NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Національний музей (Познань)

Познанський національний музей (пол. Muzeum Narodowe w Poznaniu) — державний художній музей, один із найбільших і найдавніших музеїв у Польщі. Заснований у 1857 році як Музей польських і слов'янських старожитностей у Великому князівстві Познанському. Незалежно від цього, у 1894 році було створено перший німецький музей у Познані під назвою Познанський провінційний музей, який 1902 року перейменували на Музей імператора Фрідріха III. У 1904 році цей музей переїхав у будинок на Площі Вільгейма (нинішня Площа Свободи), який спеціально спроектував для виставкових цілей Карл Гінкельдейн і де нині міститься Галерея живопису і скульптури Познанського національного музею. Після здобуття Польщею незалежності музей відновлено у цьому будинку 18 квітня 1919 року як Великопольський музей у Познані. Із 1950 року музей має теперішню назву. У 2005 році його внесено у Державний реєстр музеїв за № 80. Нинішній музей виник шляхом поєднання кількох різних у часі колекцій. Зберігає багату колекцію польського живопису від 16 століття по наш час та зібрання зарубіжного (італійського, іспанського, голландського і німецького) малярства. У музеї міститься також нумізматична колекція та галерея декоративно-ужиткового мистецтва. Примітки
Planty (Krakov)

Planty je park v Krakově, který ohraničuje centrum města zvané Stare Miasto. Park byl založen v letech 1822–1830 na místě bývalých středověkých hradeb. Má rozlohu 21 hektarů a délku 4 km. Vznik a vývoj Planty vznikly na místě bývalých opevnění obklopujícího město. Hradby byly na počátku 19. století zbořeny. Prostor, který po nich zůstal byl ve velmi zanedbaném stavu a sloužil jako smetiště a místo pro odvod splašků. V roce 1820 se rozhodlo, že budou vytvořeny "městské zahrady". Hlavním propagátorem této myšlenky byl architekt Feliks Radwański, který zároveň vytvořil plány a vedl jejich výstavbu. Po jeho smrti v roce 1826 vedení prací převzal Florian Straszewski, jenž v roce 1830 založil také nadaci pro údržbu parku. Prvotní práce spočívali v nivelaci terénu, zasypání příkopu navezenou zeminou atd. V areálu tvořeného parku zůstal Barbakán. V další etapě byly v parku vysázeny stromy (hlavně kaštany, javory, lípy, jasany, topoly a také exempláře několika exotický stromů), keře, trávníky a květinové záhony. V pozdějších letech byly vystavěny stánky, koncertní pavilony atd. V roce 1880 bylo rozhodnuto o vztyčení pomníků slavným Polákům. Během druhé světové války došlo k značné devastaci parku – byly vymýceny keře a odstraněno oplocení. V poválečném období se park příliš nezveleboval. K revitalizaci parku došlo až v roce 1989 podle projektu Janusze Bogdanowského. Planty byly rozděleny na 8 zahrad: Wawel, Uniwersytet, Pałac Sztuki, Florianka, Barbakan, Dworzec, Gródek, Stradom. Byly znovu instalovány stylové lampy, oplocení a lavičky. Byly rovněž vystavěny malé zídky, které naznačují průběh někdejších hradeb a rozmístění bašt a městských bran. Pomníky na Plantech pomník harfisty – věnován spisovateli Józefu Bohdanovi Zaleskému, (1886) pomník Jadwigi a Jagiełły, (1886) pomník Lilli Wenedy – věnován Juliuszi Słowackému, (1885) pomník Artura Grottgera – (1903) pomník Mikuláše Koperníka – (1900), na Plantech instalován v roce 1953 pozdně barokní postava milosrdné Matky Boží, umístěná během druhé světové války pomník Grażyny a Litawora – věnován Adamu Mickiewiczovi (1886) busta Tadeusze Żeleńského, (1985) pomník plk. Narcyze Wiatra-Zawojného, (1992) pomník Michała Bałuckého, (1911) pomník Floriana Straszewského, (1874) pomník Tadeusze Rejtana – odstraněn v roce 1946, na Planty se vrátil v květnu 2007, současnou bustu vytvořil Czesław Dźwigaj. Již neexistující pomníky: pomník Fryderyka Chopina, (asi 1888), odstraněn v roce 1931 kvůli plánům na okázalejší pomník, který však nakonec nebyl realizován v důsledku vypuknutí druhé světové války pomník sovětským vojákům padlým při osvobozování Krakova (1945), odstraněn Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Planty krakowskie na polské Wikipedii. Související články Planty byly zakládány také v dalších polských městech: Planty (Białystok) Planty (Chełmno) Planty (Kalisz) Planty (Rawicz) Planty (Stargard) Planty (Toruń) Literatura Torowska Joanna, Planty krakowskie: przewodnik dla nauczycieli, Krakov 2003, ISBN 83-88618-39-3. Franciszek Klein, Planty Krakowskie, Krakov 1914. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Planty na Wikimedia Commons
Planty-Park (Krakau)

Die Krakauer Planty sind eine ca. vier Kilometer lange und ca. 21 ha große Gartenanlagen um die Krakauer Altstadt. Geschichte Die Gärten wurden nach dem Abriss des größten Teils der Stadtmauer und der Aufschüttung des Stadtgrabens in den Jahren von 1822 bis 1830 von Feliks Radwański und Florian Straszewski angelegt. Im zentralen Teil des Parks verblieb der Barbakan. Es wurden Alleen angelegt und die Grünflächen wurden mit Kastanien, Ahornbäumen, Linden, Eschen und Pappeln bewaldet. Es wurden auch Wiesen und Blumenbeete angelegt. Am Wawel-Schloss wurde ein Weinberg errichtet, der jedoch bereits in den 1850er Jahren aufgegeben wurde, da die Österreicher die Wawel-Burg wieder militärisch nutzen wollten. Später wurden im Park Konzertmuscheln und Pavillons sowie zahlreiche Brunnen und Denkmäler errichtet und der Park wurde in neuen später acht Einheiten aufgeteilt. Nach dem Zweiten Weltkrieg wurde der Park restauriert und erhielt eine neue Beleuchtung. Kunst Der Park wurde von zahlreichen Künstlern gemalt, unter anderem von Jan Stanisławski, Witold Wojtkiewicz, Aleksander Trojkowicz und Stanisław Wyspiański. Maria Pawlikowska-Jasnorzewska widmete ihm mehrere Gedichte. Im Park sind zahlreiche Statuen, Denkmäler und Brunnen. Literatur J.M. Torowska: Planty krakowskie: przewodnik dla nauczycieli, Kraków: „MCDN“, 2003, ISBN 83-88618-39-3, OCLC 69571263 Franciszek Klein: Planty Krakowskie. Kraków: Wyd. Tow. Ochrony Piękności Miasta Krakowa i Okolicy, 1914 Barbara Stępniewska: Ogrody Krakowa, Wydawnictwo Literackie, Kraków 1977 Weblinks
Planty Park (Kraków)

Planty is a historic urban park around the Old Town in Kraków, Poland. It was built on the site of the destroyed the Medieval defensive walls of the city. The park has an area of 21 ha (52 acres) and a length of 4 km (2.5 mi). It consists of a chain of thirty smaller gardens designed in varied styles and adorned with numerous monuments and fountains. There are over twenty statues of noble historical figures in the park including monuments to Nicolaus Copernicus, Jan Matejko, Queen Jadwiga and King Wladyslaw II Jagiello. There are also several plaques in the park commemorating, among others, Jan Dlugosz and Stanislaw Wyspianski. And of famous Polish Mathematician Hugo Steinhaus, Stefan Banach and Otto Nikodym. The park forms a scenic walkway popular with Cracovians. Most historic sites of the old Kraków are located inside the Planty-park-belt along the Royal Road (Polish: Droga Królewska) crossing the park from the medieval suburb of Kleparz – through Florian Gate – at the northern flank of the old city walls. The historic Wawel Castle at the Wawel Hill, adjacent to Vistula River meander, form the southernmost border of Planty. History The green belt was established in place of the medieval walls between 1822 and 1830. By the beginning of the 19th century the expanding city had begun to outgrow the confines of the old defensive walls. The walls had been falling into disrepair due to lack of maintenance after the Partitions of Poland. As a result, Emperor Franz I of Austro-Hungary ordered the dismantling of the old fortifications. However, in 1817 Professor Feliks Radwański of Jagiellonian University convinced the Senate of the Free City of Cracow to legislate the partial preservation of the old fortifications, namely, the Florian Gate and the adjoining Barbican, one of only three such fortified outposts still surviving in Europe. References About the city walls at krakow4u.pl dated 1 March 2006 in Polish. Retrieved on April 23, 2008. Planty Garden Ring, undated. Retrieved on April 23, 2008. Bibliography (in Polish) * Praca zbiorowa Encyklopedia Krakowa, wydawca Biblioteka Kraków i Muzeum Krakowa, Kraków 2023, ISBN 978-83-66253-46-9 volume II pp 206–208 (Encyclopedia of Krakow)
Parc Planty de Cracovie

Le parc Planty de Cracovie est un parc urbain situé à la périphérie de la vieille ville de Cracovie (Pologne). Historique Les fortifications et le mur d'enceinte entourant la vieille ville sont démolis au début du XIXe siècle, laissant place à des fossés et remblais de terre. Quelque temps délaissée, la zone est d'abord utilisée comme décharge publique par les habitants. Feliks Radwański (1756–1826) (pl) propose l'idée de créer des « jardins urbains » dans cette région, en reprenant le terme de Planty (plantation). Les premiers travaux sont le nivellement de la zone et le remblaiement des fossés pour obtenir un sol fertilisé. La barbacane reste dans le parc ainsi créé. Ensuite, diverses essences sont introduites, principalement des châtaigniers, des érables, des tilleuls, des frênes, des peupliers, ainsi que quelques arbres exotiques. Plus tard sont plantés des arbustes, et des pelouses et parterres de fleurs sont créés ; arrivent ensuite les allées et les terrains de jeux. À partir de 1827, le parc Planty recouvre également la colline du Wawel de pêchers et de vignobles situés sur le versant sud, supprimés dans les années 1850 par l’armée autrichienne qui transforme la colline en citadelle et caserne. Le parc ainsi créé s'appelle aussi promenades en ville. À la mort de Radwański en 1826, c'est Florian Straszewski (pl) qui prend la direction du parc appelé aussi promenades en ville et, en 1830, il crée une fondation pour l'entretien de Planty. Dans les années suivantes, plusieurs kiosques et un pavillon de concert y trouvent place. Les travaux d'entretien habituels effectués par les jardiniers, selon le règlement établi par les autorités de la ville en 1879 : le parc est divisé en neuf districts, entretenus sous cette forme jusqu'au milieu du XXe siècle. Le parc Planty devient un lieu de promenades, de rencontres sociales et même de célébrations nationales. En 1871, une Commission des plantations est créée. Elle s'occupe de l'aménagement, de son entretien permanent, et décore le parc avec des monuments. En 1919, le Chêne de la liberté est planté devant le Collegium Novum. À la sortie de la rue Lubicz se trouvait, avant la Seconde Guerre mondiale, un orme commémoratif qui avait été planté par Tadeusz Kościuszko lui-même. Pendant la Seconde Guerre mondiale, le parc est considérablement dévasté : les Allemands ont coupé des buissons et déposé la clôture décorative à des fins de guerre qui séparait les allées piétonnes de la verdure. Après-guerre, le parc est préservé de toutes dégradations, mais ce n'est qu'en 1989 que le parc est revitalisé par le projet du professeur Janusz Bogdanowski (pl) qui engage la restauration de l'architecture : lampes stylées, clôtures, bancs... Le tracé des murs de défense et l'emplacement des tours et des portes de la ville est de nouveau matérialisé à l'aide de murs de pierre. Galerie Notes et références (pl) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en polonais intitulé « Planty Park » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de Cracovie Portail des espaces verts Portail du patrimoine mondial
Planty

Il Planty è uno dei più grandi parchi cittadini di Cracovia, in Polonia. Circonda lo Stare Miasto (Città Vecchia), dove le mura della città medievale si ergevano fino agli inizi del XIX secolo. Il parco ha una superficie di 21.000 metri quadrati (5,2 acri) e una lunghezza di 4 chilometri ed è composto da trenta piccoli giardini progettati in vari stili e ornati da numerosi monumenti e fontane. Il parco è una popolare passeggiata per i cittadini di Cracovia e in estate rappresenta un rifugio fresco e ombreggiato. La maggior parte dei siti importanti della vecchia Cracovia si trova all'interno della cintura del Planty, lungo la Strada Reale che lo attraversa dal sobborgo mediale di Kleparz fino al castello del Wawel sulla collina di Wawel. Storia La cintura verde fu istituita al posto delle mura medievali tra il 1822 e il 1830 come parte di un progetto di sviluppo urbano che preservasse il concetto di una "città giardino". All'inizio del XIX secolo la città aveva cominciato ad espandersi oltre i confini delle vecchie mura, che stavano cadendo in rovina a causa della mancanza di manutenzione dopo le spartizioni della Polonia. Di conseguenza, l'imperatore Francesco I di Austria ordinò l'abbattimento delle vecchie fortificazioni. Tuttavia, nel 1817 il professor Feliks Radwański dell'Università Jagellonica riuscì a convincere la Sessione del Senato della Repubblica di Cracovia a legiferare sulla conservazione parziale delle antiche fortificazioni, permettendo alla Porta di San Floriano e il vicino Barbacane di sopravvivere. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Planty
Planty (Krakau)

Planty (krakowskie) is een stadspark in Krakau. Het park, dat de Oude Stad omringt, werd aangelegd in de jaren 1822-1830. De oppervlakte bedraagt 21 ha, de lengte is vier kilometer. Planty werd aangelegd op de plek van de begin 19de eeuw verwijderde fortificaties, bestaande uit stadsmuren en aarden wallen. Het was een moerasachtig, verwaarloosd terrein en werd gebruikt als vuilstortplaats en rioolafvoer. In 1820 werd besloten tot inrichting van stadstuinen ter plaatse. In en na de Tweede Wereldoorlog raakte het park in slechte staat. Vanaf 1989 is het weer opgeknapt. In het park bevinden zich fonteinen en standbeelden, waaronder van Nicolaas Copernicus, Hedwig van Polen, Wladislaus II Jagiello van Polen, Theotokos en figuren uit de gedichten van Adam Mickiewicz. Voorheen was er een standbeeld van Frédéric Chopin. Enkele verdedigingswerken in het noorden, waaronder de Florianuspoort (Brama Floriańska) en Barbakan, zijn bewaard gebleven. Het kasteel Wawel, de Sint-Annakerk en enkele universiteitsgebouwen liggen aan het park.
Parcul Planty

Parcul Planty este unul dintre cele mai mari parcuri din Cracovia, Polonia. Parcul înconjoară Stare Miasto (Orașul Vechi), unde zidurile medievale folosite pentru apărare s-au păstrat până la începutul secolului al XIX-lea. Orașul vechi, istoric nu trebuie confundat cu districtul administrativ nr 1 Stare Miasto, care se extinde mai departe spre est. Parcul are o suprafața de 21.000 de metri pătrați (52 de hectare) și o lungime de 4 km (2,5 km). Acesta este alcătuit dintr-un lanț de treizeci de grădini mici, proiectate în stiluri variate și împodobite cu numeroase monumente și fântâni. Parcul formează o pasarelă pitorească populară. În timpul verii, stropit cu iazuri și având tarabe cu băuturi răcoritoare, parcul este un refugiu răcoros și umbros pentru străzile pline de viață din apropiere . Istoric Centura verde (parcul) a fost înființată în locul zidurilor medievale și a șanțului care înconjura zidul între 1822-1830, ca parte a proiectelor de dezvoltare urbană pentru a păstra conceptul de "oraș-grădină". De la începutul secolului al XIX-lea, orașul aflat în expansiune a început să iasă din limitele vechilor ziduri de apărare. Zidurile cetății erau în stare proastă din cauza lipsei de întreținere după partiția Poloniei. Ca rezultat, împăratul Francisc I al Imperiului Austriac a dispus demolarea vechilor fortificații. Cu toate acestea, în 1817 profesorul Feliks Radwański de la Universitatea Jagielloniană a reușit să convingă Senatul Republicii Cracovia să legifereze conservarea parțială a vechilor fortificații, și anume, Poarta Florian și barbacana, unul dintre cele trei astfel de avanposturi fortificate care au supraviețuit în Europa. Galerie Vezi și Piața Centrală din Cracovia (Rynek Główny) Cultura Cracoviei Evenimente în Cracovia Referințe
Aleksandrów Kujawski railway station

Aleksandrów Kujawski railway station is a railway station serving the town of Aleksandrów Kujawski, in the Kuyavian-Pomeranian Voivodeship, Poland. The station is located on the Kutno–Piła railway and Aleksandrów Kujawski–Ciechocinek railway. The train services are operated by PKP and Polregio. The railway station opened in 1862 Train services The station is served by the following services: Intercity services Gdynia - Gdansk - Bydgoszcz - Torun - Kutno - Lowicz - Warsaw - Lublin - Rzeszow - Zagorz/Przemysl Intercity services Gdynia - Gdansk - Bydgoszcz - Torun - Kutno - Lodz - Czestochowa - Katowice - Bielsko-Biala Intercity services Gdynia - Gdansk - Bydgoszcz - Torun - Kutno - Lodz - Czestochowa - Krakow - Zakopane Intercity services Kolobrzeg - Pila - Bydgoszcz - Torun - Kutno - Lowicz - Warsaw Intercity services Szczecin - Pila - Bydgoszcz - Torun - Kutno - Lowicz - Warsaw - Lublin - Rzeszow - Przemysl Intercity services Gorzow Wielkopolskie - Krzyz - Pila - Bydgoszcz - Torun - Kutno - Lowicz - Warsaw Regional services (R) Bydgoszcz - Solec Kujawski - Torun - Wloclawek - Kutno References External links Media related to Aleksandrów Kujawski train station at Wikimedia Commons
Krakovská hudební akademie

Krakovská hudební akademie (polsky Akademia Muzyczna w Krakowie) je konzervatoř založená roku 1888. Sídlí v historické části polského Krakova. Škola byla almou mater polského skladatele Krzysztofa Pendereckého, který byl také 15 let rektorem školy. Krakovská akademie je jedinou školou v Polsku, jejíž 2 absolventi zvítězili v Mezinárodní klavírní soutěži Fryderyka Chopina (Halina Czerny-Stefańská a Adam Harasiewicz) a mezi posluchači školy několik vítěžů dalších soutěží. Historie Akademii založil v tehdejším Rakousku-Uhersku roku 1888 významný polský skladatel Władysław Żeleński, a to především díky jeho uměleckým a společenským kontaktům a také díky podpoře klavíristky kněžny Marceliny Czartoryské, někedjší žačky Fryderyka Chopina. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Krakovská hudební akademie na Wikimedia Commons
Musikakademie Krakau

Die Krzysztof-Penderecki-Musikakademie Krakau (polnisch: Akademia Muzyczna im. Krzysztofa Pendereckiego w Krakowie) ist eine am 1. Februar 1888 durch Władysław Żeleński gegründete Musikhochschule in der polnischen Stadt Krakau. Die frühere Bezeichnung war Musikakademie Krakau (polnisch: Akademia Muzyczna w Krakowie). Die Umbenennung der Akademie nach Krzysztof Penderecki trat am 1. Januar 2021 in Kraft. Der Komponist und Dirigent war Absolvent, Professor, Rektor und Ehrendoktor der Akademie. Rektoren der Musikakademie Krakau Berühmte Schüler und Lehrer Dirigenten Jerzy Katlewicz (1927–2015) Andrzej Markowski (1924–1986) Ewa Michnik (* 1943) Stanisław Skrowaczewski (1923–2017) Bolesław Wallek-Walewski (1885–1944) Antoni Wit (* 1944) Joanna Wnuk-Nazarowa (* 1949) Komponisten Zbigniew Bujarski (1933–2018) Marek Chołoniewski (* 1953) Jan Jargoń (1928–1995) Zygmunt Konieczny (* 1937) Abel Korzeniowski (* 1972) Artur Malawski (1904–1957) Krzysztof Meyer (* 1943) Krystyna Moszumańska-Nazar (1924–2008) Maciej Negrey (* 1953) Józef Patkowski (1929–2005) Krzysztof Penderecki (1933–2020) Bogusław Schaeffer (1929–2019) Marek Stachowski (1936–2004) Adam Walaciński (1928–2015) Stanisław Wiechowicz (1893–1963) Władysław Żeleński (1837–1921) Bolesław Wallek-Walewski (1885–1944) Anna Zawadzka-Gołosz (* 1955) Instrumentalisten Pianisten Ewa Bukojemska (* 1949) Ludwik Stefański (1917–1982) Zbigniew Drzewiecki (1890–1971) Jan Hoffman (1906–1995) Adam Kaczyński (1933–2010) Stefan Wojtas (* 1943) Streicher und andere Instrumentalisten Kaja Danczowska (* 1949), Violine Eugenia Umińska (1910–1980), Violine Wiesław Kwaśny (* 1950), Violine Janusz Pisarski, Viola Zdzisław Łapiński (* 1956), Cello Bronisław Rutkowski (1898–1964), Orgel Elżbieta Czerny-Stefańska (* 1943), Cembalo Jan Pilch, Schlagzeug Joachim Grubich (1935–2025) Leszek Werner (1937–2014), Orgel Janusz Pater Sänger Helena Łazarska (1934–2022) Ehrendoktoren Weblinks Homepage Fußnoten
Muziekacademie Krakau

De Muziekacademie Krakau (Pools: Akademia Muzyczna w Krakowie) in Krakau, Polen, werd opgericht op 7 februari 1888 door de Poolse componist Władysław Żeleński. Geschiedenis De geschiedenis van de academie gaat terug op het oorspronkelijke Konserwatorium Muzyczne w Krakowie (Muziekconservatorium Krakau). Tijdens de Eerste Wereldoorlog rustte de opleiding in dit instituut. Tussen de beide wereldoorlogen in de jaren 1920 beleefde de school een grote bloei en groeide onder de bezielende leiding van respectievelijk Wiktor Barabasz en Bolesław Wallek-Walewski. Ook tijdens de Tweede Wereldoorlog werd de academie gesloten door de bezetter, maar men ging ondergronds voort en na de oorlog werd zij werd heropend en kreeg in 1946 de naam Państwowej Wyższej Szkoły Muzycznej (Staatshogeschool voor Muziek). De eerste rector was toen professor Zbigniew Drzewiecki, een in Polen bekende pianist en muziekpedagoog. Op 28 september 1979 kreeg het instituut zijn huidige naam Akademia Muzyczna w Krakowie (Muziekacademie Krakau). Tegenwoordig Nu, in 2007, studeren rond 650 studenten aan deze academie en 280 docenten, professoren en beheerspersoneel staan er voor klaar. Naast drie concertgebouwen behoort ook een uitgebreide bibliotheek met rond 50.000 boeken, partituren en audiovisuele formaten tot de academie. Rectoren van de academie sinds oprichting 1888-1921 Władysław Żeleński 1921-1928 Wiktor Barabasz 1929–1938 Michał Julian Piotrowski 1938-1939 Bolesław Wallek-Walewski 1945-1952 prof. Zbigniew Drzewiecki 1952-1955 prof. Stefania Łobaczewska-Gérard de Festenburg 1955-1963 prof. Bronisław Rutkowski 1964-1966 prof. Eugenia Umińska 1966-1969 prof. Jan Hoffman 1969-1972 prof. Józef Chwedczuk 1972-1987 prof. Krzysztof Penderecki 1987–1993 prof. Krystyna Mszumańska-Nazar 1993–1999 prof. Marek Stachowski 1999-2002 prof. Barbara Świątek-Żelazna 2002-2004 prof. Marek Stachowski 2004-2012 prof. Stanisław Krawczyński Sinds 2012 prof. Zdzisław Łapiński Eredoctoren 1994 – prof. dr. Krzysztof Penderecki 1997 – dr. Paul Sacher 2001 – prof. dr. hab. Mieczysław Tomaszewski 2003 – prof. dr. Helmuth Rilling 2005 – Peter Lukas Graf 2007 – Krystyna Moszumańska-Nazar 2008 – Henryk Mikołaj Górecki 2013 – Paul Badura-Skoda 2015 – paus Benedictus XVI Externe link (pl) /(en) Officiële internetpagina
Краковская музыкальная академия

Краковская музыкальная академия (пол. Akademia Muzyczna w Krakowie) — польское высшее музыкальное учебное заведение, расположенное в Кракове. История Была основана в 1888 году как Консерватория Музыкального общества (пол. Konserwatorium Towarzystwa Muzycznego) на основе школы Музыкального общества, действовавшей с 1867 года. Первым руководителем консерватории стал композитор Владислав Желенский, покровительницей заведения была княгиня Марцелина Чарторыйская (1817—1894), некогда в Париже бравшая уроки фортепиано у Фридерика Шопена. Постепенно развиваясь, консерватория достигла своего расцвета во второй половине 1920-х гг., когда количество студентов в ней достигало 600, а среди преподавателей были международно известные специалисты (в частности, в 1928 г. класс фортепиано вёл Эгон Петри). В начале 1940 г. консерватория была закрыта немецкими оккупационными властями. Уже в 1945 г. консерватория заработала вновь, в следующем году получив название Краковской государственной высшей школы музыки (пол. Państwowa Wyższa Szkoła Muzyczna). С 1979 года носит нынешнее название. Ректоры Владислав Желенский (1888—1921) Виктор Барабаш (1921—1928) Михал Юлиан Пиотровский (1929—1938) Болеслав Валлек-Валевский (1938—1939) Збигнев Джевецкий (1946—1952) Стефания Лобачевская (1952—1955) Бронислав Рутковский (1955—1964) Евгения Уминьская (1964—1966) Ян Хофман (1966—1969) Юзеф Хведчук (1969—1972) Кшиштоф Пендерецкий (1972—1987) Кристина Мошуманьская-Назар (1987—1993) Марек Стаховский (1993—1999) Барбара Свянтек-Желязна (1999—2002) Марек Стаховский (2002—2004) Станислав Кравчиньский (2004—2012) Здзислав Лапиньский (2012—2016) Станислав Кравчиньский (2016—2020) Известные преподаватели Эгон Петри Станислав Скровачевский Антоний Вит Роман Палестер Габриэль Хмура Иоахим Грубих Мечислав Томашевский Кшиштоф Пендерецкий Мечислав Дробнер См. также Персоналии:Краковская музыкальная академия Ссылки