Sousa Lopes, José de Almada Negreiros, Nadir Afonso, Mário Eloy, Francisco Augusto Metrass, Mónica de Miranda, Auguste Rodin e molti altri. Nell'estate 2022 il museo ha ospitato una mostra personale dell'artista italiano Gianmarco Donaggio che in collaborazione con il pittore Nelson Ferreira ha presentato in anteprima il film Azul no azul. Dal 1911 il Museo di Chiado occupa parte dell'antico Convento di San Francesco (São Francisco), edificio di origine medievale. L'adattamento e la ristrutturazione delle aree museali in vista della reinaugurazione del 1994, sono state eseguite dall'architetto francese Jean-Michel Wilmotte. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Museo Nazionale di Arte Contemporanea (Portogallo) Collegamenti esterni (PT) Sito ufficiale, su museuartecontemporanea.pt. Museo nazionale di arte contemporanea (Portogallo), su archINFORM. (PT) AA.VV., Convento de São Francisco da Cidade / Faculdade de Belas Artes da Universidade de Lisboa / Academia Nacional das Belas Artes / Museu do Chiado, su monumentos.gov.pt, 1994, 2011.
Museu Nacional de Arte Contemporânea do Chiado

Het Museu Nacional de Arte Contemporânea do Chiado is een museum voor Hedendaagse kunst in het historische centrum van Lissabon, Portugal. Het museum werd opgericht in 1911, in 1994 werd het volledig herbouwd. De collectie van het museum is afkomstig van 1850 tot heden en is de belangrijkste Portugese collectie van hedendaagse kunst, met onder andere schilderkunst, beeldhouwkunst, tekeningen, video's en andere media. Het museum in gevestigd in een deel van het oude klooster van São Francisco da Cidade (Sint Franciscus), een gebouw van middeleeuwse oorsprong.
Muzeum Chiado

Muzeum Chiado (port. Museu do Chiado) – muzeum sztuki znajdujące się w Lizbonie, w dzielnicy Chiado. Powstało w 1911 roku i zostało ponownie otwarte w 1994 roku. Muzeum gromadzi sztukę z okresu między 1850 a 1950, z dziełami czołowych portugalskich artystów tego okresu, a także niektórych artystów zagranicznych. Posiada najlepszą kolekcję malarstwa i rzeźby portugalskiej z okresu romantyzmu, naturalizmu i sztuki nowoczesnej. Wśród artystów reprezentowani są António Silva Porto, António Carneiro, António Soares dos Reis, Miguel Ângelo Lupi, Columbano Bordallo Pinheiro, Amadeo de Souza Cardoso, Abel Manta, Dórdio Gomes, José de Almada Negreiros, Nadir Afonso, Mário Eloy, Francisco Augusto Metrass, Auguste Rodin, i wielu innych. Muzeum organizuje także wystawy czasowe. Od 1911 roku Muzeum Chiado zajmuje część starego klasztoru São Francisco (Świętego Franciszka) w Lizbonie, w budynku pochodzącym ze średniowiecza. Adaptacja i renowacje terenów muzealnych w 1994 zostały wykonane przez francuskiego architekta Jean-Michel Wilmotte. Linki zewnętrzne Strona oficjalna muzeum
Національний музей сучасного мистецтва (Лісабон)

Національний музей сучасного мистецтва (музей Ш'ядо, португальською: Museu Nacional de Arte Contemporânea do Chiado — MNAC) — художній музей, розташований у мікрорайоні Ш'ядо, Лісабон, Португалія . Він був створений у 1911 році та знову відкритий у 1994 році. Музей охоплює період між 1850 та 1950 роками. В ньому виставлені твори провідних португальських художників того періоду, а також деяких іноземних митців. У ньому зберігається найкраща колекція португальського живопису та скульптури періодів романтизму, натуралізму та сучасності. Серед представлених художників — Антоніо Сільва Порто, Антоніо Карнейро, Антоніо Соарес дос Рейс, Мігель Венгело Лупі, Колумбано Бордало Пінейро, Амадео де Суза Кардосо, Абель Манта, Дордіо Гомес, Адріано Соуса Лопес, Хосе де Альмаде Негреірос, Надір Афонсіо, Маріо Елой, Франциско Аугусто Метрасс, Огюст Роден та багато інших. У музеї також проводять тимчасові виставки. З 1911 року музей Чіадо займав середньовічну будівлю Святого Франциска у Лісабоні. Адаптацію та оновлення під музей 1994 року здійснив французький архітектор Жан-Мішель Вілмотт . Галерея Примітки
Torre (Serra da Estrela)

Torre és el punt de més altitud de la Serra da Estrela i també de Portugal Continental, i el segon més alt de Portugal (només la Muntanya del Pico, a Açores, té més altitud, amb 2.351 metres). Aquest punt no és un cim típic de muntanya, sinó el punt més alt d'una serralada. Torre té la característica inusual de ser un lloc accessible per carretera, al final de la qual hi ha una rotonda amb un monument simbòlic de Torre, i un marc geodèsic. Es diu, tot i que no estiga confirmat, que el rei Joan VI a l'inici del segle xix manà erigir ací un monument de pedra, de manera que l'altitud n'arribàs als 2.000 metres. El punt se situa al límit de les freguesies de Unhais de la Serra (Covilhã), Sâo Pedro (Manteigas), Loriga (Seia) i Alvoco da Serra (Seia), i és per això que pertany a tres municipis: Covilhã, Manteigas i Seia. Torre també dona nom a la localitat on és situada, la part més alta de la serralada. L'altitud de Torre és de 1.993 m, d'acord l'Institut Geogràfic de l'Exèrcit. Al punt més elevat se'n construí un marc geodèsic homònim, que assenyala el punt més alt de la serra da Estrela. La prominència topogràfica és de 1.204 m (el cim n'és el Pico d'Almansor, a l'estat espanyol) i l'aïllament topogràfic n'és de 159,17 km. Hi ha un gran mirador des d'on s'observa una vista les valls encaixades en una zona de contacte entre esquist i granit, retallades per cursos d'aigua.(2) Les temperatures més baixes de Portugal es registren al cim de la serra da Estrela, i arriben als -20 °C a l'hivern.(2) Galeria Referències Enllaços externs «Serra da Estrela Ski Resort Guide» (en anglès). Snow-Forecast. «Serra da Estrela» (en portuguès). Aves de Portugal. [Consulta: 27 abril 2023].
Torre

Torre je s nadmořskou výškou 1993 metrů nejvyšší hora v pohoří Serra da Estrela a pevninského Portugalska. Nejvyšší horou celého Portugalska je však Ponta do Pico (2351 m n. m.) na Azorách. Okolí Na vrcholu se nachází 7 metrů vysoká věž, kterou nechal postavit na začátku 19. století král Jan VI. Portugalský, aby nejvyšší místo Portugalska dosáhlo 2000 m n. m. Podle této věže je celá hora pojmenovaná (torre znamená portugalsky věž). Na vrcholu je také geodetický bod, hvězdárna, restaurace a obchody. Na svazích Torre se nachází lyžařské středisko Vodafone Ski Resort. Přístup Přístup je velmi jednoduchý, až na vrchol vede silnice R 339. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Torre na Wikimedia Commons Torre na HoryEvropy.cz Archivováno 1. 9. 2012 na Wayback Machine. Torre na SummitPost.org (anglicky) Lyžařské středisko na Snow-forecast.com (anglicky)
Torre (Serra da Estrela)

Der Torre (nach portugiesisch torre ‚Turm‘) ist mit 1993 m der höchste Berg auf dem portugiesischen Festland und nach dem Ponta do Pico auf den Azoren der zweithöchste Berg Portugals. Der Berg, der eher eine Kuppe in einer Hügellandschaft als ein ausgeprägter Gipfel ist, liegt in der Serra da Estrela. Eine befestigte Straße führt auf den höchsten Punkt, um das Gipfelkreuz herum ist ein Kreisverkehr gebaut. Am Nordhang des Hügels befindet sich Portugals einziges Skigebiet. Bildergalerie Einzelnachweise
Torre (Serra da Estrela)

Torre (English: Tower) is the highest point of mainland Portugal, and the second-highest of the country overall (after Mount Pico, in the Azores). This point is not a distinctive mountain summit, but rather the highest point in the Torre Plateau, in the central massif of the Estrela Mountains. Torre has an unusual feature of being a summit that is accessible by paved road, the Regional Road 339 (R 339), formerly National Road 339 (N 339). It is located on the border between the municipalities of Seia, District of Guarda and Covilhã, District of Castelo Branco. The actual elevation of this area is 1,993 metres (6,537 feet), according to measures realized by the Instituto Geográfico do Exército (the military bureau for cartography). Right in the highest point of the mountain range, situated in the middle of a roundabout, near a road that connects the cities of Seia and Covilhã, a trig point that shows the highest point in Serra da Estrela was built. Near Torre, there is a restaurant, stores with typical products of this region, like the Serra da Estrela cheese, and a ski center called Serra da Estrela Ski Resort. The nearest urban area is the city of Covilhã, 20 km (12 mi) away, and the nearest accommodations are situated in the village of Penhas da Saúde, 10 km (6 mi) away. Climate Torre is the culminating point of the Serra da Estrela range and as such tends to present the lowest temperatures and highest precipitation levels. The climate is defined as a transition between areas of more typical Mediterranean climate seen south of the range, and more oceanic influenced climates to the north of the range. Precipitation is very high, with around 2,400 mm (94 in), but when compared to lower valley regions of the range, rain is rather weak and continuous. Snow can occur anywhere between October and April, mostly between December and February, but can be irregular. References Sources (in English) Serra da Estrela Forecast, Snow Report and Resort Information (in English and Portuguese) Região de Turismo da Serra da Estrela (in English and Portuguese) Câmara Municipal da Covilhã (Covilhã City Hall)
Torre (Sierra de la Estrella)

La Torre es un monumento que marca el punto más elevado de Portugal Continental y el segundo más elevado de la República Portuguesa (solamente la Montaña del Pico, en las Azores, es más alta). Este punto no es una cumbre usual de montaña, sino el punto más alto en una sierra. La Torre tiene la característica inusual de ser una cumbre accesible por una carretera asfaltada. Este punto está localizado en la sierra de la Estrella, municipio de Seia, distrito de Guarda. La Torre también da el nombre al sitio donde está ubicada, la parte más elevada de la sierra. La altitud real de este punto es de 1993 m, según la corrección hecha tras las mediciones realizadas por el Instituto Geográfico del Ejército (Instituto Geográfico do Exército). Exactamente en el punto más elevado, situado en el centro de una rotonda, cerca de una carretera que une las ciudades de Seia y Covillana, fue edificada la Torre, un marco geodésico que indica el punto más elevado de la sierra de la Estrella. En las cercanías de la Torre hay un restaurante y tiendas con productos típicos de la región, como el queso de la Sierra, y la Estación de Esquí Serra da Estrela, situados dentro del municipio de Seia. Sin embargo, el área urbana más cercana a este lugar es la ciudad de Covillana, a 20 km de distancia y los alojamientos que están más cerca de la Torre se ubican en la localidad de Penhas da Saúde (Peñas de la Salud), a 10 minutos de distancia. Fuentes Serra da Estrela Forecast, Snow Report and Resort Information - en inglés Región de Turismo de la Sierra de la Estrella (en portugués e inglés) Ayuntamiento de Covillana (en español, portugués e inglés)
Torre (tour)

La torre est une tour de sept mètres de hauteur, construite sur le sommet Malhão da Estrela, point culminant du Portugal continental situé dans le parc naturel de la Serra da Estrela. Le sommet naturel atteignant 1 993 mètres d'altitude, cette tour a été construite pour atteindre la hauteur symbolique de 2 000 mètres d'altitude. Après le Ponta do Pico aux Açores, il s'agit du deuxième plus haut sommet du Portugal. Sa cime est encerclée par un rond-point. Une route régionale asphaltée, la R 339, rejoint le sommet, en reliant Seia (nord-ouest) et Covilhã (sud-est). Activités Un restaurant et un centre commercial, regroupant des vendeurs de souvenirs et de produits locaux comme le fromage Queijo Serra da Estrela, ont été construits au niveau du parking à côté de la tour. Une petite station de sports d'hiver, la plus importante du Portugal, a été aménagée sur un versant, et dispose notamment d'un télésiège. Divers chemins de randonnée ont été aménagés dans les environs, permettant de rejoindre le sommet par plusieurs versants. La ville la plus proche est Covilhã, à 20 kilomètres du sommet, et les premières possibilités de logement sont au village de Penhas da Saúde, à 10 minutes de là. Voir aussi Station de Ski Vodafone Portail du Portugal Portail de la montagne
Monte Malhão da Estrela

Il monte Malhão de Estrela è il punto più alto del Portogallo continentale, sfiora i 2000 metri (1993 metri s.l.m), appartiene alla catena del Sistema centrale portoghese ed è composto principalmente da rocce calcaree. Da questo monte nascono due importanti fiumi: il Mondego e Zêzere, affluente del Tago. Voci correlate Portogallo Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monte Malhão da Estrela
Torre (Serra da Estrela)

De Torre is het hoogste punt (1993 m) van het gebergte Serra da Estrela en ook van continentaal Portugal. De hoogste top van geheel Portugal is de vulkaan Pico op het gelijknamige eiland van de Azoren, deze is 2351 m hoog. De Torre is geen opvallende bergpiek, maar het afgeplatte hoogste punt van een bergrug. Precies op het hoogste punt van de Torre staat een geodetisch signaal. De Torre is, ongewoon voor een bergtop, eenvoudig bereikbaar via een verharde weg.