Jeronimitski samostan

Jeronimitski samostan (portugalski: Mosteiro dos Jerónimos) je jeronimitski rimokatolički samostan četvrti Santa Maria de Belém u Lisabonu. On je jedan od najboljih primjera originalnog portugalskog kasnogotičkog manuelinskog stila. Zbog njegove umjetničke i povijesne važnosti, upisan je na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi 1983. godine, zajedno s obližnjim tornjem Belém. Povijest Samostan jeronimita je podignut na mjestu pustinje (svećenićke) Ermida do Restelo koju je osnovao Henrik Navigator oko 1450. godine. U toj pustinji je očajni Vasco da Gama proveo noć u molitvi prije putovanja za Indiju 1497. godine. Postojeću građevinu dao je izgraditi Manuel I. Portugalski (1515. – 21.) kako bi obilježio uspješan povratak Vasca de Game iz Indije, te kao mauzolej vladarske obitelji Avis. No, uskoro je postala mjestom molitve svih moreplovaca koji su odlazili ili dolazili u luku. Izgradnja je započela 1502. godine i trajala je 50 godina. Korišten je lokalni zlaćani vapnenac pedra lioz, a financirana je porezom od 5% od trgovine začinima, osim papra, cimeta i klinčića jer su prihodi od ovih začina išli izravno kraljevskoj kući. Arhitekt Diogo de Boitaca (vjerojatno otac novog manuelinskog stila) je na taj način dobio velika sredstva i započeo je tako veliku građevinu da su radnici morali napustili gradnju samostana Batalha i posvetiti se samo ovoj građevini. On je izgradio crkvu, sakristiju i refektorij, a ostalo je dovršio Španjolac João de Castilho, koji je preuzeo gradnju 1517. godine i dovršio je u španjolskom renesansnom pleterskom stilu. Izgradnja je obustavljena nakon kraljeve smrti 1521. godine, a nastavio ju je 1550. godine arhitekt Diogo de Torralva dodavanjem renesansne kapele, kora i dva kata samostanske kuće. Njegov rad nastavio je Jérôme de Rouen 1571. godine u klasičnom stilu, ali je obustavljen 1580. godine ujedinjenjem Portugala i Španjolske, nakon čega je španjolska povukla sva sredstva za izgradnju španjolskog dvora u El Escorialu. Samostan je pretrpio manju štetu u velikom potresu 1755. godine, ali je počeo propadati nakon što su u Portugalu obustavljeni vjerski redovi 1833. godine. Pri obnovi u 19. stoljeću dodana je kupola na jugozapadnom tornju. Dana 13. prosinca 2007. godine u samostanu je potpisan Lisabonski ugovor kojim je otpočeta reforma Europske unije. Odlike Samostan je ukrašen mnogim izvanrednim skulpturama od kojih su najljepše one na južnom i zapadnom portalu, te u unutrašnjosti klaustra. Južni portal, ulaz u crkvu, je ukrašen dekoriranim visokim zabatom, nišama sa skulpturama i filijalama, a okrunjen je kanopusom na kojemu je križ Kristova reda, dok je timpan ispunjen prizorima iz života sv. Jeronima i skulpturom Henrika Moreplovca. Zapadni portal, ulaz u klaustar, je ukrašen skulpturama Manuela I. i njegove druge žene, Marije Aragonske, a iznad vrata su prizori: Navještenje, Rođenja Krista i Poklonstvo mudraca. Klaustar ima površinu od 55 m² i dva kata, donji ukrašen vitkim stupovima i manuelinskim peristilom, te gornji u skromnijem pleterskom stilu. Unutrašnjost crkve ima izvanredno bogat i raskošan glavni brod (arhitektura) s dekoriranim manuelinskim stupovima i lukovima. Na samom ulazu u crkvu su grobovi moreplovaca Vasca da Game i Luísa de Camõesa. Barokni transepti su mjesto kraljevskih grobnica, kao i kapela u kojoj je srebrni ciborija iz 17. stoljeća koji je Alfons VI. Portugalski podigao u spomen na pobjedu u bitci za Montes Claros (1665.) protiv španjolskog kraljevstva. U samostanu se nalaze i Arheološki muzej, sa zbirkom koja prikazuje povijest Portugala od prapovijesti do rimskog doba, te Muzej pomorstva s izvanrednom zbirkom modela brodova iz različitih razdoblja. Sahranjeni u crkvi Izvori J. Turner, Grove Dictionary of Art - MacMillan Publishers Ltd., 1996; ISBN 0-19-517068-7 The Rough Guide to Portugal - 11th edition March 2005 - ISBN 1-84353-438-X Weimer, Alois & Weimer-Langer, Britta. Portugal, GeoCenter International Ltd., Basingstoke, UK, 2000. ISBN 3-82-976110-4 Tomar Rolf - De kunst van de Gotiek : Architectuur, Beeldhouwkunst en Schilderkunst - Köneman Verlag, Köln 1998 (Dutch translation : 1999); ISBN 3-8290-1740-5 Vanjske poveznice Službena stranica samostana Arhivirana inačica izvorne stranice od 1. srpnja 2010. (Wayback Machine) (port.) Mosteiro dos Jeronimos, Belem Jeronimitski samostan(engl.) Stranice portugalske vlade Arhivirana inačica izvorne stranice od 7. studenoga 2010. (Wayback Machine) (port.) Fotografije Hijeronimitskog samostana (engl.)