Powązki temető

A Powązki temető vagy más néven a Régi Powązki Varsó egyik legrégebbi, történelmi temetője. A sírkert a lengyel főváros Wola városrészében található, a Visztula bal partján, az Okopowa, a Powązkowska, a Tatarska és a Jana Ostroroga utca által határolt területen. A Varsói érsekség kezelésében áll, de egy társadalmi szervezet szociális munkásai is segítik a fenntartását. A temetőben megszámlálhatatlanul sok építészeti és szobrászati kincs található, amelyek szigorú állami védelem alatt állnak. A nyughelyet gyakran nevezik Varsó legrégibb temetőjének, de ez téves. A Kamionkowski és a Renety utcai „na Służewie” temetők már a 13. századtól léteztek. A sírkert szomszédságában több más régi temető is található. Északi részén, a Tatarska utcai oldalon a tatár-iszlám, déli részén pedig a régi zsidó, valamint egy kaukázusi-iszlám és két evangélikus temető. Északnyugatra egy kilométerre fekszik a Powązki katonai temető. Története Története 1790. november 4-én indult, amikor a Szymanowski család telket adományozott a városnak. 1792. május 20-án szentelték fel, a területének mérete eredetileg 2-2,5 hektár volt. Ugyanebben az évben fejezték be a Borromeo Szent Károlyról elnevezett templom építését. A Domenico Merlini itáliai építész által tervezett, II. Szaniszló Ágost király és testvére, Michał Poniatowski által alapított templom hullaházként, illetve ravatalozóként is működött. A sírkertet többször is bővítették, napjainkban 43 hektár méretű. Összehasonlításképpen, Vatikánváros 44, a budapesti Új köztemető pedig 207 hektár nagyságú. Kb. 1 millió embert temettek ide. Itt nyugszanak a szabadságharcok mártírjai a Kościusko-felkelés hőseitől a varsói felkelés hőseiig. 1945 után a koncentrációs táborokban elhunytak hamvait is itt helyezték el. Rajtuk kívül a lengyel társadalom számos híres és jeles képviselőjét temették ide, férfiakat és nőket, katonákat, írókat, költőket, tudósokat, orvosokat, jogászokat és papokat. Néhányuk sírja az 1925-ben kialakított Érdemesek sétányán (Alei Zasłużonych) található. A temetőben leltek végső nyughelyet Frédéric Chopin szülei és testvérei is. A második világháború idején a temető csak kisebb károkat szenvedett, bár a háború vége felé leégett a templom és az irodahelyiségek. A megszállás alatt a Honi Hadsereg (Armia Krajowa) itt tárolta a fegyvereit, és innen juttattak élelmiszert a varsói gettóba. 2012-ben leomlott a zsidó temetőtől elválasztó fala, s 70 sír megrongálódott. 2014-ben az öt másik temetővel együtt műemlékké nyilvánították (pomnik historii). A Powązki temetőben nyugvó híres lengyelek Jerzy Andrzejewski (1909–1983), regényíró Tadeusz Baird (1928–1981), zeneszerző, zenepedagógus Wojciech Bogusławski (1757–1829), színész, színházigazgató, drámaíró, „a lengyel színház atyja” Franciszek Bohomolec (1720–1784), nyelvész, drámaíró, vígjátékíró, jezsuita szerzetes, az udvari nyomda vezetője, tanár Maria Dąbrowska (1889–1965), regény- és drámaíró, esszéista, műfordító, újságíró Ignacy Feliks Dobrzyński (1807–1867), zeneszerző, zongoraművész, karmester, pedagógus Józef Gosławski (1908–1963), szobrász és éremművész Maria Grzegorzewska (1888–1967), pedagógus, a lengyel gyógypedagógia nemzetközi hírű képviselője Zbigniew Herbert (1924–1998), költő, esszéista, drámaíró Kazimiera Iłłakowiczówna (1892–1983), költőnő, író, fordító Ireneusz Iredyński (1939–1985), író, dramaturg, forgatókönyvíró, rádiójáték- és dalszöveg-író Wojciech Jaruzelski (1923–2014), tábornok, kommunista politikus, 1985–1989 között az Államtanács elnöke, 1989-ben a Lengyel Népköztársaság elnöke, 1989–1990-ben a Harmadik Lengyel Köztársaság elnöke Jan Kiepura (1902–1966), világhírű énekes (tenor), filmszínész Hugo Kołłątaj (1750–1812), tanár, politikus, filozófus Krzysztof Komeda (1931–1969), dzsesszzenész, zongorista, filmzeneszerző Maria Kwaśniewska (1913–2007), gerelyhajító, olimpikon Witold Lutosławski (1913–1994), zeneszerző Tadeusz Łomnicki (1927–1992), színpadi és filmszínész Witold Małcużyński (1914–1977), zongoraművész Stanisław Moniuszko (1819–1872), zeneszerző, zongorista és orgonista, a „lengyel nemzeti opera atyja” Andrzej Munk (1921–1961), filmrendező és operatőr Czesław Niemen (1939–2004), zenész, zeneszerző, énekes Michał Kleofas Ogiński (1765–1833), zeneszerző, diplomata és politikus, Litvánia államkincstárnoka Józef Pankiewicz (1866–1940), festő, grafikus és tanár Witold Pilecki (1901–1948), kém, a lengyel ellenállás hőse Bolesław Prus (1847–1912), író, publicista Władysław Reymont (1867–1925), író Wacław Sierpiński (1882–1969), matematikus Stanisław Sosabowski (1892–1967), tábornok Edward Rydz-Śmigły (1886–1941), tábornok, politikus, államelnök 1935–1939 között Leopold Staff (1878–1957), költő, drámaíró, fordító Julian Tuwim (1894–1953), költő Henryk Wieniawski (1835–1880), hegedűvirtuóz és zeneszerző Stanisław Wojciechowski (1869–1953), politikus, a Második Lengyel Köztársaság elnöke Stefan Żeromski (1864–1925), prózaíró, publicista, drámaíró, „a lengyel irodalom lelkiismerete” Galéria Kapcsolódó szócikkek Lengyel parcella Lengyel légionisták emlékműve (Budapest) Les Champeaux temető Rakowicki temető Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Cmentarz Powązkowski w Warszawie című lengyel Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.