Kolegiátní bazilika Nejsvětější Trojice (Krosno)

Kolegiátní bazilika Nejsvětější Trojice je památkově chráněný římskokatolický farní kostel v Krosně. Historie a popis Kostel byl postaven v polovině 14. století. Celý obvod původních zdí je patrný v části presbytáře a lodi dnešního kostela. Původní presbytář, nižší než současný, byl zastřešen žebrovou klenbou uloženou na kamenných konzolách. Dvoulodní halový korpus kostela byl původně zastřešen pěti poli klenutí s trojitými podpěrami, podepřenými čtyřmi osovými pilíři mezi loděmi. Významný růst a obohacení města v 15. století vedl k neustálému rozšiřování jeho hlavního kostela. V první polovině tohoto století byly na severu přistavěny kaple sv. Anny (před rokem 1402) a sv. Vojtěcha (před rokem 1448) a na jihu kostely Bratrstva Panny Marie (před rokem 1446) a sv. Petra a Pavla (před rokem 1512). Na konci 15. století byl presbytář rozšířen a zaklenut novou, pozdně gotickou síťovou klenbou. Na přelomu 15. a 16. století byla na východě rozšířena sakristie a v horním patře byla přidána pokladnice. Novější architektonická podoba kostela je dílem Wojciecha Roberta Portiuse, krosenského radního skotského původu, který tomuto účelu věnoval značnou část svého příjmu. Práce prováděné v této době, pravděpodobně pod dohledem italského stavitele Vincenta Petroniho, proměnily interiér kostela z gotického na manýristický. Valená klenba s lunetami, podepřená vnitřními opěrami zavedenými do interiéru kostela, která se zachovala v lodi kostela, stejně jako klenba bočních kaplí, pocházejí z tohoto období. Na Portiovu žádost Petroni také přestavět kapli sv. Petra a Pavla (přiléhající k lodi na jihu) na kupolovité mauzoleum pro rodinu Portiů. V této podobě, jen s drobnými úpravami, krosenský farní kostel přežil až do začátku 20. století, kdy bylo restaurováno a odkryto mnoho dříve skrytých prvků a stylistických prvků. Během druhé světové války byla zničena zvonice. V roce 2004 provedl archeolog Jan Gancarski vykopávky v kryptě farního kostela, kde byly objeveny dosud neznámé sarkofágy biskupů. Dne 17. září 2012 byla v bazilice odhalena pamětní deska obětem Katyňského masakru, spojených s Krosnem. Důležitější prvky interiéru Kalvárie – vynikající dílo gotického sochařství, vytvořené v krakovské dílně kolem roku 1400. Raně barokní epitaf Žofie Kanafolské, rozené Kiellaryové (zemřela 1640), je zasazen do vnitřní arkády kněžiště. Je vyroben z černého debnického mramoru a obsahuje oválný portrét zesnulého malovaný na plechu, umístěný v lomeném štítu. Dále je zde vystaven obraz „Korunování Panny Marie Nejsvětější Trojicí“ od Jakuba Trwałyho na desce kolem roku 1480 a dílo krakovského malíře Jana Wielkiho ze 70. let 15. století, které visí na pilíři kněžiště u vstupu do kněžiště. Hlavní oltářní obraz v pozdně manýristickém slohu z 30. let 17. století obsahuje obraz „Adorace Nejsvětější Trojice a Panny Marie“ od benátského malíře Tommase Dolabelly. Lavice v presbytáři, pocházející z doby kolem roku 1600, jsou zdobeny obrazy zobrazujícími biblické scény a světce. Deset bočních oltářů, pocházejících ze 17. století, vytvořili krosenští řezbáři. Dvacet obrazů polských umělců z okruhu Tomasze Dolabelly, včetně pláten, vztahujících se k tématu smrti: Memento mori, Umírající zvon, Žena odsouzená za hříchy a Čtyři poslední věci. Plechovou křtitelnici v kapli sv. Vojtěcha, podepřenou třemi ležícími lvy, daroval Vojtěch Portius v roce 1634. Na kazatelně jsou malované personifikace kardinálních ctností: střídmosti, rozvážnosti a odvahy, stejně jako teologických ctností: lásky, naděje a víry. Vedle ní je lavička Vojtěcha Portiuse s personifikací spravedlnosti. Kazatelna pochází z poloviny 17. století. Chór pochází z poloviny 17. století. Malby: „Poslední soud“ na stěně presbytáře, namalovaný podle rytiny vlámského umělce Jana Sadelera; nad vchody do kaple jsou čtyři obrazy přizpůsobené stěnám: Svatý Jiří, namalovaný podle rytiny norimberského rytce Heinricha Ullricha; Vražda svatého Stanislava; již zmíněný Zvon smrti (namalovaný podle rytiny Hieronyma Wierixe); a Žena odsouzená za skryté hříchy. Na vnitřních pilířích lodi je cyklus obrazů ze života Krista: Svatba v Káni, namalovaná podle rytin Martina de Vose; Kristus na cestě do Emauz; Pokušení Krista; Zázračný úlovek ryb; a Křest Krista v Jordánu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Bazylika kolegiacka Świętej Trójcy w Krośnie na polské Wikipedii.