NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Селецький замок

Селецький замок (пол. Zamek Sielecki) — замок, розташований на лівому березі річки Чорна Пшемша у місті Сосновець Сілезького воєводства у Польщі. Замок є найстарішою ,будівлею міста, історія якої сягає пізнього середньовіччя. Історія Донедавна вважалося, що замок було побудовано у 1620 році, але завдяки археологічним розкопкам та архівним дослідженням вдалося з'ясувати, що він ймовірно був заснований у XV столітті. Загалом, перша згадка про оборонний об'єкт у Сельці походить з 1403 року. Про існування тут укріплень згадувалося також у 1430 році. У 1465 році власником укріплень став королівський придворний Якуб Дух з Дембна. У 1567 році власником Сельця став Валентин Мінор. У 1620 році Себастіан Мінор гербу Півкозич завершив будівництво нового замку на плані чотирикутника з подвір’ям посередині. Вигляд замку з того періоду представлений в інвентарях 1665 та 1719 років. Після Мінорів господарями Сельця були Моджеєвські та Менгоборські. За правління короля Станіслава-Августа Понятовського замок належав полковнику Михалу Жулинському, а потім придворному камергеру Йордану Стоєвському, який у 1802 році продав замок прусському генералу Крістіану Людвігу Шіммельпфеннігу фон дер Ойє. Після його смерті в 1812 році, його вдова продала замок у 1814 році пщинському князю Людвіку Анхальт-Кьотену фон Плесс. У 1824 році замок згорів, згодом князь вирішив його відновити. У 1856 році будівлю придбав металургійний підприємець Андреас фон Ренард, родина якого та пов'язана з нею фірма володіли замком аж до Другої світової війни. У той час тут було облаштовано офісні приміщення. За часів Ренардів замок було перебудовано, зокрема було знесено східне крило та заповнено рів. У 1977 році замок було передано підприємству з виготовлення господарського скла "Вітропол", тут було облаштовано музей і виставку польського скла. Також протягом 1977—1980 років було здійснено генеральний ремонт замку. У 1981—1995 роках тут знаходився Музей сучасного скла. У 1994 році замок, який перебував у досить занепалому стані, перейшов у володіння міста Сосновець, було розпочато його ремонт. У наш час у замку розміщується мистецький центр, який бере активну участь у культурному житті міста, організовуючи виставки, концерти та різні культурні події. Архітектура Замок було побудовано із ламаного вапняного каменя та цегли у 1620 році, можливо із використанням більш ранньої забудови. Він мав вигляд комплексу з чотирьох крил із наріжними вежами. Після пожежі 1824 року замок було відновлено у 1832 році. Внаслідок чергової перебудови було розібране східне крило із в'їзною брамою, також засипали рів. Незважаючи на ці зміни, про оригінальний оборонний характер замку свідчить його форма, чотири наріжні вежі та ризаліти на подовженнях бічних крил. У наш час це будівля з трьома крилами та відкритим подвір’ям. Світлини Примітки
Sielice

Sielice [ɕɛˈlit͡sɛ] est un village polonais de la gmina de Sochaczew dans le powiat de Sochaczew et dans la voïvodie de Mazovie. Il est situé approximativement à 6 kilomètres au sud de Sochaczew et à 51 kilomètres à l'ouest de Varsovie. Références Portail de la Pologne
Sielice

Sielice – wieś w Polsce położona w województwie mazowieckim, w powiecie sochaczewskim, w gminie Sochaczew. Ma status sołectwa. Wieś szlachecka Silice położona była w drugiej połowie XVI wieku w powiecie sochaczewskim ziemi sochaczewskiej województwa rawskiego. W latach 1975–1998 miejscowość administracyjnie należała do województwa skierniewickiego. Przypisy Linki zewnętrzne Sielice 1(1), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. X: Rukszenice – Sochaczew, Warszawa 1889, s. 533 .
Селиці

Селиці (пол. Sielice) — село в Польщі, у гміні Сохачев Сохачевського повіту Мазовецького воєводства. Населення — 127 осіб (2011). У 1975-1998 роках село належало до Скерневицького воєводства. Демографія Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року: Примітки .
Landschaftsschutzpark Sieradowice

Der Landschaftsschutzpark Sieradowice (polnisch: Sieradowicki Park Krajobrazowy) ist ein Naturschutzgebiet in Polen, das der Kategorie Landschaftsschutzpark zugeordnet ist. Der im Jahr 1988 eingerichtete Park liegt in dem Heiligkreuzgebirge in Südpolen und hat eine Fläche von 122,52 km² sowie eine Pufferzone von 158,93 km². Charakteristisch für den Park ist die Gebirgslandschaft der Heiligkreuzberge. Literatur Małgorzata Walczak: Parki krajobrazowe i rezerwaty. Videograf II, 2004. ISBN 83-7183-303-2. (polnisch) Weblinks Homepage (polnisch)
Sieradowice Landscape Park

Sieradowice Landscape Park (Sieradowicki Park Krajobrazowy) is a protected area (Landscape Park) located in south-central Poland, covering an area of 121.06 square kilometres (46.74 sq mi). The Park lies within Świętokrzyskie Voivodeship: in Kielce County (Gmina Bodzentyn), Skarżysko County (Gmina Suchedniów) and Starachowice County (Gmina Pawłów, Gmina Wąchock). In this park are three nature reserves.
Landschapspark Sieradowice

Het Landschapspark Sieradowice (Pools: Sieradowicki Park Krajobrazowy) is een landschapspark in Woiwodschap Klein-Polen in Polen. Het park werd opgericht in 1988 en is 121,06 vierkante kilometer groot. Het park omvat bossen en heuvels. Externe link Officiële website
Sieradowicki Park Krajobrazowy

Sieradowicki Park Krajobrazowy znajduje się w województwie świętokrzyskim. Charakterystyka Położony jest w północnej części Gór Świętokrzyskich pomiędzy doliną rzeki Kamiennej od północy i Doliną Bodzentyńską od południa. Od wschodu ograniczają go doliny rzek Świśliny i Pokrzywianki, a od zachodu dolina Kamionki. Park obejmuje prawie w całości Pasmo Sieradowickie i Lasy Siekierzyńskie. Park utworzony został 10 czerwca 1988 r. Jego powierzchnia wynosi obecnie 12 252 ha, natomiast powierzchnia otuliny to 15 893 ha. Prawie 85% powierzchni parku to obszary leśne o zróżnicowanym drzewostanie, dominują lasy mieszane ze stanowiskami jodły i modrzewia europejskiego. W runie leśnym wyróżniono 57 gatunków roślin chronionych, z których ponad czterdzieści podlega ochronie ścisłej. Spośród zwierząt występują tu dziki, sarny i jelenie, nietoperze, łasice i gronostaje, kilka rzadkich gatunków ptaków, m.in. bocian biały i czarny, myszołów zwyczajny, zimorodek, dudek, słonka i cietrzew. Występują dość licznie płazy – żaby (w tym rzekotka drzewna), ropuchy oraz gady – jaszczurka zwinka i żyworodna, padalec, zaskroniec, żmija zygzakowata. Na terenie parku znajdują się trzy rezerwaty przyrody, są to Wykus, Góra Sieradowska i Kamień Michniowski, a także ponad dwadzieścia pomników przyrody, obiektów geologicznych i użytków ekologicznych, m.in. profil plejstoceńskich osadów w wąwozie lessowym Rocław pod Wąchockiem, polodowcowy głaz narzutowy w okolicach Siekierna oraz ostańce skalne Cygańska Kapa i Biały Kamień w leśnictwie Węglów. Teren Parku związany jest z licznymi wydarzeniami historycznymi. Rozległe i zwarte kompleksy leśne Lasów Siekierzyńskich dawały schronienie oddziałom powstańców z 1863 r. oraz partyzantom II wojny światowej, między innymi największego zgrupowania partyzanckiego AK na Kielecczyźnie dowodzonego przez legendarnych majorów „Ponurego” (Jana Piwnika) i „Nurta” (Eugeniusza Kaszyńskiego). Na terenie parku leży wieś Michniów, w której jest monumentalna Pietà, świadectwo martyrologii ofiar II wojny światowej. Na obszarze Parku występuje wiele zabytków architektury. Najsłynniejsze z nich to XIII-wieczny Zespół Klasztorny Opactwa Cystersów w Wąchocku oraz kościoły w Tarczku i Radkowicach. Przez Sieradowicki Park Krajobrazowy przechodzą trzy ścieżki edukacyjne: przyrodniczo-krajobrazowa „Radkowice – Śniadka”, o długości ok. 5 km; przyrodniczo-historyczna „Berezów – Michniów – Kamień Michniowski – Burzący Stok – Suchedniów”, o długości ok. 15 km; przyrodniczo-historyczna „Wąchock – Wąwóz Rocław – Rataje – Polana Langiewicza – Wykus”, o długości ok. 10 km. Najwyższe i najbardziej znane wzniesienie na obszarze Parku to: Kamień Michniowski (435 m n.p.m.), Sieradowska (390 m n.p.m.), Lisie Jamy (336 m n.p.m.), Wykus (323 m n.p.m.), Żarnowa Góra (315 m n.p.m.), Ostre Górki (304 m n.p.m.), Lubienia (298 m n.p.m.). Zobacz też parki krajobrazowe w Polsce Przypisy
Kraftwerk Rybnik

Das Kraftwerk Rybnik ist ein polnisches Kohlekraftwerk. Es wurde in den 1970er Jahren 4 km nördlich von Rybnik errichtet und hat eine elektrische Leistung von 1776 Megawatt. Das Kraftwerk Rybnik hat acht Blöcke, von denen jeweils vier über einen 120 Meter hohen Kühlturm verfügen. Die beiden Schornsteine des Kraftwerks Rybnik sind 260 bzw. 300 Meter hoch und gehören damit zu den höchsten in Polen. Geschichte 1966 wurde ein Kraftwerkbauprojekt genehmigt. Es wurde auf der Grundlage von Arbeiten erstellt, die zwei Jahre zuvor von Vermessungsingenieuren der Katowice Geodesy Enterprise durchgeführt wurden. Bei einem im Oktober 1967 organisierten Treffen wurden die Anwohner offiziell über den Bau des Kraftwerks informiert. Der geplante Fertigstellungstermin sollte 1980 sein. Beim Bau des Kraftwerks wurde davon ausgegangen, dass die Blöcke durch Kühltürme und ein künstliches Wasserreservoir gekühlt wurden, weshalb der Arbeitsumfang sehr groß war. Bereits 1968 war der Bau eines künstlichen Sees am Ruda-Fluss, der heute als Rybnik-Lagune bezeichnet wird, eines der Aushängeschilder der Stadt. Der erste Block des Rybnik-Werks wurde genau am 31. Dezember 1972 in Betrieb genommen. In den nächsten 13 Monaten wurden drei weitere Blöcke in Betrieb genommen. 1978 begannen sie mit der Produktion der sogenannten Blöcke der zweiten Stufe, d. h. Blöcke von 5 bis 8. Mit dem Bau des Kraftwerks wuchs auch die gesamte für den Betrieb notwendige Infrastruktur. 1973 wurde eine neue Straße in Betrieb genommen, die Orzepowice mit dem Kraftwerk verbindet. Dann wurden auch die ersten drei Blöcke einer Wohnsiedlung im Werk gebaut, die schrittweise auf ihre heutige Größe erweitert wurden. Neue Brücken und ein Einkaufspavillon wurden ebenfalls gebaut, und der gesamte Bezirk Rybnicka Kuźnia hatte Ende 1977 asphaltierte Straßen und eine Buslinie. In seiner Geschichte änderte das Werk seinen Namen viele Male – es war ein staatliches Unternehmen ("Southern Energy District", dann das Kraftwerk "Rybnik" in Wielopole) und ein staatliches Ein-Personen-Unternehmen Elektrownia "Rybnik" S.A. Im Jahr 2001 wurde die Anlage im Rahmen des Privatisierungsprozesses an ein Konsortium aus EDF und EnBW verkauft, um 2017 wieder ein staatliches Unternehmen zu werden, das Teil der PGE Capital Group ist. Kraftwerksblöcke Das Kraftwerk besteht aus insgesamt 8 Blöcken, die von 1979 bis 1983 in Betrieb gingen. Die folgende Tabelle gibt einen Überblick: Siehe auch Liste von Kraftwerken in Polen Liste von Kraftwerken in der Europäischen Union mit der höchsten Kohlenstoffdioxidemission Weblinks http://elektrowniarybnik.pl/ (polnisch)
ТЭС Рыбник

ТЭС Рыбник — угольная тепловая электростанция в одноимённом городе на юге Польши. В 1972—1978 годах на площадке станции были возведены восемь энергоблоков мощностью по 200 МВт. Необходимые для них турбины 13K215 мощностью по 225 МВт поставила компания Zamech из Эльблонга, тогда как генераторы поступили от двух производителей — для блоков 4, 5, 6 и 7 из СССР от «Электросилы», а остальные от вроцлавской компании Dolmel. Все восемь котлов ОР-650 изготовила компания Rafako из Рацибужа. Блоки с 1-го по 4-й планируется вывести из эксплуатации в 2021—2022 годах, тогда как работа блоков 5—8 запланирована до 2030 года. Вода для охлаждения забирается из Рыбникского водохранилища, созданного в рамках проекта станции на реке Руда. Этот водоём имеет площадь поверхности 4,5 км² и объём 22 млн м³. В системе охлаждения работают две градирни высотой 120 метров. Для удаления продуктов сгорания были построены две дымовые трубы высотой 300 и 260 метров. Кроме того, после запуска установки десульфуризации газов добавились две трубы высотой по 120 метров. Зола первоначально размещалась в поверхностном золохранилище, однако в настоящее время используется для заполнения подземных выработок в шахтах. Передача произведённой электроэнергии осуществляется по линиям электропередачи, рассчитанным на работу при напряжении 400 кВ, 220 кВ и 110 кВ. См. также Список электростанций Польши Список самых высоких сооружений Польши Примечания
ТЕС Рибник

ТЕС Рибник – вугільна теплова електростанція у однойменному місті на півдні Польщі. У 1972 – 1978 роках на майданчику станції звели вісім енергоблоків потужністю по 200 МВт. Необхідні для них турбіни 13К215 потужністю по 225 МВт постачила компанія Zamech із Ельблонгу, тоді як генератори надійшли від двох виробників – для блоків 4, 5, 6 та 7 з СРСР від Електросили, а інші від вроцлавської компанії Dolmel. Всі вісім котлів ОР-650 виготовила компанія Rafako із Рацибужа. Блоки з 1-го по 4-й збираються зупинити в 2021 – 2022 роках, тоді як експлуатація блоків 5 – 8 планується до 2030-го. Воду для охолодження забирають із Рибницького водосховища, створеного в межах проекту станції на річці Руда. Ця водойма має площу поверхні 4,5 км2 та об’єм 22 млн м3. В системі охолодження працюють дві градирні висотою 120 метрів. Для видалення продуктів згоряння спорудили два димарі висотою 300 та 260 метрів. Крім того, після запуску установки десульфуризації газів додались два димарі висотою по 120 метрів. Зола первісно розміщувалась у поверхневому золовідвалі, проте наразі використовується для заповнення підземних виробіток у шахтах. Видача продукції відбувається по ЛЕП, розрахованим на роботу під напругою 400 кВ, 220 кВ та 110 кВ. Див. також Список електростанцій Польщі Список найвищих споруд Польщі Примітки
Legendia Śląskie Wesołe Miasteczko

Legendia Śląskie Wesołe Miasteczko ist ein polnischer Freizeitpark in Königshütte (pl.:Chorzów) in der Woiwodschaft Schlesien, der 1956 als Śląskie Wesołe Miasteczko eröffnet wurde. Achterbahnen Ehemalige Achterbahnen Weblinks Offizielle Webpräsenz des Parks (polnisch) Einzelnachweise
Legendia

Legendia (a.k.a. Silesian Amusement Park, Polish: Śląskie Wesołe Miasteczko) is an amusement park located within Silesian Park in the center of the Metropolis GZM, Poland. It has an area of 26 ha. In 2008, the park saw 253,000 visitors. In 2015, the Slovakian company Tatry Mountain Resorts acquired Silesian Amusement Park. They renamed the park "Legendia" and modified many of its existing attractions. The park is now themed to "Legends". History In 1956, construction of Silesian Amusement Park started. It opened in 1959. In 1985, a Ferris wheel named “Gwiazda Duża” was installed (now Legendia Flower). In 2013, 26 rides were bought from Denmark's Sommerland Syd. In 2015, Tatra Mountain Resort became a new investor in Silesian Amusement Park. It planned to invest PLN 117 million into the park. In 2017, because of change of layout and attractions, the park changed its name to Legendia Śląskie Wesołe Miasteczko. On 1 July 2017 Lech Coaster opened as the tallest, longest and fastest roller coaster in Poland. Hyperion at nearby Energylandia has since broken these records. Attractions As of 2017, Legendia has about 40 attractions. External links Official website
Legendia

Legendia Śląskie Wesołe Miasteczko (simplifié en Legendia) est un parc de loisirs situé dans le parc régional de culture et de loisirs de Silésie, à Chorzów, en Pologne. Histoire En 1956, la construction de Śląskie Wesołe Miasteczko commence. Les premiers visiteurs sont accueillis en 1959. En 1985, la grande roue Gwiazda Duża est installée (maintenant Legendia Flower). En 2013, 26 attractions sont achetées au parc d'attractions danois Sommerland Syd. En 2015, le groupe Tatra Mountain Resort, propriétaire entre autres du parc aquatique Tatralandia, devient l'investisseur du parc d'attractions de Silésie et commence à le modifier. Parmi ces changements, son nouveau nom qui devient Legendia Śląskie Wesołe Miasteczko en 2017 et la modification des attractions existantes. 117 millions de zloty polonais sont investis. Le 1er juillet 2017, le parcours de montagnes russes Lech Coaster a été inauguré. À son ouverture, c'est le plus haut, le plus rapide et le plus long parcours de Pologne. Ce record a été battu en 2018 par Hyperion à Energylandia. En 2018, le parcours scénique interactif Bazyliszek est inauguré. L'attraction remporte l'European Star Award pour la meilleure nouvelle attraction européenne 2018, deux Park World Excellence Awards pour la meilleure attraction familiale de l'année et pour la meilleure application des nouvelles technologies dans la construction d'installations de divertissement, ainsi que le Thea Award de la Themed Entertainment Association. Attractions Le parc est composé de 5 zones : Le village magique, la forêt magique, la vallée des rêves, les montagnes magiques et Adventures Valley. Montagnes russes Autres attractions Air Ballons - Balloon Race (2007) Air Castle - Structures gonflables Apollo - Attraction de 2000 Bazyliszek - Parcours scénique interactif d'Alterface, Joravision et ETF Ride Systems (2018) Boruta's Tricks - Palais des glaces (2018) Carousel of Love - Carrousel (2017) Circus Tea Cups - Tasses (2015) Circus Train - Train junior Cyclodrome Diamond River - Shoot the Chute (2016) Dolina Jagi - Rivière rapide en bouées de Hafema (2020) Dragon Temple - Rainbow de Huss Park Attractions Dream Flight Airlines - Attraction de 1956 Electric Ring - (2008) Fish 'n' Wish - Manège pour enfants (2014) Gaj urwisów - Aire de jeux Giant Water Pump - Attraction pendulaire (2009) Podniebni Łowcy (2007) Legendia Flower - Grande roue (1985) Magical Lake Expedition - Bateau à bascule Magical Postal Service - Parcours de tacots (2016) Music Box - Carrousel pour enfants (2007) Phoenix - Enterprise Royal Ballroom - Krinoline (1980) Sailor Academy - Manège avion Super Ześlizg - Toboggans (1964) Sweet Dreams - Chaises volantes (2014) Sky Flyer - Kamikaze Tea Cups - Tasses (2013) Trampoliny - Zone de trampolines (2016) Wonder Garden - Palais du rire (1962) Références Liens externes (pl + en) Site officiel Portail des parcs de loisirs Portail de la Pologne
Legendia

Legendia (Voorheen het Silezisch attractiepark (Pools: Śląskie Wesołe Miasteczko)) is een pretpark gelegen in het Silezisch Cultuur- en Recreatiepark in de stad Chorzów, Polen. Het pretpark heeft een oppervlakte van 26 ha. In 2012 werd het park bezocht door 212.511 mensen. In 2016 werd de naam van het park veranderd in Legendia Silezisch attractiepark. Attracties Achtbanen Andere attracties Zjazd do wody Enterprise Flic Flac Sky Flyer Mix Machine UFO Tagada Pałac Sensacji Twister Łabędzie Samochody elektryczne Gwiazda Duża Samoloty duże Beczka śmiechu Apollo 2000 Ballerina
Hvězdárna Suhora

Polská hvězdárna na hoře Suhora (někdy také Suchora) ve výšce 1000 m nad mořem. Leží na území Goreckého národního parku (Gorczański Park Narodowy) a je nejvýše položenou polskou hvězdárnou. Hvězdárna je výzkumné pracoviště katedry astronomie Pedagogické akademie v Krakově (Katedra Astronomii Akademii Pedagogicznej). Hvězdárna byla postavena v roce 1987. O výběru rozhodla poměrně velká vzdálenost od obcí, nedostatek průmyslových závodů a zároveň okolní zalesnění parku. Má tedy čistou a neosvětlenou oblohu. Od roku 1991 pracuje hvězdárna v systému celopolské sítě observatoří, které v přesně určeném čase provádějí pozorování stejné hvězdy. Jsou to hlavně velmi husté hvězdy, tzv. bílí trpaslíci. Hvězdárna je poblíž turistické značky z vesničky Koninki přes vrch Tobołów (vede tam i sedačková lanovka) na Turbacz. Jako vědecké pracoviště je jen zřídka zpřístupňována návštěvníkům. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hvězdárna Suhora na Wikimedia Commons Oficiální stránky
Astronomisches Observatorium Suhora

Das Astronomische Observatorium Suhora, poln. Obserwatorium astronomiczne na Suhorze, engl. Mount Suhora Observatory ist eine Sternwarte der astronomischen Lehrstuhls der Pädagogischen Universität Krakau. Sie befindet sich in 1009 m Höhe auf dem Berg Suhora, der zum Gorce-Gebirge gehört, etwa 50 km südlich von Krakau. Die Sternwarte wurde am 5. November 1987 gegründet, gebaut nach einem Entwurf von R. Walczykiewicz. Sie ist ausgestattet mit einem 60-cm-Cassegrain-Spiegelteleskop, welches mit Photometer oder einer CCD-Kamera betrieben werden kann. Weblinks Offizielle Homepage (englisch)
Mount Suhora Observatory

The Mount Suhora Observatory (Polish: Obserwatorium astronomiczne na Suhorze) is an astronomical observatory owned and operated by the Astronomy department of the Pedagogical University of Cracow. It is located on Mount Suhora in the Gorce Mountains within the Gorce National Park, 50 km south of Kraków. History Founded on November 5, 1987, Mt. Suhora Observatory serves a dual purpose. It is meant as a place of learning for students of the University's Astronomy department from Kraków as well as the research-work facility. The observatory has one 0.6 metre Cassegrain telescope along with a photometer and a CCD camera. Gallery References Mt. Suhora Observatory home page.
Obserwatorium astronomiczne na Suhorze

Obserwatorium astronomiczne na Suhorze (Suchorze) – obserwatorium zlokalizowane na szczycie Suhory (1000 m n.p.m.), na terenie Gorczańskiego Parku Narodowego. Jest najwyżej położonym obserwatorium astronomicznym w Polsce. Jest własnością i placówką badawczą Uniwersytetu Komisji Edukacji Narodowej w Krakowie. Inicjatorem i twórcą obserwatorium jest profesor Jerzy Kreiner. Sporadycznie jest udostępniane zwiedzającym. O wyborze lokalizacji zadecydowało położenie: dość duża odległość od najbliższej miejscowości, brak w pobliżu zakładów przemysłowych, a jednocześnie otulina leśna Parku. Ma zatem czyste i nieoświetlone niebo. Decyzja o budowie obserwatorium i wyposażanie go w teleskop 60 cm została podjęta jesienią 1984. Akt erekcyjny wmurowano 24 lipca 1986. W okresie od maja do września 1987 pracownicy firmy Carl Zeiss Jena instalowali kopułę i teleskop. Pierwsze próbne obserwacje wykonano 4 października 1987. Oficjalne otwarcie nastąpiło 5 listopada tego roku. Obserwacje wykonywane są za pomocą 600 mm reflektora (teleskopu zwierciadlanego) Cassegraina firmy Carl Zeiss o efektywnej ogniskowej 7500 mm. Obserwatorium posiada kamerę CCD SBIG ST10XME. Teleskop jest umieszczony wewnątrz obrotowej kopuły o średnicy 5 m. Od 1991 obserwatorium pracuje w sieci WET (Whole Earth Telescope), której celem jest prowadzenie ciągłych (całodobowych) obserwacji wybranych obiektów. Są to głównie gwiazdy o dużych gęstościach, nazywane białymi karłami. Obserwatorium położone jest w pobliżu zielonego szlaku z Koninek przez Tobołów (z koleją krzesełkową) na Turbacz. Szlak ten prowadzi przez Polanę Suhora, z której można zobaczyć obserwatorium. Przypisy Linki zewnętrzne Galeria zdjęć Audycja popularnonaukowa Astronarium pokazująca Suhorę
Астрономічна обсерваторія на Сухорі

Астрономічна обсерваторія на Сухорі - обсерваторія, розташована на вершині Сухори (1000 м над рівнем моря), в національному парку Горце. Це найвища астрономічна обсерваторія в Польщі. Вона використовується кафедрою астрономії Краківського педагогічного університету і час від часу приймає відвідувачів. Обсерваторія почала роботу в 1987 році. Вибір місця був обумовлений розташуванням: досить віддаленим від найближчого міста та промислових підприємств, у лісозахисній зоні парку, з чистим і неосвітленим небом. Спостереження проводяться за допомогою 600-міліметрового рефлектора системи Кассегрена компанії Carl Zeiss з ефективною фокусною відстанню 7500 мм з допомогою ПЗЗ-камери. Телескоп розміщений всередині обертового купола діаметром 5 м. З 1991 року обсерваторія працює в мережі WET (Whole Earth Telescope), метою якої є проведення безперервних (24/7) спостережень за вибраними об'єктами, переважно білими карликами.