Kraljevi grad, Poznanj

Kraljevi grad v Poznanju (poljsko Zamek Królewski w Poznaniu) datira iz leta 1249 in iz časa vladavine Przemisla I. Stoji se v poljskem mestu Poznanj in je bil med drugo svetovno vojno večinoma uničen, a je bil od takrat delno obnovljen. Zgodovina in sodoben pogled Gradnjo gradu je verjetno začel Przemisl I. leta 1249 na hribu, ki se je kasneje imenoval Góra Zamkowa (Gradska gora, latinsko mons castrenis), danes pa je bolj znan kot Góra Przemysława (Przemslov hrib ali Przemyslawa). Prva stavba je bil bivalni stolp iz opeke z vodnjakom v notranjosti, preostali del hriba pa je bil obdan z obzidjem s palisado. Majhna vojvodska rezidenca je bila v sistem mestnega obzidja vključena konec 13. stoletja. Sin Przemisla I., Przemisl II., se je v upanju na ponovno združitev Poljske pod svojo oblastjo odločil zgraditi večji grad, bolj primeren za kralja. Leta 1295 je Przemisl postal poljski kralj, a je bil leto kasneje umorjen. Grad ni bil dokončan. Prekinitev gradnje v prvi fazi je razvidna iz spremembe zidne strukture iz vendiške v gotsko in drugačnega načina temeljenja, uporabljenega v kasnejši fazi. Delo je morda nadaljevala dinastija Pjastov iz Głogówa in Żagańa, ki je vladala Velikopoljski, pred letom 1337 pa ga je dokončal Kazimir III. Veliki, ki je grad uporabljal kot svojo rezidenco med svojim mandatom guvernerja Velike Poljske. Med vladavino Kazimirja Velikega je bila v gradu verjetno zgrajena stanovanjska stavba, vendar njena oblika ni bila v celoti raziskana pred gradnjo sedanje strukture na tem mestu. Grad je takrat sestavljali stolp, gotska hiša in obdajajoče obzidje. Kasneje so na jugu dodali obrambni stolp, ki se je raztezal onkraj gradu in mestnega obzidja. Leta 1337 je bil kraljevi grad v Poznanju največji grad v Poljskem kraljestvu, zgrajen po vzoru palače Henrika I. Bradatega v Legnici. Grad je bil sestavljen iz stolpa, ki ga je zgradil Przemisl I., in ogromne stavbe (63,0 m x 17,5 m) s tremi nadstropji in kletjo. Ni gotovo, ali je značilna streha gradu, sestavljena iz štirih delov, takrat že obstajala. Kleti so služile kot zapori in za shranjevanje vina, v pritličju pa so bile žarnice. Ti dve nadstropji sta bili pokriti z oboki. Dve višji nadstropji sta verjetno imeli lesene strope. Na robovih prvega nadstropja so bile reprezentativne sobe, med njimi pa so bile običajne sobe. Celotno drugo nadstropje je zasedala soba za 2000 gostov. Na južnem koncu velike stavbe je stal obrambni stolp. Od vladavine Vladislava I. je grad služil kot rezidenca generalnega staroste Velikopoljske. Kasneje je le en kralj, Vladislav II. Jagielo, naročil obnovo že tako dotrajanega stolpa. V začetku 16. stoletja gotski grad ni več ustrezal standardom kraljeve rezidence, zato je leta 1513 kralj Sigismund Star bival v škofovi rezidenci na Ostrówu Tumskem. V začetku 16. stoletja je velikopoljski generalni starost Łukasz Górka začel obsežno obnovo gradu. Kroniki kažejo, da so bile stavbe praktično obnovljene iz nič. Med požarom v Poznanju leta 1536 je zgorel tudi grad. V renesančnem slogu ga je obnovil guverner Velikopoljske Andrzej II. Górka. Novozgrajena glavna stavba je imela tri nadstropja, pokrita s štirimi prečnimi strehami. Na dvoriščni strani je bila dodana tudi arkadna loža, stolp pa je bil znižan. Iz te faze gradu so ostale le kleti. Sčasoma je bila v najstarejšem stolpu urejena grajska kuhinja z vodnjakom. Renesančni grad je bil uničen med švedskim potopom (1655–1660), leta 1704 sta ga med severno vojno izropali ruska in saška vojska. Leta 1716 so ga zasedli tarnogrodski konfederati. Grad je bil delno obnovljen leta 1721, vendar to ni ustavilo opustošenja. Zadnji generalni starosta, Kazimierz Raczyński, je ostanke srednjeveških stavb obnovil v arhiv (dokončan leta 1783). Leta 1804, po drugi delitvi Poljske, so Prusi porušili južni del gradu in ga nadomestili s stavbami, ki so skupaj z Raczyńskim arhivom služile kot urad lokalnega regierungsbezirka. Kasneje je bil grad tudi sedež pritožbenega sodišča in državnega arhiva (grad je služil kot arhiv do leta 1939). Med bitko za poznanjsko citadelo februarja 1945 je bil Przemislov hrib tarča topniškega ognja, preostali del gradu pa je bil porušen. Leta 1949 je Zbigniew Zieliński pripravil projekt za obnovo gradu v obliki iz 16. stoletja. Vendar pa zaradi odločitve generalnega konservatorja spomenikov Jana Zachwatowicza, da obnovi Raczyńskijev del, ta načrt ni bil izveden. Med letoma 1959 in 1964 je bila stavba, ki jo je postavil Raczyński, obnovljena, pruska stavba, zgrajena na temeljih 'Kraljeve kuhinje' – domnevnega stanovanjskega stolpa – pa je bila obnovljena. V nekdanji stavbi je danes Muzej uporabne umetnosti, v 'Kuhinji' pa so muzejske delavnice. Od nekdanjega gradu so nedotaknjeni temelji iz 13. in 14. stoletja, debeli približno 2 metra, predelne stene najnižjega nadstropja, zahodni zid (do približno 10 metrov visok) iz istega obdobja in vzhodni zid iz 14. stoletja, visok 7 do 8 metrov, ki je vključen v Raczyńskijevo stavbo. Na stavbi so tri spominske plošče. Najstarejša, iz leta 1783, je temeljna plošča Kazimierza Raczyńskega, dve pa iz let 1993 in 1995, ki obeležujeta 500. obletnico poklona velikega mojstra tevtonskih vitezov Hansa von Tieffena in 700. obletnico kronanja Przemisla II. 22. aprila 2002 je bil ustanovljen odbor za obnovo gradu. Med letoma 2010 in 2013 je bil južni del obnovljen po načrtih Witolda Milewskega, v oblikah iz sredine 16. stoletja, v bistvu ponavljajoč načrt Zbigniewa Zielińskega iz leta 1949. Milewski je predlagal Zygmuntu Skupniewiczu sodelovanje pri projektu, vendar je ta zaradi potovanja v tujino zavrnil. Leta 2007 je Jarosław Kozakiewicz predlagal lasten načrt za rekonstrukcijo gradu v neomodernističnem slogu in ga poimenoval Punctum. Takrat je predlagal strukturo z veliko teraso, namesto stolpa pa pravokotno odprtino v terasi, nekakšen negativ stolpa. 26. junija 2016 so na stolpu odprli razgledno točko. Pomembni dogodki v zgodovini gradu 1249 – poroka Salomeje, sestre Przemisla I. in Henrika II. Głogówskega 1251 – poroka Evfemije] najmlajše sestre Przemisla I., in Władysława Opolskega, vojvode Opolskega in Racibórza 14. oktober 1257 – Przemisl II. se je rodil v gradu 1. september 1288 – Elizabeta Richeza Poljska se je rodila v gradu 1309 – Henrik III. Głogówski, pretendent za poljsko krono, je bival v gradu 1329–1331 – grad je služil kot rezidenca [Vladislav I. Poljski|Vladislava I.] 1337 – Na gradu je bila podpisana mirovna pogodba med Kazimirjem III. Poljskim (Kazimierz Wielki) in Ivanom Češkim 1341 – Poroka Kazimirja III. Poljskega in Adelajde, hčerke Henrika, deželne grofije Hesse 1343 – poroka Elizabete Šlezijske, hčerke Kazimirja III. Poljskega 1372 in 1373 – obiska Elizabete Poljske, ogrske kraljice 1381 – obisk Ludvika I. Ogrskega 1386 – obisk Jadvige Poljske in Vladislava II. Jagiela 1424 – obisk Erika Pomeranskega 1433 – poroka Bogislava IV., vojvode Pomorjansko-Stolpskega (Słupskega), in Marije, hčerke Siemowita IV. Plockskega, vojvode Mazovije nekaj obiskov [[Kazimir IV. Poljski|Kazimirja IV. Jagiela] 29. maj 1493 – poklon Johanna von Tiefna Ivanu I. Albertu Nekaj ​​obiskov Sigismunda Starega 1574 – Obisk [[Henrik III. Francoski|Henrika de Valoisa] nekaj obiskov Sigismunda III. Vase nekaj obiskov [[Vladislav IV. Poljski|Vladislava IV. Vase] 1657–1658 – Ivan II. Poljski prezimuje na gradu s kraljico Marie Louise Gonzaga. Med tem obiskom je potekal vojni svet s Stefanom Czarnieckim, ki ga je Jozef Wybicki opisal v Mazurki Dombrowskega. Avtor je svojo odvetniško kariero začel leta 1765 na gradu. Legende Po legendi je Przemislov hrib ustvarila temna sila. Ko je bil Mješko I. krščen, se je jezni hudič odločil potopiti celotno mesto Poznanj. Iztrgal je enega od hribov blizu Gniezna in s skupino demonov poskušal blokirati tok reke Varte. Vendar so zle sile prehitro začele slaviti svojo zmago; njihovo hrupno vedenje je zbudilo peteline, ki so začeli peti. Hudič in njegovi demoni so se tako prestrašili, da so zapustili hrib na bregu Varte. Druga legenda je povezana s skrivnostnim umorom Ludgarde, žene Przemisla II., ki so jo služabniki verjetno zadavili v kopeli ali v njeni spalnici 14. decembra 1283. Vojvoda je bil povezan s tem umorom, ker mu vojvodinja ni mogla dati sina. Ustanovitev ženskega samostana dominikank v Poznanju, ustanovljenega proti koncu leta 1238, naj bi bila Przemislova sprava za to dejanje. Vendar pa sodobne kronike omenjajo le nejasne okoliščine Ludgardine smrti. Prva jasna povezava med Przemislom in tem atentatom je omenjena v Olivski kroniki iz 14. stoletja in kroniki Ernsta von Kirchberga, ki datira približno v leto 1370. Jan Długosz v svojih kronikah piše le o tem, da so ljudje govorili o tej povezavi. Pravijo tudi, da se je duh Ludgarde, ki so ga videli kot Belo damo, sprehajal po sobanah in po obzidju kraljevega gradu; pod obzidjem so videli Črnega viteza, ki je jokal za vojvodinjo na njenem pogrebu. Sklici Literatura Jerzy Topolski Dzieje Poznania, Warsaw-Poznań 1988–, Państwowe Wydawnictwo Naukowe ISBN 83-01-08194-5 Witold Gałka, O architekturze i plastyce dawnego Poznania do końca epoki baroku, Poznań 2001, Wydawnictwo Miejskie ISBN 83-87847-50-X Franciszek Jaśkowiek, Włodzimierz Łęcki, Poznań i okolice. Przewodnik, Warsaw 1983, Sport i Turystyka ISBN 83-217-2434-5 Zbigniew Szymanowski, Marta Tomczyszyn, Poznań, Bielsko-Biała 1999, Pascal Publishing House ISBN 83-87696-24-2 Zunanje povezave Committee for the Rebuilding of the Royal Castle in Poznań