Треблінка

Треблінка (пол. Treblinka) — два концтабори: Треблінка-1 (так званий «трудовий табір») і Треблінка-2 (табір смерті). Табори були організовані нацистами на території окупованої Польщі недалеко від села Треблінка (Мазовецьке воєводство), розташованого на віддалі бл. 80 км на північний схід від Варшави. Табір діяв з 22 липня 1942 до жовтня 1943. За різними джерелами, всього в Треблінці вбили понад 700 000 — 850 000 осіб. Оскільки останні відомі дані відносяться до 31 грудня 1942 року, а концтабір діяв до жовтня 1943 року, кількість жертв, ймовірно, набагато вища. Історія табору Наказ про спорудження винищувального табору Треблінка було віддано рейхсфюрером СС Генріхом Гіммлером голові СС Варшавського району, Арпаду Віганду 17 квітня 1942 року. Будівництво табору розпочалося в кінці травня 1942 року. Територія табору становила 24 га, вона була оточена подвійною огорожею висотою 3 метри, а також яром глибиною 3 метри. Перші 3 газові камери площею 48 м² були побудовані за таким же принципом, що і в таборі смерті Собібор. 22 липня 1942 почалося виселення євреїв з Варшавського гетто і східних районів Варшавського району в табір Треблінка-I. В серпні-жовтні 1942 року було збудовано десять додаткових газових камер загальною площею 320 м². Після цього можна було знищити одночасно пасажирів, що прибули у 20 залізничних вагонах. Персонал табору складався з 30 членів СС і близько 100 вахтманів представників різних етнічних груп — німців (фольксдойче), росіян, українців, поляків, словаків, болгар, представників республік Середньої Азії СРСР. Основну масу охорони складали полонені та колишні військові Червоної Армії: Майже всі колишні військові Червоної Армії перед цим пройшли відбір та тренування в концентраційному таборі Травники. Від жертв до останнього моменту приховували, що їх чекає смерть. Це дозволяло в більшості випадків запобігати актам спротиву. Багато євреїв з Західної та Центральної Європи прибували в табір на звичайних пасажирських потягах (за купленими ними ж квитками), розраховуючи, що їх везуть на нове місце проживання. Євреїв зі Східної Європи привозили в забитих товарних вагонах, під охороною, не даючи води і харчів. Після наповнення людьми, в камери, замасковані під душові, подавали вихлопні гази від двигуна важкого танка (іншим способом було викачування повітря з камер). Смерть наставала від задушення протягом пів години. Тіла вбитих спочатку закопували в великих колективних могилах, але весною 1943 року було наказано викопати тіла і спалити. 2 серпня 1943 року в Треблінці-2 було піднято повстання в'язнів, яке було жорстоко придушено, а табір ліквідовано. Одним з небагатьох учасників повстання, які вижили, став Самуель Вілленберг, який після війни написав книгу «Повстання в Треблінці». Меморіал На місці табору Треблінка-2 споруджено пам'ятник-мавзолей та символічний цвинтар. Примітки Посилання Треблінка // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Теза, 2006. Треблінка // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.) Нарис Василя Гроссмана «Треблінське пекло» [Архівовано 12 лютого 2008 у Wayback Machine.] (англ.) СС табір Гітлера: Треблінка. Данський сайт Аушвіц.дк з іст. фото [Архівовано 22 грудня 2007 у Wayback Machine.] (англ.) Винищувальний табір Треблінка (вкл. фото) [Архівовано 9 червня 2017 у Wayback Machine.] (англ.) Scrapbookpages.com: Треблінка — табір операції Рейнгард [Архівовано 5 січня 2008 у Wayback Machine.] (англ.) Відвідай Польщу: Треблінка з архівом історичних фотографій [Архівовано 25 грудня 2007 у Wayback Machine.]