Trg svobode, Lodž

Trg svobode (poljsko Plac Wolności) je osmerokotni javni trg v središču Lodža na Poljskem. Dokončan je bil leta 1823 in je severni konec trgovske Piotrkowske ulice. Njegovo sedanje ime spominja na ponovno vzpostavitev neodvisnosti Poljske leta 1918. Ime Ko je bil trg prvotno označen, se je imenoval Rynek Nowego Miasta, kar v prevodu pomeni »Trg Novega mesta«, saj je simboliziral začetek novega industrijskega naselja. Po osamosvojitvi Poljske leta 1918 so ga preimenovali v Plac Wolności v čast svobode in neodvisnosti po 123 letih tuje vladavine na Poljskem. Geografija Osmerokotni trg je v središču novo ustanovljenega mesta v začetku 19. stoletja. Je južno od starega srednjeveškega trga, ki je danes znana kot Rynek Starego Miasta (Trg Starega mesta). Nekoč je bil pomembno prometno središče, ki je povezovalo prometne trgovske poti, ki so se raztezale do in iz Piotrkówa Trybunalskega ter drugih okoliških mest, kot sta Konstantynów in Brzeziny. Poti so se križale na Plac Wolności in popotniki ali trgovci so lahko prišli na trg ne glede na smer, iz katere so vstopali v Lodž. Sodobni trg obdajajo štirje izhodi v vsako smer; Piotrkowska ulica na jugu, Nowomiejska na severu, Pomorska na vzhodu in Legionów na zahodu. Po naraščajočem oštevilčenju ulic se Piotrkowska začne na trgu in poteka 4,2 kilometra proti jugu, da se konča na javnem območju s podobnim imenom – Plac Niepodległości (Trg neodvisnosti) v soseski Górniak. To tvori glavno navpično os Lodža, del katere je na voljo za splošno uporabo vozil, drugi pa je namenjen pešcem. Zgodovina Osrednji trg je naročil Rajmund Rembieliński, ekonomist, ki ga je Upravni svet Poljskega kongresa zadolžil za organizacijo tekstilne industrije v regiji. Osmerokotni trg, odprt leta 1823, je bil določen za središče novega naselja, ki je kasneje zraslo v moderno mesto. Rembieliński se je zavzemal za koncentrirano klasicistično urbanistično načrtovanje z aksialnimi in simetričnimi uličnimi sistemi. Kot take se ulice okoli Trga volne sekajo in tvorijo mrežo. Okoliške ceste so bile poimenovane po mestih v bližini Lodža ali po štirih glavnih straneh, na primer Zachodnia, Wschodnia in Północna (Zahodna, Vzhodna in Severna ulica) so ohranile svoje prvotne oznake do danes. Nekatere so se skozi zgodovino preimenovale, na primer Południowa (Južna ulica) v Rewolucji leta 1905 v spomin na Loško vstajo, Średnia (Osrednja ulica) pa se je spremenila v Pomorska, potem ko je Poljska po osamosvojitvi ponovno dobila dostop do Baltskega morja prek Pomorjanskega. Leta 1827 je bila na južnem robu trga zgrajena Stara mestna hiša oziroma Magistrat v neoklasicističnem slogu; lahko jo uvrstimo med prvo pomembno opečnato stavbo v mestu, ki je preživela brez večjih sprememb. Leta 1828 je bila na sosednjem vogalu odprta protestantska cerkev, ki je po obliki in arhitekturi močno spominjala na stavbo magistrata. Leta 1857 se je poleg te cerkve odprla srednja tehnična šola; v stavbi je danes Arheološki in etnografski muzej. Med letoma 1889 in 1891 je bila na mestu nekdanjega in precej manjšega bogoslužnega prostora postavljena sedanja kupolasta cerkev. Njeno zasnovo je zasnoval nemški podjetnik Otto Gehlig, ki je pri projektu sodeloval z glavnim mestnim arhitektom in načrtovalcem Hilaryjem Majewskim. Leta 1898 se je trg iz tržnice preoblikoval v bolj reprezentativen in dostojanstven trg, skupaj z novo vzpostavljeno tramvajsko mrežo. Med drugo poljsko republiko (1918–1939) je bil trg prostor manifestacij, pohodov in javnih prireditev. V 1930-ih so bili postavljeni novi spomeniki in elementi. Po invaziji na Poljsko leta 1939 so ga okupacijske nemške sile preimenovale v Freiheitsplatz in leta 1940 v Deutschlandplatz. Ta imena so bila po drugi svetovni vojni preklicana. V času Poljske ljudske republike (1947–1989) so nekatere severne stanovanjske stavbe na trgu označili za zastarele in jih porušili; nadomestili so jih arkadni stanovanjski bloki v kontroverznem brutalističnem arhitekturnem slogu. Leta 1971 je mestno območje Plac Wolności postalo zaščitena kulturna dobrina (zabytek), leta 2015 pa je bilo vpisano na prestižnejši poljski seznam zgodovinskih spomenikov (pomnik historii). Zaradi slabega stanja in zastarele infrastrukture je bil osmerokotni trg med letoma 2022 in 2024 deležen obsežne obnove in prenove. Med najbolj opaznimi spremembami površine so bile preusmeritev tramvajskega omrežja le na polovico trga, s čimer je bilo odpravljeno prejšnje krožišče in dovoljen promet pešcev na drugi polovici, pa tudi novo zelenje, udobje in igrišče. Značilnosti Spomeniki Osrednja značilnost trga je spomenik, posvečen poljskemu, litovskemu in ameriškemu borcu za svobodo Tadeuszu Kościuszku. Z višino 17 metrov je bil prvotno postavljen med letoma 1927 in 1930, javnosti pa je bil odkrit 14. decembra 1930. Sedanji spomenik, ki so ga nacisti uničili med drugo svetovno vojno, datira iz leta 1960 in je natančna replika originala. Na trgu je tudi majhen vodnjak iz 1930-ih, obdan z okrasnimi ribicami in glavna vstopna točka v mestni kanalizacijski sistem, ki ga upravlja Muzej kanalizacije Cevi (Muzeum Kanału "Dętka"), podružnica Mestnega muzeja s sedežem v bližnji palači Poznański. Posušeni kanali iz rdeče opeke, ki jih je zasnoval britanski inženir William Heerlein Lindley, so odprti za turiste. Stavbe Med prepoznavnimi strukturami ali zanimivostmi so: Cerkev sv. Duha (Kościół Zesłania Ducha Świętego), zdaj katoliška in prej protestantska cerkev Svete Trojice Arheološki in etnografski muzej (Muzeum Archeologiczne i Etnograficzne) Stara mestna hiša, v kateri domuje državni arhiv (Ratusz, Archiwum Państwowe) Lekarniški muzej (Muzeum Farmacji), kjer je bila odprta prva lekarna/drogerija v mestu. Podružnica Mestne knjižnice z imenom Wolność (Biblioteka Miejska, WOLNOŚĆ filia nr 39) Zgodovinska stanovanjska naselja in socialistični bloki Sklici Viri Adamczewska, Genowefa (1985). Kształtowanie władzy ludowej w Łodzi i województwie łódzkim w 1945 roku (v poljščini). Warszawa (Warsaw): Państ. Wydaw. Naukowe. ISBN 9788301062583. Pridobljeno 8. januarja 2025. Białkowska, Katarzyna (2024). »Karta Adresowa Zabytku: Historyczny Układ Nowego Miasta« (PDF). bip.uml.lodz.pl. Pridobljeno 8. januarja 2025. Bojanowski, Tadeusz (1992). Łódź pod okupacją niemiecką w latach II wojny światowej (1939-1945) (v poljščini). Łódź: Wydawnictwo Uniwersytetu Łódzkiego. ISBN 9788370166304. Pridobljeno 8. januarja 2025. Bousfield, Jonathan; Salter, Mark (2009). The Rough Guide to Poland. London: Rough Guides Limited. ISBN 9781848365957. Pridobljeno 8. januarja 2025. Haneman, Eugeniusz; Jarzyński, Zbigniew (1973). Łódź. Warszawa (Warsaw): Sport i Turystyka. OCLC 749920872. Pridobljeno 8. januarja 2025. Hanzl, Małgorzata (2022). Jewish Culture and Urban Form. London: Routledge. ISBN 9781000684674. Pridobljeno 8. januarja 2025. Krakowski, Piotr; Purchla, Jacek (1999). Art Around 1900 in Central Europe. Kraków: International Cultural Centre. ISBN 9788385739647. Pridobljeno 8. januarja 2025. Liszewski, Stanisław; Young, Craig (1997). A Comparative Study of Łódź and Manchester. Geographies of European Cities in Transition. Łódź: University Press. ISBN 9788371710957. Pridobljeno 8. januarja 2025. Muzeum Farmacji im. prof. Jana Muszyńskiego w Łodzi. »O muzeum«. muzeumfarmacji.eu (v poljščini). Pridobljeno 8. januarja 2025. Muzeum Miasta Łodzi (2024). »Muzeum Kanału Dętka«. muzeum-lodz.pl (v poljščini). Pridobljeno 8. januarja 2025. Oevermann, Heike (2021). Urban Textile Mills. Conservation and Conversion. Berlin: BeBra Wissenschaft Verlag. ISBN 9783947686490. Pridobljeno 8. januarja 2025. Pawlak, Wacław (1984). W rytmie fabrycznych syren. Łódź między wojnami (v poljščini). Łódź: Wydawnictwo Łódzkie. ISBN 9788321803647. Pridobljeno 8. januarja 2025. Pellowski, Alfons; Andrzejewski, Jerzy (1994). Kultura muzyczna Łodzi do roku 1918 (v poljščini). Łódź: Wydawnictwo Wojciech Gochowalski. Paper Service. ISBN 9788390109336. Pridobljeno 8. januarja 2025. Podolska, Joanna (2009). Spacerownik Łódź żydowska (v poljščini). Łódź: Agora. ISBN 9788375527520. Pridobljeno 8. januarja 2025. Puś, Wiesław (1987). Dzieje Łodzi przemysłowej (v poljščini). Łódź: Muzeum Historii Miasta Łodzi. Centrum Informacji Kulturalnej. OCLC 834583432. Pridobljeno 8. januarja 2025. Stefański, Krzysztof (2003). Atlas architektury dawnej Łodzi: do 1939 r. (v poljščini). Łódź: Archidiecezjalne Wydaw. Łódzkie. ISBN 9788387931889. Pridobljeno 8. januarja 2025. Stefański, Krzysztof (2005). Architektura XIX wieku na ziemiach polskich (v poljščini). Warszawa (Warsaw): Wydawnictwo DiG. ISBN 9788371813757. Pridobljeno 8. januarja 2025. Szybka, Marek (2024). »Plac Wolności tuż przed otwarciem. Zaglądamy na teren budowy«. lodz.tvp.pl. Telewizja Polska. Pridobljeno 8. januarja 2025. Urząd Miasta Łodzi (2021). »Biblioteka "Wolność" już otwarta!«. uml.lodz.pl (v poljščini). Pridobljeno 8. januarja 2025. Urząd Miasta Łodzi (2022). »Rewitalizacja placu Wolności. Jakie tajemnice z przeszłości kryją się pod ziemią?«. uml.lodz.pl (v poljščini). Pridobljeno 8. januarja 2025. Wojalski, Mirosław Zbigniew (1992). Działo sie̜ w Łodzi (v angleščini). Łódź: ZORA. ISBN 9788390080604. Pridobljeno 8. januarja 2025. Zunanje povezave