NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Área metropolitana de Lisboa

La Gran Área Metropolitana de Lisboa o Región estadística de Lisboa es un territorio que comprende 18 municipios de la zona de influencia de Lisboa, capital de Portugal. Limita al norte con la Región Centro, al nordeste, este y sur con el Alentejo, y al sur y oeste con el océano Atlántico. El Área metropolitana de Lisboa es el área con mayor densidad de población de Portugal. Los datos preliminares del censo portugués de 2021 elevan la población del área metropolitana a 2.871.133 habitantes (superior a ¼ de los habitantes de Portugal), de los cuales el 19,98 % vive en la ciudad de Lisboa. Aproximadamente el 27,75 % de la población de Portugal vive en los 3015,2 km² que abarca el AML (equivalente al 3,3 % del territorio de Portugal). En 2011, el AML tenía una población activa de aproximadamente 1,3 millones de personas. Con el 32,7 % del empleo nacional localizado en su territorio, en 2011 la contribución del AML en el producto interior bruto de Portugal superaba el 36 %. Esta región estadística fue creada en 2002, después de que la región de Lisboa y Valle del Tajo fuera repartida entre la Región Centro (donde quedaron las subregiones de Oeste y Medio Tejo) y el Alentejo (donde quedó la subregión de Lezíria do Tejo). La nueva Región de Lisboa se constituyó así con las dos restantes subregiones de Lisboa y Valle del Tajo: Grande Lisboa y Península de Setúbal. Los municipios situados al norte del Tajo pertenecen al distrito de Lisboa, mientras que los que están al sur pertenecen al distrito de Setúbal. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Área metropolitana de Lisboa. Web del Área Metropolitana de Lisboa (en portugués e inglés)
Région métropolitaine de Lisbonne

La région métropolitaine de Lisbonne ou aire métropolitaine de Lisbonne (en portugais : Área Metropolitana de Lisboa, AML) est une aire urbaine centrée sur Lisbonne au Portugal. Elle désigne globalement l'ensemble du Grand Lisbonne et de la péninsule de Setúbal, et succède à la région de Lisbonne. La région métropolitaine de Lisbonne disparait en tant que région statistique le 1er janvier 2024, le Grand Lisbonne et la péninsule de Setúbal acquérant alors le statut de région (NUTS II). La région métropolitaine de Lisbonne compte 18 communes avec 2 812 678 habitants en 2016 et 2 871 133 habitants en 2021. Cette dernière a été créée par le Décret-loi 44/91, du 2 août 1991. Histoire Histoire de l'urbanisation À partir de la moitié du XIXe siècle, les mutations de l'espace urbain à Lisbonne se sont accrues dû à la forte croissance démographique. En effet, Lisbonne voit sa population tripler entre 1860 et 1935. Ainsi, l’extension de la ville se caractérise par une surface du bâti, qui a presque doublé entre 1872 et 1911 ; notamment avec la construction de nouveaux quartiers comme Campo de Ourique ou Estefania. Au début du XXe siècle, la population de Lisbonne continue d’augmenter. Elle augmente de 22,9% entre 1900 et 1911 et 12,3% de 1911 à 1920. Cela est principalement dû à l'exode rural. La plupart de la population immigrée a eu du mal à trouver un logement en raison de leur revenu faible. Cette population s'est quand même installée en fabriquant des baraques. Pour remédier à ce problème de logement, des quartiers sociaux ont été créés en 1919 tels qu'Ajuda, Arco Cego. Cependant, cette initiative n’a pas suffi à loger toute la population. Ainsi, les populations les plus démunies ont continué à fabriquer des baraques le long de la périphérie. Dans les années 1930, des ensembles d'habitations économiques ont été construites. La construction de ce type d'habitation se poursuit dans les années 1940 notamment au nord et à l’est de la Cité. À partir des années 1950, la population de la cité diminue et s’oriente de plus en plus vers les périphéries. Cela est dû au développement des transports vers la périphérie de Lisbonne qui accéléra les points de peuplement au-delà de la ville. Evolution des statuts Par la loi du 12 septembre 2013, l'Aire métropolitaine de Lisbonne devient une unité de niveau 2 de la nomenclature européenne des unités territoriales statistiques (NUTS 2013), en remplacement de la Région de Lisbonne. Le Grand Lisbonne et la Péninsule de Setúbal sont unifiés en disparaissant en tant que sous-région (NUTS 3), l'Aire métropolitaine de Lisbonne n'étant ainsi plus divisée en sous-région. Au 1er janvier 2024, le Grand Lisbonne et la Péninsule de Setúbal acquièrent à leur tour le statut de région, marquant la disparition en tant que région NUTS 2 de l'Aire métropolitaine de Lisbonne. Division Administrative Références Portail de Lisbonne
Obszar Metropolitalny Lizbony

Obszar Metropolitalny Lizbony (por. Área Metropolitana de Lisboa, AML) – jednostka administracji samorządowej, obejmująca większość metropolii miejskiej Lizbony. Mieszka w nim 2 821 876 mieszkańców. W skład zespołu wchodzi 18 gmin (municípios). Jest tożsamy z Regionem Lizbona. Comissão Executiva da Área Metropolitana de Lisboa jest organem wykonawczym Obszaru Metropolitalnego Lizbony. Zobacz też Wielki Londyn Linki zewnętrzne Oficjalna strona internetowa AML Przypisy
Zona metropolitană Lisabona

Zona metropolitană Lisabona (în portugheză Área Metropolitana de Lisboa; prescurtat ca AML) este o zonă metropolitană din Portugalia, centrată pe Lisabona, capitala și cel mai mare oraș al țării. Zona metropolitană, care acoperă 18 municipii, este cea mai mare zonă urbană din țară și a zecea ca mărime din Uniunea Europeană, cu o populație în 2015 de 2.812.678, pe o suprafață de 3.015,24 km². Zona metropolitană Lisabona are cel mai mare PIB (76,4 miliarde EUR) dintre toate zonele metropolitane din Portugalia.[3] Regiunea găzduiește cel mai mare hub tehnologic din țară și acolo își au sediul majoritatea marilor corporații multinaționale din Portugalia. Istoric Portugalia a trecut printr-o perioadă de schimbări administrative de la revoluția din 1974. Mai recent, au fost implementate noi standarde de administrare teritorială care să corespundă criteriilor Uniunii Europene. După câțiva ani de indefiniții, municipiile sunt acum asociate în zone metropolitane sau comunități intermunicipale . Aceste noi diviziuni regionale se ciocnesc de structurile regionale tradiționale portugheze: Distritos (Districtele). Districtele au fost implementate în secolul al XIX-lea de către Mouzinho da Silveira după revoluția liberală din 1820, pentru a înlocui eparhiile clericale (care dețineau autoritatea intermediară între monarhia absolută și municipalități) și sunt încă autoritățile regionale oficiale din Portugalia, lăsând astfel noi autorități metropolitane fără nicio autoritate. De exemplu, districtul Lisabona și districtul Setubal se ciocnesc și interferează cu autoritatea zonei metropolitane din Lisabona. Fiecare district este condus de un governador civil (guvernator civil). Acești guvernatori sunt împuterniciți de Primul Ministru al Portugaliei și au cea mai mare parte a puterii administrative asupra municipalităților cuprinse, lăsând zonele metropolitane cu un statut pasiv și sarcini comunitare. Prezentare generală Zona metropolitană Lisabona, centrată în capitala portugheză Lisabona, este cea mai mare concentrare a populației din Portugalia. Populația în 2011 era de 2.821.876, dintre care 547.733 (19,4%) locuiesc în orașul Lisabona. Aproximativ 26,7% din populația totală a Portugaliei trăiește în zona metropolitană Lisabona. Suprafața zonei metropolitane Lisabona este de 3.015,24 km 2, care reprezintă 3,3% din suprafața totală a Portugaliei. Astăzi, teritoriul zonei metropolitane Lisabona este aproape același cu teritoriul Regiunii Lisabona, AML fiind o uniune a municipalităților metropolitane, iar Regiunea Lisabona o regiune NUTS II . Se învecinează cu Comunitatea Intermunicipală Oeste ( Regiunea Centrală ) la nord, cu Lezíria do Tejo la nord-est, cu Alentejo Central la est și cu Alentejo Litoral la sud, aparținând regiunii mai extinse Alentejo . Municipalitățile de la nord de râul Tajo sunt din districtul Lisabona (Grande Lisboa); cei de la sud de râu sunt din districtul Setubal (Península de Setúbal). Municipalități Vezi și Note Legături externe Materiale media legate de Zona metropolitană Lisabona la Wikimedia Commons Official website în portugheză
Большой Лиссабон

Большой Лиссабон — городская агломерация в Португалии, включающая в себя город Лиссабон и прилегающие к нему промышленные города-спутники. Данная агломерация обладает определённой административной автономией. Население около 3 млн человек, 11-я по населению городская агломерация Европы. В Большой Лиссабон входят следующие муниципалитеты: Алкошете Алмада Амадора Баррейру Вила-Франка-де-Шира Кашкайш Лиссабон Лореш Мафра Мойта Монтижу Одивелаш Оейраш Палмела Сезимбра Сейшал Сетубал Синтра
Великий Лісабон

Великий Лісабон — міська агломерація в Португалії, що охоплює місто Лісабон та прилеглі до нього промислові міста-супутники. Ця агломерація має певну адміністративну автономію. Населення — близько 3 млн осіб. У Великий Лісабон входять такі громади: Алкошете Алмада Амадора Баррейру Віла-Франка-де-Шіра Кашкайш Лісабон Лоуреш Мафра Мойта Монтижу Одівелаш Оейраш Палмела Сезимбра Сейшал Сетубал Сінтра
Santana (portugalská farnost)

Santana je farnost na portugalském ostrově Madeira, která se nachází na severovýchodě ostrova ve stejnojmenném okresu Santana. V roce 2021 zde žilo 2 838 obyvatel, což je nejméně od roku 1864. V roce 1950 dosáhl počet obyvatel vrcholu (4 953) a poté začal klesat. Historie Santana byla založena 4. června 1552. Už od začátku osídlování Madeiry je Santana popisována jako jedno z nejpůvabnějších a nejmalebnějších míst na ostrově, které se z hlediska architektury vyznačuje tradičními domky a z hlediska flóry zde může najít rostliny jako například hortenzii velkolistou. Z Achada do Teixeira, v nadmořské výšce kolem 1 592 m n. m., se nacházejí dva geologické útvary, které jsou krásnou ukázkou umělecké schopnosti přírody: „tvář“ a „stojící muž“. O těchto útvarech vznikla legenda, která se vypráví dětem v Santaně. Z tohoto místa vede stezka na nejvyšší horu ostrova Pico Ruivo, která měří 1 862 m n. m. Kaple z roku 1550 a kostel z druhé poloviny 17. st. v Santaně odkazují na uctívání svatého Antonína z Padovy. Ekonomika Zemědělství je pro obyvatele Santany základním zdrojem obživy. Kdysi se zde pěstovala pšenice a kukuřice, cukrová třtina, víno a choval se dobytek. Naprostá většina jeho obyvatel se však snažila přežít a často byla nucena dělit se s majitelem půdy o polovinu svých produktů. Žili ve skromných domech a v dobách těžké krize způsobené nepřízní počasí a epidemiemi hledali štěstí v cizině. Pouze hrstka bohatých pánů, z nichž někteří žili ve Funchalu, měla kvalitativně vyšší životní úroveň, protože pronajímali svou půdu. Voda byla pro produktivitu farnosti Santana nepostradatelná. V roce 1789 protékalo náhorní plošinou více než padesát velkých a malých levád. Vlastnictví tohoto vzácného majetku zapříčinilo mnoho sporů mezi rodinami, které je vlastnily. Dlouhou dobu byla tato farnost kvůli obtížné dostupnosti izolovaná a zapomenutá. V posledních letech prošla farnost Santana zemědělskými inovacemi a nyní se zde pěstuje mnoho intenzivních plodin. Zemědělství stále zaměstnává 60 % pracujících obyvatel, přičemž nejvíce investic přitahuje ovocnářství a zahradnictví. Nejdůležitějšími plodinami jsou brambory, kukuřice, citrony a zelené fazole. Jakožto centrum okresu je ve farnosti Santana mnoho obchodů a je zde k dispozici spoustu služeb. Kromě maloobchodních prodejen je zde i tržnice. Co se týče služeb, obyvatelé mají k dispozici finanční úřad, notářský úřad, občanskou, poštu s doručováním zásilek do domu, hasičský sbor, banku, pojišťovacího makléře a advokátní kancelář. Jsou zde i tři mateřské školy, tři základní školy (z toho jedna soukromá) a jedna střední škola. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Santana (freguesia de Santana) na portugalské Wikipedii. Související články Santana Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Santana (portugalská farnost) na Wikimedia Commons
Santana (freguesia)

Santana es una freguesia portuguesa del concelho de Santana, con 17,80 km² de superficie y 3.439 habitantes (2001). Su densidad de población es de 193,2 hab/km². Enlaces externos (Madeira)|Santana Santana en freguesiasdeportugal.com Archivado el 1 de abril de 2019 en Wayback Machine. (en portugués) Gobierno Regional de la Región Autónoma de Madeira (en portugués) Santana (Madeira)
Santana (freguesia)

Santana est une freguesia portugaise située dans la ville de Santana, dans la région autonome de Madère. Sites remarquables Santana compte de nombreux sites remarquablesː Rocha do Navio, le littoral est classé réserve naturelle Casa das Quelmadas, est le site de départ des randonnées le long de la Levada do Calderão Verde Le Parc Thématique de Madère Références Portail de Madère
Сантана (район)

Сантана (порт. Santana) — район (фрегезия) в Португалии, входит в округ Мадейра. Расположен на острове Мадейра. Является составной частью муниципалитета Сантана. Население составляет 3439 человек на 2001 год. Занимает площадь 17,80 км². Покровителем района считается Санта-Ана-и-Сан-Жоакин (порт. Santa Ana e São Joaquim). Ссылки Официальная страница
Teatro Académico Gil Vicente

Das Teatro Académico Gil Vicente (TAGV) ist ein Theater in der portugiesischen Universitätsstadt Coimbra. Geschichte Es wurde von 1956 bis 1961 erbaut, nach Plänen der Architekten Alberto José Pessoa und João Abel Manta. 1961 wurde es eröffnet, als Teatro Gil Vicente. 1993 wurde es nach Renovierungsarbeiten wiedereröffnet, und erhielt 1994 seinen heutigen Namen. Seit der Gründung der Kulturstiftung der Universität Coimbra, der Fundação Cultural da Universidade de Coimbra, im Jahr 2007, gehörte das TAGV zu ihr. Es wurde benannt nach Gil Vicente (1465–1536), dem Begründer des portugiesischen Theaters. Programm und Räumlichkeiten Das TAGV liegt zentral an der Praça da República und gehört zu den bedeutendsten Kulturzentren der Stadt. Zu seinem Angebot gehören Theater- und Tanz-Aufführungen, Konzerte, und Filmvorführungen. Jedes Jahr findet hier das einzige Filmfestival des Landes statt, das sich ausschließlich dem Portugiesischen Film widmet, die Caminhos do Cinema Português. Das Haus pflegt zudem internationale Kooperationen, sowohl bei Theaterprojekten als auch seinen anderen Aktivitäten, auch im Ausland. Ein internationales Jazzfestival wird hier ebenfalls veranstaltet. Neben seinem Hauptsaal, dem Auditório mit 773 Sitzplätzen, verfügt das TAGV noch über ein Studio, das Café Teatro mit 100 Plätzen, das mit Foyer und Eingangsbereich auf 300 Plätze erweiterbar ist. Auch Gastronomie mit Außenterrasse und ein Ausstellungsraum sind vorhanden. Weblinks Offizielle Website Das TAGV bei Facebook Einzelnachweise
Teatro Académico Gil Vicente

O Teatro Académico de Gil Vicente (TAGV) é uma estrutura da Universidade de Coimbra. Foi inaugurado a 9 de setembro de 1961, sendo que a sua missão cultural, artística e educativa cria uma ponte entre a população da cidade de Coimbra e a sua Universidade. Este é, em Portugal, o único teatro sob a alçada de uma universidade. Foi remodelado em 2003 e é, desde 2013, Património Mundial da UNESCO. Referências
Teatro Politeama (Lissabon)

Das Teatro Politeama ist ein in der Stadtgemeinde Santa Maria Maior (Lissabon) an der Rua das Portas de Santo Antão gelegenes Theater, das von Regisseur Filipe La Féria geleitet wird. Es wurde nach einem Entwurf von Miguel Ventura Terra gebaut. Die Grundsteinlegung des Theaters fand am 12. Mai 1912 statt, die Eröffnung wurde am 6. Dezember 1913 mit der Operette Valsa de Amor (dt. Liebeswalzer) gefeiert. Seit seinem Umbau 1991 und seiner Neueröffnung 1992 durch den bekannten Theaterregisseur Filipe La Féria ist das Politeama vor allem als Spielort populärer Musicals bekannt geworden. La Férias Musical Amália etwa, das sich der 1999 verstorbenen Sängerin Amália Rodrigues widmet, lief seit seiner Premiere im Jahr 2000 über sechs Jahre. Weblinks Ehemalige offizielle Webseite des Theaters Teatro Politeama monumentos.pt Einzelnachweise
Teatro Politeama, Lisbon

The Teatro Politeama is a theatre in Lisbon, Portugal that opened in 1913. History Teatro Politeama was conceived by Luís António Pereira. Buying land on what is now the Rua das Portas de Santo Antão, close to the Coliseu dos Recreios, a large multipurpose auditorium that was inaugurated in 1890, Pereira laid the first stone of the new theatre on 12 May 1912, having recruited the prestigious architect Miguel Ventura Terra to draw up the plans for the theatre, which had an Art Deco style. José Passos Mesquita was responsible for the construction, while interior decoration was done by the sculptor Jorge Pereira and the painters Benvindo Seia and Veloso Salgado. The theatre, with a capacity of 2264 spectators, was inaugurated on 6 December 1913 with a performance of the operetta Valsa de Amor, starring Cremilda de Oliveira and Sofia Santos. The first night was attended by the first elected Portuguese President, Manuel de Arriaga. Adaptations From 1914 the theatre was also showing films and it became solely a cinema in 1928, often showing the first screenings in Lisbon of famous films. In 1947 internal changes were made, involving increasing the number of seats by 50 and changing the position of the film projection booths. In 1955 it suffered a small fire, a fate to befall several other theatres in Lisbon. Further significant internal changes were made in 1973. The director and impresario, Filipe La Féria, remodelled the Teatro Politeama in 1991 and continues to promote performances at the theatre. Since 1995 the Politeama has not shown films and is now considered one of Lisbon's leading theatres. Performers Portuguese theatre companies, directors and actors that have performed at the theatre include Laura Alves, Adelina Abranches and her daughter, Aura, Mariana Bandhold, Palmira Bastos, Anabela Braz Pires, Maria Matos, Amélia Rey Colaço, Amália Rodrigues, António Silva, Vasco Santana and João Villaret. The Gulbenkian Ballet performed at Teatro Politeama for several seasons and the first Portuguese performance of Holiday on Ice was also held there. See also Teatro Politeama, Palermo List of theatres and auditoriums in Lisbon References
Teatro Politeama (Lizbona)

Teatro Politeama – teatr położony w Lizbonie, w dzielnicy Baixa, na Rua das Portas de Santo Antão. Dyrektorem teatru jest reżyser Filipe La Féria. Zbudowany został według projektu Miguela Ventury Terra. Pierwszy kamień wgielny został położony w dniu 12 maja 1912 roku, a inauguracja teatru odbyła się 6 grudnia 1913 operetką Valsa de Amor (Walc Miłości). Od czasu jego ponownego powołania w 1991 roku i ponownego otwarcia w 1992 roku przez znanego reżysera teatralnego Filipe La Féria, Teatro Politeama jest znane przede wszystkim jako miejsce popularnych musicali. Przypisy Linki zewnętrzne Strona oficjalna teatru
Teatro Politeama (Lisboa)

O Teatro Politeama, ou Cine-Teatro Politeama, é uma sala de espetáculos localizado em Lisboa, em plena Baixa, na rua das Portas de Santo Antão. História Inaugurado por iniciativa de Luís António Pereira, amante de teatro e de música e que quis assim dotar a cidade com uma nova sala de espetáculos, o Teatro Politeama foi construído segundo projeto de Miguel Ventura Terra. A primeira pedra foi lançada em 12 de maio de 1912 e a inauguração foi a 6 de dezembro de 1913 com a opereta Valsa de Amor. Em 1994 foi adquirido e recuperado por Filipe La Féria e desde aí tem servido de palco a peças musicais criadas e dirigidas pelo encenador Filipe La Féria. O Teatro Politeama está classificado como Imóvel de Interesse Público desde 2002. Peças Fontes Ligações externas (Versão de 26 de fevereiro de 2014) «Página oficial» Teatro Politeama monumentos.pt
Teatro Taborda

Das Teatro Taborda ist ein Theatergebäude im Zentrum der portugiesischen Hauptstadt Lissabon nördlich des Castelo de São Jorge. Es wurde 1870 nach Plänen des Architekten Domingos Parente da Silva errichtet. Benannt ist es nach dem Schauspieler Taborda. In den 1920er Jahren wich der Theaterbetrieb zunehmend Radiostationen wie Rádio Continental, Rádio Restauração oder Rádio Hertz, die in dem Gebäude ihren Sitz fanden. 1965 erwarb die Stadt Lissabon das Gebäude, um hier ein kommunales Theater einzurichten. Diese Pläne wurden verworfen und das Haus begann zu verfallen. Ab 1980 wurden Instandsetzungsmaßnahmen durchgeführt und das Theater am 1. Juni 1995 als Kulturzentrum wiedereröffnet. Seit 2005 ist dort das Teatro do Garagem untergebracht. Weblinks Teatro Taborda im portugiesischen Denkmalverzeichnis Sistema de Informação para o Património Arquitectónico
Théâtre São Luiz

Le Teatro Municipal São Luiz est un théâtre situé à Lisbonne, considéré comme l'une des salles de spectacles les plus importantes de la ville. Histoire Il a été inauguré le 22 mai 1894, sous le nom de Teatro Dona Amélia, à l'époque reine du Portugal. L'idée de sa construction est venue de l'acteur Guilherme da Silveira, qui a réussi à attirer plusieurs investisseurs. Le projet a été conçu par l'architecte français Louis Reynaud, qui lui a donné un air « parisien » et cosmopolite. Avec l'établissement de la République en 1910, la salle fut alors rebaptisée Teatro da República. En 1914, un incendie détruira complètement le théâtre. L'architecte Tertuliano Marques reconstruisit le théâtre en suivant la conception originale, et la salle fut rouverte le 16 janvier 1916. En 1928, le théâtre a de nouveau été remodelé, cette fois pour être adapté au cinéma, en changeant son nom en São Luiz Cine, après avoir été créé avec la projection du film Metropolis de Fritz Lang. En 1930, il a été modernisé, devenant le premier cinéma sonore au Portugal. À partir de 1960, le cinéma commence à perdre de l'audience, ce qui entraîne le retour infructueux du théâtre. En 1971, presque sans public, la salle finit par être achetée par la mairie de Lisbonne, changeant son nom en Teatro Municipal de São Luis. Commence alors une longue période de hauts et de bas, au cours de laquelle aucun projet culturel ne parvient à redonner à la salle son importance d'antan. En 1998, un important travail de remodelage et d'agrandissement du théâtre a commencé, mené par l'architecte Francisco Silva Dias. Le programme prévoyait la récupération de la salle principale, le réaménagement des espaces scéniques, la création d'une salle studio, d'un café-concert et d'un restaurant. En 1990, la mairie de Lisbonne a cédé l'espace à Companhia Teatral do Chiado et Mário Viegas, qui ont développé un large éventail d'actions culturelles. En juillet 2016, Luís Miguel Cintra a été honoré au Teatro Municipal de São Luís avec l'attribution de son nom à la salle principale. Source (pt) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en portugais intitulé « Teatro São Luiz » (voir la liste des auteurs). Liens externes Page Officielle visite virtuelle interactive du théâtre Portail du théâtre Portail des monuments nationaux du Portugal Portail de Lisbonne