Torunjska stolnica

Torunjska stolnica' ali stolnica bazilika sv. Janeza Krstnika in sv. Janeza Evangelista (poljsko Bazylika katedralna św. Jana Chrzciciela i św. Jana Ewangelisty) je gotska stolnica in manjša bazilika škofije Torunj na severu Poljske in najpomembnejša cerkev v mestu. Skupaj s starim mestnim jedrom je na Unescovem seznamu svetovne dediščine. Zgodovina Cerkev sv. Janeza se je začela graditi kot župnijska cerkev v starem mestnem jedru okoli leta 1270, prvotno kot bazilika. Leta 1351 je požar uničil dele stavbe. Kasneje je bila ladja obnovljena, pri čemer je bila bazilikalna struktura prejšnje stavbe opuščena v korist dvoranske cerkve. Severni in južni ladji je bilo dodanih več kapel. Leta 1406 se je cerkveni stolp zrušil; od leta 1407 naprej so ga pod vodstvom gradbenega mojstra Johanna Gotlanda obnavljali do leta 1433. Nikolaj Kopernik je bil tam krščen leta 1473. Cerkev je bila protestantska od leta 1557. Od leta 1583 do 1596 so jo protestanti in katoličani uporabljali skupaj. V teh letih je bila notranjost ometana in pobeljena, zaradi česar so izginile stenske poslikave iz 14. in 15. stoletja. Papež Pij XI. je leta 1935 cerkev povzdignil v status manjše bazilike. Cerkev je bila v veliki meri prizanesena uničenju med drugo svetovno vojno. Z ustanovitvijo torunjske škofije je bila župnijska cerkev leta 1992 povzdignjena v stolnico. Na začetku 21. stoletja so odkrili poslikave v prezbiteriju in na vzhodni steni. Pričajo o bogastvu srednjeveške stenske dekoracije. Arhitektura Torunjska stolnica je triladijska gotska dvoranska cerkev iz opeke. Dolga je 56,2 metra in visoka 27,3 metra. Zvonik je visok 52 metrov. Strop je prekrit z zvezdastimi oboki. Severni portik ima bogato okrašeno opečno atiko. Oprema Glavni oltar z izrezljanimi figurami apostolov Bartolomeja in Simona poleg sv. Wolfganga ter štirimi velikimi cerkvenimi očeti na poslikanih krilih. 1502–06, Šlezija. Nad njim zdaj stoji zmagoslavni križ iz 14. stoletja. Velika, nenavadno kompleksna slika na severni steni nad vhodom v zakristijo (ok. 1380 do 1390) prikazuje Poslednjo sodbo skupaj z razpelom: zgoraj Bog Oče v spremstvu angelov različnih rangov, vključno z nadangelom Mihaelom, ki premaga Satana, in Peter, ki v nebesih sprejema odrešene duše; spodaj vstajenje mrtvih in pekel; v središču je razpelo kot živi križ in Jesejevo drevo, ki raste iz patriarhovih prsi; ob straneh so Marija, sv. Janez, ženske in starorimski stotnik. Poleg tega so tu alegorije cerkve in sinagoge, kreposti in razvad, Mater Misericordiae ter srečanje treh živih in treh mrtvih. Zaradi referenc in še posebej številnih slikovnih aluzij je slika pomembno delo za poznavanje srednjeveške ikonografije. Tako imenovana Prelepa Madona (ok. 1390) je bila pomembno umetniško delo v slogu mehke gotike. Izvirna apnenčasta skulptura je izgubljena od leta 1944, ko so jo odstranili nemški vojaki. V stolnici je na ogled le kopija skulpture. Vendar pa je konzola z upodobitvijo Mojzesa, na kateri stoji skulptura, original in prav tako izvira iz delavnice Mojstra Trnove Madone. V kapeli sv. Stanislava Kostke stoji poznobaročni oltar iz leta 1719 s sliko Poklon Mariji z otrokom sv. Stanislavom, ki jo je leta 1634 naslikal Bartholomäus Strobel. Jugozahodna kapela vsebuje relief Marijine smrti, najpomembnejši pa je epitaf iz leta 1589 za Nikolaja Kopernika, v katerega je bila leta 1582 vstavljena slika astronoma, ki je umrl leta 1543. Monumentalne stenske poslikave v koru in na južnih stebrih, odkrite šele pred nekaj leti, prikazujejo apostole in druge svetnike. Bronasti nagrobnik za župana Janeza iz Soesta, okoli leta 1360, uvožen iz Flandrije. Vitraž, ki ga je v srednjeveškem slogu oblikoval torunjski umetnik Edward Kwiatkowski med letoma 1949 in 1951; nekateri ostanki gotske glazure so bili vključeni, na primer v zgornji krogovič. Tuba Dei, s premerom 2,17 metra in težo 7200 kilogramov, je danes drugi največji zvon na Poljskem. Ulili so ga okoli leta 1500 v torunjski livarni zvonov. Tako imenovani pogrebni zvon izvira iz leta 1412. Njegov premer je 0,95 m. Leta 1990 se mu je odlomil kembelj. Leta 1437 so ulili še en zvon. Njegov premer je bil 1,7 m, tehtal pa je približno 4 tone. Ta zvon so Nemci ukradli leta 1942. V sodobnem času sta bila ulita dva zvonova. Prvega je leta 1659 ulil Augustyn Kösch. Ni se ohranil. Zvon, ki ga je leta 1760 ulil Mikołaj Petersilge, se je ohranil. Leta 2002 so ulili zvon Tubula Dei (Božja trobenta). Stolnici so ga podarili kot darilo v spomin na deseto obletnico ustanovitve torunjske škofije. Zvon so ulili v Gliwicah. Tehta 260 kg in se uporablja vsak dan. Orgle V baziliki so dvoje orgle. Glavne orgle z 32-registri z romantično zasnovo, neogotskim zadnjim delom ohišja in pnevmatskim sledilnikom – je leta 1878 zgradil graditelj orgel Max Terletzki iz Königsberga. V 1990-ih jih je obnovilo podjetje za gradnjo orgel Kazimierz Urbański iz Bydgoszcza. Stranske orgle s 15 registri z baročno zasnovo in zadnjim delom ohišja, opremljene z mehanskim sledilnikom, je leta 1688 zgradil graditelj orgel Mateusz Brandtner iz Toruńja. Med letoma 1979 in 1983 sta jih obnovili Delavnica za varstvo spomenikov v Toruńu in delavnica za gradnjo orgel Józefa Mollina iz Odr. Galerija Sklici Zunanje povezave Dom St. Johannes