GAZ-66

GAZ-66 byl sovětský a ruský nákladní automobil s pohonem 4×4, užitečnou hmotností 2 tuny a kabinou nad motorem. Během 60. až 80. let 20. století to byl nejpočetnější plněpohonný dvounápravový nákladní automobil v Sovětské armádě i v národním hospodářství Sovětského svazu. GAZ-66 vyráběl Gorkovský automobilový závod (rusky: ГАЗ – Горьковский автомобильный завод) ve městě Gorkij (nyní Nižnij Novgorod). Automobil měl přezdívku „Šišiga“ (rusky Шишига). Historie První prototypy vozu GAZ-66 byly dokončeny v roce 1962 jako pokračování typu GAZ-62 o nosnosti 1,2 tuny. Ten byl vyráběn v letech 1958 až 1962 ve velmi malých počtech. Současně byl GAZ-66 nástupcem dvoutunového vozu GAZ-63, který byl vyráběn v letech 1948 až 1968. Sériová výroba vozu GAZ-66 se rozběhla od července 1964. Od roku 1968 byl montován systém centrální regulace tlaku v pneumatikách (typ 66-01 a jeho modifikace). V dubnu 1969 dostal GAZ-66 jako první sovětský automobil státní Znak kvality. GAZ-66 byl exportován do ostatních zemí RVHP. GAZ-66 byl zařazen do výzbroje ozbrojených sil Sovětského svazu a byl využíván i v národním hospodářství. I po rozpadu SSSR byly velké počty vozů využívány v ozbrojených silách Ruské federace, především u výsadkových a pohraničních vojsk. Hromadná výroba vozu GAZ-66-11 byla ukončena v roce 1995. Náhradou začala firma GAZ vyrábět model GAZ-3308 Sadko, unifikovaný s typem GAZ-3307. Úplně poslední exemplář GAZ-66-40 vyjel z výrobní linky 1. června 1999. Dohromady bylo vyrobeno 965 941 kusů vozidel z rodiny GAZ-66. Popis GAZ-66 byl nákladní automobil se zvýšenou průchodivostí, nosností dvě tuny, určený pro jízdu v náročných podmínkách a v místech bez cest. Velká průchodivost byla zajištěna použitím samosvorných diferenciálů na obou nápravách, velkou světlou výškou nad terénem a systémem centrální regulace tlaku v pneumatikách. Proto měla disková kola zvláštní konstrukci a vůz měl pro dofukování pneumatik kompresor, poháněný od motoru vozu. Motor vozu byl vybaven předstartovním předehřívačem PŽB-12. Provozní brzdy byly hydraulické s podtlakovým posilovačem, parkovací brzda mechanická. Řízení bylo vybaveno hydraulickým posilovačem. Významnou výhodou tohoto automobilu bylo rovnoměrné rozložení hmotnosti, takřka shodné zatížení přední i zadní nápravy a obecně kompaktní konstrukce daná uložením kabiny řidiče nad motorem. Díky tomu byl automobil široce využíván ve výsadkových oddílech, protože při přistání na padáku přistál na všechna kola najednou. Malé rozměry kabiny a její uložení přímo nad nápravou se ukázaly jako nebezpečné pro osádku při najetí auta na minu. Proto byl GAZ-66 od roku 1980 stažen od bojových oddílů v Afghánistánu. Od počátku devadesátých let byl GAZ-66 masově z armády vyřazován. Nahradil ho typ GAZ-3308 Sadko s kapotovou kabinou a prodlouženým podvozkem obdobné koncepce. Pro kontrolu a opravy motoru byla kabina sklopná na kloubech vpřed. Mezi sedadlem řidiče a sedadlem spolujezdce byl na motoru upevněn samostatný kryt, který se nesklápěl s kabinou. Kvůli němu byla řadicí páka umístěna z pohledu řidiče vpravo vzadu, což bylo při řazení nepohodlné. Pro odpočinek řidiče byla kabina vybavena plátěným závěsným lůžkem (hamakem), které se zavěšovalo na čtyři úchyty v kabině. Přední i zadní náprava byly odpruženy podélnými listovými poloeliptickými pružinami s hydraulickými tlumiči. Díky této soustavě odpružení vynikal GAZ-66 plynulým pohybem. Vzhledem k jednoduchým tlumičům na zadní nápravě a samosvorným diferenciálům na obou nápravách nesměl být vůz přetěžován. Galerie Varianty Základní modifikace a specializované nástavby GAZ-66-1 (1964-1968) – základní model bez centrální regulace tlaku v pneumatikách, GAZ-66A (1964-1968) – s navijákem GAZ-66B (od 1966) – výsadková varianta se sklopným volantem, odnímatelnou střechou a odnímatelným rámem čelního skla GAZ-66D (1964-1968) – samostatný podvozek s vývodem pro pomocný pohon GAZ-66P – sedlový tahač (prototyp) GAZ-66E (1964-1968) – s odrušenou elektroinstalací GAZ-66-01 (1968-1985) – základní model s centrální regulací tlaku v pneumatikách GAZ-66-02 (1968-1985) – s navijákem GAZ-66-03 (1968-1985) – s odrušenou elektroinstalací GAZ-66-04 (1968-1985) – samostatný podvozek s odrušenou elektroinstalací GAZ-66-05 (1968-1985) – s odrušenou elektroinstalací a navijákem GAZ-66-11 (1985-1996) – modernizace základního modelu GAZ-66-12 (1985-1996) – s navijákem GAZ-66-14 (1985-1996) – podvozek s odrušenou elektroinstalací a vývodem pro pomocný pohon GAZ-66-15 (1985-1996) – s odrušenou elektroinstalací a navijákem GAZ-66-16 (1991-1993) – modernizované provedení s motorem ZMZ-513.10, zesílenými pneumatikami (jednoduchá montáž kol), přepracovanými brzdami, korbou bez vystupujících krytů nad koly zadní nápravy (stejná se montovala také na GAZ-66-11 a GAZ-66-40), nosnost 2,3 tuny. GAZ-66-21 (1993-1995) – civilní provedení s dvojmontáží kol na zadní nápravě a dřevěnou korbou podle vzoru GAZ-53, nosnost 3,5 tuny GAZ-66-31 – podvozek pro sklápěče GAZ-66-41 (1992-1995) – s atmosférickým dieselovým motorem GAZ-544 GAZ-66-40 (1995-1999) – s turbodieselovým motorem GAZ-5441 GAZ-66-81 (1985-1995) – základní verze pro země s mírným klimatem (vývozní varianta) GAZ-66-82 (1985-1995) – verze s navijákem pro země s mírným klimatem (vývozní varianta) GAZ-66-84 (1985-1995) – verze s odrušeným elektrickým zařízením pro země s mírným klimatem (vývozní varianta) GAZ-66-85 (1985-1995) – verze s odrušeným elektrickým zařízením a navijákem pro země s mírným klimatem (vývozní varianta) GAZ-66-92 (1987-1995) – severské provedení GAZ-66-96 – podvozek pro přepravníky osob Exportní provedení GAZ-66-51 (1968-1985) GAZ-66-52 (1968-1985) – s navijákem GAZ-66-81 (1985-1995) – pro země s mírným klimatem GAZ-66-91 (1985-1995) – pro země s tropickým klimatem Specializovaná provedení AP-2 – polní ošetřovna, základní jednotka zdravotnického oddílu pluku AS-66 – sanitní automobil, určený k evakuaci raněných DDA-66 – desinfekčně-sprchové zařízení používané ve vojenských sanitárně-epidemiologických oddílech GZSA-731, 983A, 947, 3713, 3714 – pojízdné prodejny a provozovny: Pošta, Chléb, Léky MZ-66 – transport olejů 3902, 3903, 39021, 39031 – pojízdné dílny pro opravy zemědělské techniky 2001, 2002, 3718, 3719, 3716, 3924, 39521 – pojízdné kliniky GAZ-SAZ-3511 – zemědělský sklápěč na podvozku GAZ-66-31 (montáž v Saransku) GAZ-KAZ-3511 – zemědělský sklápěč na podvozku GAZ-66-31 (montáž v Biškeku, Kyrgyzstán) Autobusy NZAS-3964, Volgar 39461 – přepravníky osob, na podvozku nákladního automobilu je montována skříň pro přepravu cestujících APP-66 – autobus se zvýšenou průchodivostí, pneumatiky s centrální regulací tlaku v pneumatikách PAZ-3201 – plněpohonná verze PAZ-672 PAZ-3206 – plněpohonná verze PAZ-3205 Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku ГАЗ-66 na ruské Wikipedii. Literatura Tanková a automobilová technika v české a slovenské armádě. 1. vyd. Praha: Naše vojsko, 2003. 331 s. ISBN 80-206-0684-X. Kapitola Lehký terénní automobil GAZ-66, s. 180–185. DÜNNEBIER, Michael. Lastwagen und Busse. 1. vyd. Berlin: Transpress, 1988. 228 s. ISBN 3-344-00272-4. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu GAZ-66 na Wikimedia Commons