Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské (Sierakowice)

Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské (polsky: Kościół św. Katarzyny Aleksandryjskiej) je historický římskokatolický dřevěný kostel v obci Sierakowice, gmina Sośnicowice, okres Gliwice, Slezské vojvodství a náleží k děkanátu Pławniowice, diecéze gliwická, je filiálním kostelem farnosti svaté Trojice v Rachowicích. Dřevěný kostel je v seznamu kulturních památek Polska pod číslem A/298/50 z 18. března 1950 a A/360/60 z 10. března 1960 a je součástí Stezky dřevěné architektury v Slezském vojvodství. Historie První písemné zmínky o existenci církevní stavby pocházejí z roku 1447. V 15. století byl protestantským kostelem. V roce 1673 byl kostel stržen a v roce 1675 znovu postaven na stejném místě a zasvěcen svaté Kateřině Alexandrijské. Stavitelem byl tesař Józef Jozka. Kostel byl opravován v letech 1819, 1886, 1947, 1953 a 1957. Rozsáhlá oprava byla provedena v letech 1963–1972. Architektura Jednolodní orientovaná dřevěná stavba roubené konstrukce na zděné podezdívce, bedněna šindelem. Závěr lodi (kněžiště) je trojboký se sakristií na severní straně. Loď má půdorys obdélníkový. Sedlová střecha lodi a kněžiště je krytá šindelem. Střecha sakristie je pultová krytá šindelem. Sanktusník je ukončen barokní bání. V ose západního průčelí je přisazena čtyřboká zužující se dřevěná věž štenýřové konstrukce zakončena jehlancovou střechou, která je krytá šindelem. Kostel je obtočen nekrytými sobotami. Interiér V lodi je plochý strop. Vítězným obloukem prochází profilovaný dřevěný trám. V západní části je hudební kruchta podepřená šesti dřevěných sloupech, z nichž dva jsou tordované a pocházejí z 17. století. Vnitřní vybavení je převážně barokní. Hlavní oltář z roku 1678 s obrazem svaté Kateřiny Alexandrijské. Na evangelijní straně je boční oltář ze 17. století (po roce 1675) s obrazem Ježíšovo srdce z 19. století a sochami sv. Jana Křtitele a sv. Jana Evangelisty. Na epištolní straně je boční oltář z 19. století s obrazem Panny Marie Čenstochovské (před rokem 1800) a sochami sv. Rocha, sv. Kateřiny a sv. Zikmunda. Ambona a křtitelnice jsou barokní a pocházejí z 18. století. Varhany na hudební kruchtě byly vyrobeny varhanářem Hawlem z Pyskowic v roce 1827. V lodi pod podlahou se nachází pohřební krypta. V roce 2001 byly odkryty polychromie z 17. století, které byly následně restaurovány v letech 2003–2010. Polychromie je provedena v podobě Bible chudých (Biblia pauperum). Do roku 1992 byly v kostele gotické sochy sv. Marie Magdalény, Matky Boží s dítětem a sv. Kateřiny, byly zcizeny. Okolí Kostel se nachází ve východní části vesnice a je obklopen hřbitovem, který je oplocen a má dřevěnou vstupní branku s jehlancovou střechou krytou šindelem. V blízkosti kostela stojí kaple sv. Jana Nepomuckého. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Kościół św. Katarzyny Aleksandryjskiej w Sierakowicach na polské Wikipedii. Literatura KUBIT, Bożena. Sierakowice, kościół pw. św. Katarzyny Aleksandryjskiej, ulotka wydana z okazji X Gliwickich Dni Dziedzictwa Kulturowego, Gliwice 2012 (polsky) SZADKOWSKA, Anna. "Polichromie w kościele pw. św. Katarzyny Aleksandryjskiej w Sierakowicach" w "Wiadomości konserwatorskie województwa śląskiego" t. 3, Katowice 2011 (polsky) Podle: kněze Jerzy Pudełko, Anna Szadkowska "Biblia Pauperum na Śląsku. Malowidła w kościele pw. św. Katarzyny Aleksandryjskiej w Sierakowicach", Gliwice 2010 (polsky) Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel svaté Kateřiny Alexandrijské na Wikimedia Commons