Neptunov vodnjak, Gdansk

Neptunov vodnjak (poljsko Fontanna Neptuna; nemško Neptunbrunnen) je zgodovinski vodnjak v Gdansku, mojstrovina manieristično-rokokoja in ena najprepoznavnejših znamenitosti mesta. Vodnjak stoji na Długi Targu (Dolgi trg), pred vhodom v Artusov dvor. Zgrajen je bil v začetku 17. stoletja. Kašubci za skulpturo uporabljajo vzdevek Krësztof. Zgodovina Leta 1549 je bil ob vhodu v Artusovem dvoru danes neznan vodnjak, ki je morda imel kovinske okrasne dele. Vodnjak je stal nekoliko bližje Motławi. Lokalne oblasti Gdanska so skupaj z županom Bartholomäusom Schachmannom želele postaviti pomembnejši spomenik. Prvi zidar, ki je prejel ponudbo za dokončanje projekta, je bil Jakob Kordes iz Lübecka, vendar iz neznanih razlogov njegov načrt ni bil sprejet. Nova fontana naj bi bila zgrajena na sredini pročelja Artusovega dvora, z Zelenih vrat pa bi bila fontana vidna z glavno mestno hišo v ozadju, z odcepom na Dolgo ulico. Neptun - bog morja - naj bi bil postavljen nasproti mestnih hiš, ki so bile rezidenca poljskih kraljev, medtem ko naj bi se jim mitološki bog med bivanjem v Gdansku priklonil z glavo. Vodnjak naj bi imel podzemne črpalke, ki bi ga povezovale s potokom Siedleckim pri Sienskem trgu; vendar je bil tlak prenizek. Med letoma 1606 in 1615 so bili v teku projekti, kiparjenje in ulivanje. Projekt kipa je izdelal Abraham van den Blocke (1572–1628), kip pa je izdelal Flamec Peter Husen. Kip je bil leta 1615 v mestnem livarskem cehu ulit iz brona Gerdt Benning. Masa figure je 650 kilogramov. Steblo, na katerem je figura, je izdelano iz črnega tufa. Arhitekturne značilnosti vodnjaka se nanašajo na flamski manierizem. Vodne instalacije je izdelal Ottomar von Wettner, vodne sisteme pa je zasnoval Adam Wybe. Rezervoarji za vodo so bili nameščeni na strehi glavne mestne hiše in Artusovega dvora. Do druge polovice 19. stoletja, ko je bil posodobljen podzemni vodovodni sistem, je vodnjak deloval le nekaj dni v letu. Prej je bil vodnjak poslikan. Vodnjak je bil odprt 9. oktobra 1633, zamuda pa je bila posledica številnih motenj: prenove Artusovega dvora, težav z robustnostjo vodovodnega sistema, poljsko-švedske vojne in smrti Abrahama van den Blockeja. Leta 1634 je bil vodnjak obdan z ograjo, okrašeno z pozlačenimi poljskimi orli. Otvoritev delovanja vodnjaka je bila 23. marca 1634. Med letoma 1757 in 1761 je Johann Karl Stender izdelal nove fragmente vodnjaka in stebla, mojster kovač Jakob Barren pa je rekonstruiral in zamenjal zlomljeno rešetko. Takrat je vodnjak dobil svoj rokokojski arhitekturni slog. Leta 1927 je bil vodnjak obnovljen. V 1930-ih so nacisti odstranili zgodovinske poljske orle z ograje vodnjaka, da bi odstranili sledi poljske zgodovine in dediščine mesta. Vodnjak je bil med drugo svetovno vojno poškodovan in preseljen v Parchowo, ki so ga okupirali Nemci. Po drugi svetovni vojni je bil vodnjak obnovljen med letoma 1950 in 1954 in ponovno zagnan 22. julija 1957. Zgodovinski poljski orli na ograji so bili obnovljeni. Leta 1988 so bili v okviru obnovitvenih del genitalije vodnjaka prekriti s figovim listom. Popolna prenova vodnjaka je bila izvedena med septembrom 2011 in aprilom 2012. Galerija Sklici Zunanje povezave Fontanna Neptuna