Mestna hiša, Gdansk

Glavna mestna hiša (poljsko Ratusz Głównego Miasta; nemško Rechtstädtisches Rathaus) je zgodovinska mestna hiša v Gdansku na Poljskem, znotraj mestnega okrožja v središču mesta. Je eden najlepših primerov gotsko-renesančnih zgodovinskih stavb v mestu, zgrajena na križišču ulic Ulica Długa in Długi Targ, v najbolj priljubljenem delu Gdanska. V Glavni mestni hiši v Gdansku je Zgodovinski muzej mesta Gdanska. Lokacija Glavna mestna hiša v Gdansku stoji na ulici Długa, ki je del Kraljeve poti. Stavba je v kompleksu stavb, ki ga obdajajo ulice Długa, Kramarska, Piwna in Kaletnicza, na vogalu prvih dveh. Stavba je druga najvišja stavba v glavnem mestu (za cerkvijo sv. Marije) in je v najbolj opaznem delu Śródmieście v Gdansku. Dostop do stavbe z avtomobilom je težaven, saj je ulica Długa vse leto peš cona. Javni prevoz ne doseže stavbe. Najbližja tramvajska postaja je na ulici Podwale Przedmiejskie. Zgodovina Najstarejši fragmenti mestne hiše izvirajo iz let 1327 do 1336 – stavba je bila takrat precej manjša, kar je v naslednjih letih privedlo do njene širitve. V 14. stoletju je bilo glavno mesto Gdansk obnovljeno, leta 1346 pa je bilo takrat veljavno lübeško pravo zamenjano s kulmskim pravom. Reforma je ločila vlogi mestnega sveta in ławe miejske (ki je bila odgovorna za sodstvo). Ločitev obeh organov je privedla do potrebe po dveh ločenih dvoranah za obe instituciji. Leta 1357 je bila na mestu sedanje mestne hiše postavljena začasna mestna hiša. Prva večja širitev stavbe se je začela leta 1378, potem ko je mesto prejelo celotno kulmsko pravo. Širitev stavbe je vodil Henryk Ungerdin, rekonstrukcija pa je bila končana leta 1382. Med letoma 1454 in 1457, v zvezi s prihodom kralja Kazimirja IV. Jagellonca, je bila mestna hiša razširjena. Stolp mestne hiše je bil dokončan v letih 1486–1488; gradnjo je vodil Henryk Hetzel. Stolp je dokončal Michał Enkinger, z visoko kupolo leta 1492, ki je leta 1494 pogorela. Leta 1504 je mestno hišo obiskal kralj Aleksander Jagellonski. Po požaru leta 1556 so mestno hišo obnovili in razširili z renesančnimi vplivi nizozemski arhitekti in gradbeni mojstri, vključno z Wilhelmom van den Meerjem, Dirkom Danielsom in Anthonisom van Obbergnom. Leta 1561 so na vrh stolpa postavili pozlačen kip takrat vladajočega poljskega kralja Sigismunda II. Avgusta, v stolp pa so namestili kariljon. »Rdeča soba«, ki jo je zasnoval nizozemski arhitekt Hans Vredeman de Vries, velja za enega najizjemnejših primerov nizozemskega manierizma v Gdansku. Mestna hiša, ki je bila v drugi svetovni vojni močno poškodovana, saj je bil vrh stolpa uničen, je bila skrbno popravljena in rekonstruirana, večinoma dokončana do leta 1952. Oprema Sedanja notranjost je nastala na prelomu iz 16. v 17. stoletje in je že v času nastanka veljala za eno najlepših te vrste. Pri veličastnih stavbah v Gdansku je sodelovalo veliko znanih umetnikov, arhitektov in kovačev, med njimi Wolff Sporer, Valentin Trost, Ambrosius Kleppisch, Lonhardt Diele, Adam Reißig, Leonhardt Schulz, Andreas Stange, Jacob Apotheker, mojster stavbenik Hans Strakowski in njegov sin Georg, mojster Simon Sperling in drugi. Zanimiva je Rdeča dvorana iz let 1593 do 1608, s stropom, na katerem je 25 slik Izaaka van den Blockeja, uokvirjenih z rezbarijami Abrahama Hochreuterja. Ob vstopu v dvorano vas preseneti obilica umetniških del v relativno majhnem prostoru. Slika v središču se imenuje Alegorija gdanske trgovine ali Apoteoza gdanske zveze s Poljsko. Najstarejši element Vijolične dvorane je kamin z grbom Gdanska. Tako kot druga umetniška dela v notranjosti mestne hiše je bila tudi večina pohištva Rdeče dvorane pred vojno shranjena in so jo lahko ponovno uporabili med obnovo. Galerija Sklici Zunanje povezave Ratusz Głównego Miasta. Muzeum Gdańska (polnisch).