NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Temple mormon de Tahiti

Le temple de l’Église de Jésus-Christ des Saints des Derniers Jours de Tahiti est le premier temple de l’Église construit en France et le 25e temple de l'Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours. Construit en 1984, il dessert plus de 21 000 membres qui vivent en Polynésie française. Historique Les premiers missionnaires mormons sont arrivés en Polynésie française en 1844. C’était la première mission de l’Église de Jésus-Christ des Saints des Derniers Jours où les missionnaires devaient enseigner dans une autre langue que l’anglais. À ce jour, 8 % de la population totale de la Polynésie française en sont membres[réf. nécessaire]. Construction La construction du temple de Tahiti a été annoncée le 2 avril 1980. Avant sa mise en fonction en 1983 les Saints des Derniers Jours tahitiens devaient aller jusqu’en Nouvelle-Zélande pour se marier. Situé dans la commune de Pirae dans la zone urbaine de Papeete, la capitale de la Polynésie française, le temple de Tahiti se caractérise par son toit bleu et un jardin tropical. Il est construit sur un terrain de 0,7 hectare et les jardins sont ouverts au public. Il comporte deux salles de « dotations » et deux salles de « scellements ». Sa surface totale au sol est de 1 200 m2. Inauguration Après sa construction le temple de Tahiti a été ouvert au public du 13 au 22 octobre 1983 et les cérémonies de consécration ont duré du 27 au 29 octobre la même année. Le 13 février 1984 le site dans son ensemble a été inauguré en présence de Spencer W. Kimball, président de l'Église de Jésus-Christ des Saints des Derniers Jours. En 2005 le temple a été rénové puis reconsacré le 12 novembre 2006. Notes et références Annexes Articles connexes Histoire de l'Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours en Polynésie française Temples de l'Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours Temple de Salt Lake Temple mormon de Paris Temple mormon de Madrid Temple mormon de Francfort-sur-le-Main Temple mormon de Rome Temple mormon de Kiev Temple mormon de Londres Liens externes Temple de Papeete Tahiti, galerie Localisation des temples de l'Église de Jésus-Christ des saints des derniers jours Portail de la Polynésie française Portail de l’architecture chrétienne Portail du mormonisme
Tahaa

Tahaa (fransk île Tahaa, tidligere Uporu) er en ø i Fransk Polynesien i Stillehavet. Geografi Tahaa ligger i øgruppen Selskabsøerne og ligger ca. 200 km nordøst for Tahti. Øen har et areal på 88 km² og der bor ca. 4.400 personer på øen, hvoraf ca. 2000 bor i hovedbyen Patio. Øens højeste punkt er den slukkede vulkan Mont Ohiri på 598 meter. Raiatea deler koralrev og lagune med dens tvillingeø Raiatea. Historie Tahaa menes at være blevet befolket af polynesiere i 900-tallet. James Cook besøgte øerne i 1769 på hans første rejse, og på dette tidspunkt var øen sandsynligvis under kontrol af Bora Bora. Øen blev fransk protektorat i 1888 og i 1903 blev den sammen med resten af Fransk Polynesien indlemmet i det nyetablerede Établissements Français de l'Océanie (Fransk Oceanien).
Tahaa (Gemeinde)

Tahaa ist eine Gemeinde im Bereich der Gesellschaftsinseln in Französisch-Polynesien. Sie umfasst 230 km westlich von Tahiti die Insel Tahaa, nördlich der Insel Raiatea, mit der sie eine Lagune teilt. Zwei Vulkane, der Mont Ohiri (590 m) und der Mont Puurauti (550 m), waren früher aktiv. Geographie Die folgenden Meeresbuchten umgeben Tahaa: Baie de Hurepiti (Südwesten) Baie d’Apu (Süden) Baie de Haamene (Südosten) Baie de Fahaa (Osten) Gliederung Die Gemeindegemarkung umfasst 91,03 km². Sie hat 5296 Einwohner und ist aus den folgenden Teilgemeinden zusammengesetzt (Einwohnerzahlen gemäß Volkszählung 2022): Weblinks Te Fenua – Cartes de Polynésie française Einzelnachweise
Tahaa (Polinesia Francesa)

Tahaa es una comuna francesa situada en la subdivisión de Islas de Sotavento, que forma parte de la colectividad de ultramar de Polinesia Francesa. Composición Está formada por la unión de las ocho comunas asociadas de Faaaha, Haamene, Hipu, Iripau, Niua, Ruutia, Tapuamu y Vaitoare, que abarcan la isla de Tahaa y sus cuarenta y ocho motus:​ Demografía Fuente: Insee Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Tahaa.
Tahaa (Polynésie française)

Tahaa est une commune de la Polynésie française dans les îles Sous-le-Vent, faisant partie de l'archipel de la Société. Le chef-lieu de cette dernière est Tahaa. Géographie Toponymie Avant de s'appeler Tahaa, l'île était jadis nommée Ùpōrū (cf. Upolu, l'une île des Sāmoa). Elle reçoit certains surnoms: Ùpōrū i te fare atua (“Ùpōrū, la maison des dieux”) Ùpōrū fānau atua (“Ùpōrū qui engendre les dieux”) Ùpōrū i te fare àiraa ùpu (“Ùpōrū, l'école où l'on acquiert multiples connaissances”) Ùpōrū i te pua-hau-au Tahaa nui i te Pia Tāreà (“Tahaa, l'île à la levure et au safran d'Océanie”) Tahaa i te fenua vānira (“Tahaa, l'île vanille”). Histoire Démographie L'évolution du nombre d'habitants est connue à travers les recensements de la population effectués dans la commune depuis 1971. À partir de 2006, les populations légales des communes sont publiées annuellement par l'Insee, mais la loi relative à la démocratie de proximité du 27 février 2002 a, dans ses articles consacrés au recensement de la population, instauré des recensements de la population tous les cinq ans en Nouvelle-Calédonie, en Polynésie française, à Mayotte et dans les îles Wallis-et-Futuna, ce qui n’était pas le cas auparavant. Pour la commune, le premier recensement exhaustif entrant dans le cadre du nouveau dispositif a été réalisé en 2002, les précédents recensements ont eu lieu en 1996, 1988, 1983, 1977 et 1971. En 2017, la commune comptait 5 234 habitants, en augmentation de 0,27 % par rapport à 2012 La population de l'île en 2017 : Paatio (Pātio) (1 242 habitants, chef-lieu), Hīpū (428 habitants), Faaàhā (428 habitants), Haamene (908 habitants), Vaitōàre (485 habitants), Poutoru (542 habitants), Tīvā (548 habitants), Tapuàmu (653 habitants). Politique et administration Commune de Tahaa Aux temps anciens, l'île de Tahaa était divisée en quatre grandes chefferies : Ìripaù, Hauìno, Niuā-e-maha, Ruutia. Aujourd'hui, l'île de Tahaa est divisée en huit villages (vaamataèinaa ou òire): Paatio (Pātio), situé au nord de l'île, regroupe la plupart des services administratifs de l'île. Il est également le village principal de l'île. Hīpū, Faaàhā, Haamene, Vaitōàre (Vaitōraarē), Poutoru, Tīvā, Tapuàmu. Liste des maires Économie Lieux et monuments Services publics Personnalités liées à la commune Voir aussi Bibliographie Articles connexes Liste des communes de la Polynésie française Liens externes Notes et références Notes Références Portail des communes de France Portail de la Polynésie française
Tahaa

Tahaa (vagy Taha'a) a Társaság-szigetcsoporthoz tartozó Szélcsendes szigetcsoport legnagyobb szigete, Tahititől 230 km-re nyugatra. Tahaa és Raiatea szigeteket egyazon korálzátony öleli körbe. A két sziget valaha egy sziget lehetett. Tahaa nevét a helyi tahiti nyelven gyakran írják Taha’a-ként. Az aposztróf egy glottális stop hangot jelöl, amely a polinéz nyelvek egyik jellemzője. Ezt az írásmódot támogatja a tahiti akadémia (Académie Tahitienne) és elfogadta a területi kormányzat is. Az aposztrófot azonban gyakran nem teszik ki. Régebbi útleírásokban néha még az Oataha átírással is lehet találkozni. Tahaa-ról (valamint Bora Bora, Huahine és Maupiti szigetekről is) a diákok Raiatea szigetére járnak át középiskolába. Története Az első nyugati ember, aki megpillantotta Tahaa szigetét James Cook kapitány volt, aki Tupaia polinéz hajóssal járta a dél-csendes-óceáni vizeket 1725 környékén. Közigazgatás A sziget települési önkormányzata (commune) Patio, amely a Szélcsendes-szigetek közigazgatási egységei közé tartozik. Földrajz és népesség Tahaa, Raiatea mellett fekszik, amely a Társaság-szigetek második legnagyobb szigete Tahiti után. Raiatea és Tahaa szigeteket egyazon korálzátony öleli körbe, amely sok motuból (szigetecskéből) áll. A két sziget valaha egy sziget lehetett. A lagúna területe 290 km². Tahaa-t négy hatalmas öböl szabdalja fel: Hurepiti-öböl Apu-öböl Haamene-öböl Faaaha-öböl Tahaa területe 90 km², teljes lakossága mintegy 5000 fő, a népsűrűség 57 fő/km² (2007). Tahaa legnagyobb települése Patio a sziget északi részén. A szigeten nyolc település van. A sziget éghajlata nedves trópusi, amelyben két évszakot különböztethetünk meg: meleg (novembertől áprilisig) és enyhe (májustól októberig). Gazdasága Tahaa szigetén termesztik Francia Polinézia vanília készletének 70-80 százalékát. Az egész szigetet beborító vanília illat miatt Tahaa szigetét "Vanília-szigetnek" is nevezik. A Tahaa-ról származó gyöngyök kiváló minőségűek. A szigetcsoport más szigeteihez képest alacsony a turizmus mértéke. Ettől függetlenül a szigeten autókölcsönző is létezik. Közlekedés Raiatea körül egészen körbefut egy kis út, amely 70 km hosszú. A Tahaa-hoz legközelebbi repülőtér a szomszédos szigeten lévő Raiatea repülőtér , amely Uturoa település mellett található. Tahaa-t és az apróbb szigeteit hajóval lehet elérni Raiatea-ról. A messzeségben látszik Bora Bora szigete. A Társaság-szigetek ezen része kevésbé fejlett. Források Tahaa a thetahititraveler.com oldalán(angolul) [1] Jegyzetek További információk Atollok listája (franciául) Archiválva 2007. február 28-i dátummal a Wayback Machine-ben
Tahaa (comune)

Tahaa (in tahitiano: Tahaʻa) è un comune francese della Polinesia francese nelle Isole Sottovento. Si estende sull'omonima isola per una superficie complessiva di 90,2 km². La popolazione, secondo il censimento del 2007, ammonta a 5.003 persone. Il comune di Tahaa è suddiviso amministrativamente negli otto comuni associati di Iripau (capoluogo Patio), Niua (capoluogo Poutoru), Ruutia (capoluogo Tiva), Haamene, Hipu, Faaaha, Vaitoare, Tapuamu. Attuale sindaco di Tahaa è Emma Maraea. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Tahaa
Tahaa

Tahaa vormt samen met het eiland Raiatea een atol gelegen in de Stille Oceaan. Het eiland behoort samen met andere eilanden, zoals Tahiti en Moorea, tot Frans-Polynesië. Het eiland bestaat uit een uitgedoofde vulkaan, dit is de 590 meter hoge Mont Ohiri, en een door een rif omgeven lagune. In het jaar 2002 telde het eiland 4845 inwoners. De belangrijkste plaatsen zijn: Patio, Haamene, Vaitoare en Tiva.
Tahaa

Tahaa (tah. Tahaʻa) – wyspa wulkaniczna na Oceanie Spokojnym w Polinezji Francuskiej, wśród Wysp Pod Wiatrem w archipelagu Wysp Towarzystwa. Zamieszkana przez Polinezyjczyków w liczbie ok. 5000 stałych mieszkańców (2007), jej powierzchnia to około 88 km². Administracyjnym ośrodkiem wyspy jest miejscowość Patio.
Тахаа

Тахаа (фр. Tahaa) — один из Подветренных островов архипелага Острова Общества (Французская Полинезия). Расположен в 230 км к западу от Таити. География Вместе с островом Раиатеа образует единую лагуну. Имеет округлую форму. Высшая точка — гора Охири (Ohiri). Остров имеет вулканическое происхождение. История В 1925 и 1960 годах на Тахаа велись археологические раскопки, в результате которых на восточном берегу острова было найдено большое количество древних сооружений, построенных полинезийцами. В XVIII и XIX веках на Тахаа велись кровопролитные войны между королями Бора-Бора и Раиатеа. В 1770 году остров был завоёван королём Тапоа I с острова Бора-Бора, однако в 1818 году он был отвоёван королём Таматоа III с острова Раиатеа. Первые протестантские миссионеры появились на Тахаа в 1822 году. В 1847 году между Британией и Францией было подписано соглашение, по которому Подветренным островам предоставлялась независимость. В скором времени после восстания жителей Тахаа против тирании Таматоа V остров приобрел автономию. Однако в 1888 году Тахаа был аннексирован Францией. Административное деление В административном отношении Тахаа представляет собой коммуну (муниципалитет) административной единицы Подветренные Острова. Административный центр коммуны — поселение Патио. Население Число жителей на 2007 год составляло 5003 человек. Экономика Основным занятием местных жителей является сельское хозяйство (производство копры, выращивание ванили) и рыболовство. См. также Список островов Французской Полинезии Ссылки Информация об острове (англ.)
Tahaa

Tahaa (franska île Tahaa, tidigare Uporu) är en ö i Franska Polynesien i Stilla havet. Geografi Tahaa ligger i ögruppen Sällskapsöarna och ligger ca 200 km nordöst om Tahiti. Ön har en area om ca 88 km² och har ca 4.400 invånare, huvudorten heter Patio med ca 2.000 invånare. Högsta höjden är den utslocknade vulkanen Mont Ohiri med ca 600 m ö.h. och ön omges av ett rev där även Raiatea ligger i lagunen innanför. Historia Tahaa beboddes troligen av polynesier redan på 900-talet. Ön upptäcktes av brittiske James Cook 1769. Bora Bora erövrade ön 1770 och av Raiatea 1818. 1822 inleddes övergången till kristendom när den engelske pastorn Robert Bourne anlände till ön. Ön blev ett franskt protektorat 1888 som övriga öar i området men införlivades först 1897 i området. 1903 införlivades ön tillsammans med övriga öar inom Franska Polynesien i det nyskapade Établissements Français de l'Océanie (Franska Oceanien). Externa länkar om Tahaa Tahitis turistbyrån om Tahaa Franska Polynesiens förvaltning om Tahaa
Тахаа

Тахаа (фр. Taha'a) — один із Підвітряних островів архіпелагу острови Товариства. Розташований у 230 км на захід від Таїті. Географія Разом з островом Раіатеа утворює єдину лагуну. Має округлу форму. найвища точка — гора Охірі (Ohiri). Острів має вулканічне походження. Історія У 1925 і 1960 роках на Тахаа велися археологічні розкопки, в результаті яких на східному березі острова було знайдено велику кількість стародавніх споруд побудованих полінезійцями. У XVIII і XIX століттях на Тахаа велися кровопролитні війни між королями Бора-Бора і Раіатеа. У 1770 році острів був завойований королем Тапоа I з острова Бора-Бора, проте в 1818 році він був відвойований королем Таматоа III з острова Раіатеа. Перші протестантські місіонери з'явилися на Тахаа в 1822 році. У 1847 році між Британією та Францією було підписано угоду, за якою Підвітряним островам надавалася незалежність. Незабаром після повстання жителів Тахаа проти тиранії Таматоа V острів отримав автономію. Однак у 1888 році Тахаа був анексований Францією. Адміністративний поділ В адміністративному плані Тахаа є комуною (муніципалітет) адміністративної одиниці Підвітряні Острови. Адміністративний центр комуни — поселення Патіо. Населення Число жителів на 2007 рік становило 5003 особи. Економіка Основним заняттям місцевих жителів є сільське господарство (виробництво копра, вирощування ванілі) і рибальство. Див. також Список островів Французької Полінезії Посилання Інформація о острові (англ.) l'île isolée, là où le temps s'est arrêté — Office du Tourisme de Tahiti et ses îles. (фр.) Atlas de Polynésie: Taha'a — Direction des ressources marines du Gouvernement de la Polynésie française. (фр.) " Tourisme: les chiffres de l'hébergement en Polynésie ", Tahiti Infos(фр.)
Австралски острови

Австралските острови (на френски: Îles Australes; още познати като Тубуаи, на френски: Îles Tubuai; на таитянски: Tuha'a Pae) са островна група в Тихия океан, владение на Франция. Част са от отвъдморската територия Френска Полинезия. Главен град на владението е Матаура. Австралският архипелаг включва 6 острова – Руруту (Охетехоа), Маротири (Ил дьо Бас), Раивавае (Вавитао), Тубуаи (Тупуаи), Рапа, Риматара и 1 атол (коралов остров) – Мария (Хал). Площта им е общо 174 км2. Пет от седемте острова са обитаеми. Населението съставлява 6965 жители към 2017 г. То отглежда кафе, ванилия, кокосови палми. Островите Тубуаи, Риматара, Руруту и Раивавае са с вулканичен произход и са планински с височина до 435 m на остров Раивавае. Всичките острови на архипелага са обкръжени от коралови рифове. Климатът е тропически, пасатен, влажен, на юг (остров Рапа и Маротири) – субтропичен. Дневните температури целогодишно се колебаят от 24 °C до 31 °C. Валежите са около 2000 mm годишно. Вижте също Полинезийско мореплаване Папеете Списък на пътешественици, откриватели и изследователи Източници Historical Dictionary of the Discovery and Exploration of the Pacific Islands Архив на оригинала от 2011-07-16 в Wayback Machine.. Свет, Я. М., История открытия и исследования Австралии и Океании, М., 1966.
Illes Australs

Les illes Australs (en francès, îles Australes; en tahitià, Tuha’a Pae) són l'arxipèlag més meridional de la Polinèsia Francesa, al sud de les illes de la Societat. També s'anomenen illes Tubuai a partir del nom de l'illa més gran. El nom d'Australs prové de la seva situació al sud de Tahití a banda i banda del tròpic de Capricorn. Amb l'excepció dels illots Maria, totes les illes són d'origen volcànic, alineades sobre un eix de nord-oest a sud-est, prolongació de les illes Cook meridionals. L'arxipèlag consta de cinc illes habitades més dos grups d'illots deshabitats en els seus extrems. Geològicament l'antiguitat de les illes va del nord-oest al sud-est. Les cinc illes habitades formen cinc comunes. De nord-oest a sud-est les illes són les següents: Illots Maria, o illots Hull, és un atol deshabitat. Rimatara, és la més petita de les illes habitades de l'arxipèlag, i una de les últimes illes habitades descobertes pels europeus a la Polinèsia. Rurutu, històricament també anomenada Oheteroa i Hitiroa. Tubuai, és l'illa més poblada i el centre administratiu i econòmic de l'arxipèlag. Raivavae, també anomenada Vavitu. Rapa, també anomenada Rapa Iti, «la petita Rapa», per distingir-la de Rapa Nui, «la gran Rapa», nom de l'illa de Pasqua. Marotiri, o illots de Bass, deshabitats. Degut a la situació geogràfica el clima és més fresc que l'habitual a la Polinèsia. La població total és de 6.592 habitants (cens del 2022). Les illes Australs es van anar incorporant als Establiments Francesos de l'Oceania entre el 1880 i el 1889 com a reacció al protectorat britànic de les veïnes illes Cook. Avui formen un districte administratiu de la Polinèsia Francesa. Referències
Jižní souostroví

Jižní souostroví nebo Tuha'a Pae (francouzsky Îles Australes nebo Archipel des Australes) je nejjižnější skupina ostrovů Francouzské Polynésie v jižním Pacifiku. Geograficky se dělí na dvě samostatná souostroví: Souostroví Tupua'i (francouzsky Îles Tubuaï), jehož součástí jsou ostrovy Îles Maria, Rimatara, Rūrutu, samotný ostrov Tupua'i a Ra'ivāvae; Bassovy ostrovy (francouzsky Îles basses), jejichž součástí je hlavní ostrov Rapa Iti a skaliska Marotiri (známá též jako Bassovo skalisko). Populace Jižního souostroví čítá cca 6800 obyvatel. Hlavním městem je Tupua'i. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Austral Islands na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Jižní souostroví na Wikimedia Commons
Australøerne

Australøerne (fransk îles Australes eller îles Tubuai) er det mindste af de fem territorier (subdivisions administratives) i Fransk Polynesien i Stillehavet. Området består af syv øer som ligger ca. 600 til 1300 km syd for Tahiti. Geografi Øerne er af vulkansk oprindelse og har et samlet areal på ca. 152 km². De ligger i en kæde fra nord til syd spredt over at areal på ca. 1.300 km² stort havområde. Hovedøen Tubuai har en areal på ca. 45 km² med den højeste punkt Mont Taitaa på ca. 420 m.o.h. Australøerne omfatter syv øer fordelt på områder: Tubuaiøerne (Îles Tubuaï) med îles Maria, ca. 1,3 km² Raivavae, ca. 16 km² Rimatara, ca. 8 km² Rurutu, ca. 36 km² Tubuai, ca. 45 km² Bassøerne (Îles Bass) med Rapa Iti, ca. 40 km² l'îlots Marotiri, ca. 0,04 km² Øgruppens samlede befolkning er ca. 7000 indbyggere. Historie Øerne menes at være blevet befolket af polynesiere i 1000-talet. Området besøgtes i 1777 af den britiske kaptajn James Cook under hans tredje og sidste ekspedition. Eksterne links om Australøerne om Australøernes geografi Arkiveret 11. maj 2008 hos Wayback Machine
Tubuai

Tubuai (francuski Îles Australes ili Archipel des Australes), Otoci Tubuai su najjužniji arhipelag Francuske Polinezije u središnjem južnom Tihom oceanu. Vulkanskog porijekla, otoci su dio golemog potopljenog planinskog lanca, vjerojatno jugoistočnog produžetka Cookovih otoka (Novi Zeland). Raštrkani na području dugom oko 1300 km, sastoje se od pet naseljenih otoka — Raivavae (16 km2), Rapa (39 km2), Rimatara (8 km2), Rurutu (29 čkm2) i Tubuai (47 km2) — kao i sićušni, nenaseljeni otoci Marotiri na južnom kraju lanca, i Maria Atol na sjeveru. Otočje Tubuai odavno su naselili polinezijski narodi u vrijeme kontakta s Europljanima. Četiri otoka ugledao je kapetan James Cook — Rimatara i Rurutu 1769., a Raivavae i Tubuai osam godina kasnije. Godine 1791. George Vancouver ugledao je najjužniji naseljeni otok, Rapa, slomljeni rub nekadašnjeg vulkana zakrivljen oko luke zaljeva Ahurei. Cijela je grupa stavljena pod kontrolu Francuske između 1880. i 1889. godine. Otoci čine administrativnu jedinicu Francuske Polinezije. Lokalni glavni grad je Mataura, na Tubuaiju. Ostala veća naselja uključuju Amaru na Raivavae, Ahurei na Rapi i Moerai na Rurutu. Stanovnici su većinom protestanti. Polinezijske tradicije neobično su dobro očuvane u Tubuaiu zbog razmjerne izoliranosti otoka. Glavni resursi su riba, kava, taro, kopra i naranče. Ukupna površina kopna 57 kvadratnih milja (148 kvadratnih kilometara). Pop. (2017.) 6.965. Izvori
Isole Australi

Le Isole Australi (in tahitiano e australe: Tuhaʻa pae; in francese: Îles Australes o Archipel des Australes) sono il gruppo più meridionale delle isole che costituiscono la Polinesia Francese, collettività d'oltremare della Francia nel Pacifico meridionale. Geograficamente le Isole Australi si estendono tra i 600 e i 1.300 km a sud di Tahiti, e sono composte da due distinti arcipelaghi. Da nord-ovest a sud-est sono: Le "Isole Tubuai", che prendono il nome dalla loro isola principale, che comprendono: Maria (21°48′00″S 154°41′00″W21°48′00″S, 154°41′00″W) a nord-ovest, Rimatara (22°38′25″S 152°50′16″W22°38′25″S, 152°50′16″W), Rurutu (22°29′04″S 151°20′03″W22°29′04″S, 151°20′03″W), Tubuai (23°23′00″S 149°27′00″W23°23′00″S, 149°27′00″W), Raivavae o Raevavae (23°52′00″S 147°40′00″W23°52′00″S, 147°40′00″W), Gli isolotti di Bass, che comprendono: Rapa (27°35′00″S 144°20′00″W27°35′00″S, 144°20′00″W) l'isola principale, Marotiri (27°55′00″S 143°26′00″W27°55′00″S, 143°26′00″W) a sud-est, disabitata. Storia L'arcipelago delle isole Australi venne popolato in un'epoca successiva rispetto ad altre isole della Polinesia. È probabile che tra i secoli XI e XIV le isole abbiano accolto i primi colonizzatori provenienti verosimilmente da Tahiti. James Cook fu il primo europeo a scoprire le isole Australi. La prima isola fu Rurutu il 13 agosto 1769 che chiamò Oteroah. Cercò di sbarcare ma non vi riuscì causa l'ostilità della popolazione. Cook, durante il suo terzo e ultimo viaggio scoprì l'isola di Tubuai l'8 agosto 1777. Pur non sbarcando, venne accolto dagli isolani che gli andarono incontro. Notò le similitudini con la lingua di Tahiti. Raivavae venne scoperta due anni prima, nel 1775 dal navigatore spagnolo Tomás Gayangos. Rapa venne scoperta da George Vancouver il 22 dicembre 1791, e venne chiamata Oparo. Rimatara venne scoperta alla fine del 1811 dal reverendo Henry, capitano di una goletta proveniente da Tahiti. Le isole Maeia vennero scoperte nel 1824 dalla nave baleniera americana Maria comandata da George Washington Gardner. Un altro navigatore, Jacques-Antoine Moerenhout, ignorando la scoperta di queste isole, le rivendicò nel 1829, dandole il suo nome. Marotiri, nome che accomuna 4-6 grossi scogli, furono scoperti da George Bass, da cui il nome delle isole Bass, probabilmente nel 1800. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Isole Australi Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Isole Australi Collegamenti esterni Marotiri: mappa1 Marotiri: foto satellitare Archiviato il 4 marzo 2016 in Internet Archive. Marotiri: foto aeree Marotiri: foto dal mare Archiviato il 24 dicembre 2013 in Internet Archive.