Крепостта Сребърна планина

Крепостта Сребърна планина (на полски Twierdza Srebrna Góra, на немски Festung Silberberg) – пруска крепост, изградена в периода 1765 – 1777 край Сребърната планина (Srebrna Góra) в Долна Силезия. Построена е с цел да осигури на Силезия, завладяна от Прусия през 1740 след Силезийските войни (1740 – 1763), военна защита срещу Австрия. Австрия не се примирява със загубата на региона и реално заплашва, че ще направи опит да си го върне. Локализация Крепостта е изградена като защитно средство за отбрана на Сребърния проход (586 м н.в.), разположен между Сови планини и Бардски планини. Проходът е бил от особено значение, тъй като представлява стратегически път за инвазия от (австрийска) Чехия към (пруска) Силезия. История Крепостта Сребърна планина е построена през XVIII век по проект на пруския инженер Лудвик Вилхелм Реглер, модифицирана е от крал Фридрих Велики. За изграждането на укрепленията са избрани два хълма, издигащи се над Сребърния проход (586 м н.в.): Фортечния хълм (686 м н.в.) и Оструг (627 м н.в.). Крепостта се състои от шест форта. Строителството на целия комплекс продължава 12 години (1765 – 1777), като в него участват 4 – 4,5 хиляди работници, а разходите възлизат на 1 668 000 талера (включително 70 000 дарени от силезийците като „доброволма жертва“). Финансирането на строежа е осигурено чрез специален данък в Силезия, наричан от местните „сребърнопланински бедствен данък“. Предвиждаоло се е настаняването на гарнизон с численост от 2,5 до 3,5 хиляди войници. Сребърната планина е поддържана в цветущ вид до 1800, когато умира един от основните ѝ привърженици – Фридрих Вилхелм II. През същата година крепостта е посетена от посланика на САЩ Джон Куинси Адамс (по-късно президент на САЩ). Единственият тест за отбранителните ѝ възможности е обсадата от наполеоновите войски през 1807. Крепостта успешно издържа тази проверка. В периода 1830 – 1848 служи като затвор за дейци на движението „Младите германци“. На 1 януари 1860 е издадена заповед за ликвидирането на укрепленията, а последните войници я напускат през 1867. По-късно укрепленията се използват като полигон за изпитания. През втората половина на XIX век започват да се осъзнават ползите от туризма и отдиха и възможностите на Сребърната планина в това отношение. Пруските власти нареждат спирането на разрушаването на укреплението и превръщането му в атракция за посетителите. В началото на XX век до прохода Сребърна между фортовете се осигурява достъп чрез зъбчата железница „Совьогорска“. След Първата световна война главният форт е ремонтиран и в неговия интериор е открит ресторант „Донжон“. Динамичното развитие на туристическия живот в Сребърната планина е прекъснато от Втората световна война. В укрепленията „Острог“ (Spitzberg) и „Висока Скала“ (Hohenstein) е създаден наказателен лагер за военнопленници, предназначен за полски офицери. В лагера са затворени над 300 души, сред които командирът на Защитата на крайбрежието от 1939 – контраадмирал Йозеф Унгруг, и командор Стефан Франковски. Историята помни смелото бягство (през нощта на 5 срещу 6 май 1940) на деветима полски офицери, които успяват да се измъкнат от лагера. Трима от тях достигат до Ниса и оттам чрез Чехия, Словакия, Унгария, Югославия и Турция стигат до Сирия, където се формира Карпатската стрелкова бригада, взела участие в боевете в Либия край Тобрук. Останалите шестима са заловени. След Втората световна война крепостта постепенно бива разрушавана и разграбвана от съветските войски. Едва през 1965 Полското туристическо дружество (Polskie Towarzystwo Turystyczno-Krajoznawcze) и Командването на Долносилезийския скаутски район (Komenda Dolnośląskiej Chorągwi Związku Harcerstwa Polskiego) подписват споразумение, въз основа на което е почистен Втори форт „Рогов“ и му е дадено името „Харцеж“ (Скаут). Форт „Острог“ е почистен през 1969 с помощта на тогавашното Министерство на минното дело и преименуван на „Миньор“. На 28 юни 1974 във Форт „Донжон“ е открит музей на тежкото стрелково оръжие. Крепостта Сребърна планина е обявена за паметник на историята с указ на президента на Полша от 14 април 2004. Архитектура Крепостта се състои от няколко издадени навън артилерийски позиции и основа. Основата ѝ представлява венец от бастиони. В обекта са разположени 151 крепостни помещения (казамати) оформени на три етажа. Огромни складове, кладенец, арсенал, параклис, затвор, болница, пекарна, пивоварна, занаятчийски работилници и барутно хранилище правят форта самостоятелен и самодостатъчен. Натрупаните там запаси са били достатъчни за 3 – 5 месеца обсада. Вътре са се побирали 3756 войници, огромни запаси от боеприпаси, гориво и храна. В цитаделата са изкопани 9 кладенеца, като най-дълбоките се намират във форт „Острог“ (84 м) и в главния бастион (70 м). Главният бастион (donjon) е най-големият по рода си в Европа – състои се от четири свързани помежду си кули, всяка с диаметър 60 m. и зидове с дебелина 12 м. Короната му представлява отлична панорамна площадка с изглед към Бардските планини. През октомври 2017 г. студенти и специалисти от Гданск провеждат геодезически измервания и архитектурна инвентаризация на обекта. Събития До 2011 в крепостта се провежда фестивалът „Три стихии“ (след 2011 фестивалът се премества в замъка в Болково), а през 2012 в Сребърна планина започва „17-и меридиан“ – Долнолужки фестивал на пътешествениците. На територията на крепостта и във форта „Висока скала“ ежегодно по време на празника Боже тяло се организира теренна ролева игра „Фантазияда“. Във форта „Харцеж“ от няколко години всеки последен уикенд на август се провеждат събори на бивши скаути от Валибржишката скаутска област. От 2015 в крепостта се провежда циклично събитие по бягане Silver Run, организирано от Полската фондация за физическо възпитание. През 2025 крепостта е удостоена със Златен сертификат на Полската туристическа организация. Източници