NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rogóźno-Zamek

Rogóźno-Zamek [pronunciación en polaco: /rɔˈɡuʑnɔ ˈzamɛk/] (en alemán: Roggenhausen Schloß) es un pueblo en el distrito administrativo de Gmina Rogóźno, dentro del Distrito de Grudziądz, Voivodato de Cuyavia y Pomerania, en el norte.​ Se encuentra aproximadamente 5 kilómetros al oeste de Rogóźno, 7 kilómetros al noreste de Grudziądz, y 57 kilómetros al norte de Toruń. El pueblo tiene una población de 470 habitantes. Referencias Enlaces externos
Rogóźno-Zamek

Rogóźno-Zamek (niem. Roggenhausen) – wieś w Polsce położona w województwie kujawsko-pomorskim, w powiecie grudziądzkim, w gminie Rogóźno, przy trasie drogi krajowej nr 16. Podział administracyjny W latach 1975–1998 miejscowość administracyjnie należała do województwa toruńskiego. Demografia Według Narodowego Spisu Powszechnego (III 2011 r.) wieś liczyła 428 mieszkańców. Jest czwartą co do wielkości miejscowością gminy Rogóźno. Zamek krzyżacki We wsi znajdują się ruiny zamku krzyżackiego na wzgórzu u ujścia Gardęgi (Gardei) do Osy. Zamek komturski wzmiankowany w 1290 roku jako „[...] in villa nostra ante castrum nostrum Roghuszen”, został zbudowany prawdopodobnie kilka lat wcześniej, Szybko utracił znaczenie i od 1333 r. był siedzibą wójtostwa. W latach 1410 i 1414 został zajęty przez wojska polskie, ze zniszczeń się już nie podniósł. Podczas wojny trzynastoletniej w 1454 r. został spalony przez wycofujących się Krzyżaków, następnie w czasach polskich do 1590 r. był siedzibą starostów królewskich, później zarządu ekonomii, lecz stan budowli nie był dobry. W 1628 r. część murów wysadzili Szwedzi. Większość zabudowań została rozebrana przez Prusaków po 1772 r., a cegły przeznaczono na budowę Twierdzy Grudziądz. Pierwotnie cały kompleks składał się z kwadratowego zamku górnego, zamku średniego i rozległego przedzamcza, na którym planowano założenie miasta. Jego widok budził podziw współczesnych, m.in. późniejszego cesarza Karola IV. Do dziś zachowała się monumentalna 7-kondygnacyjna wieża bramna zamku średniego, narożna wieżyczka i fragmenty murów. Na terenie przedzamcza w XIX w. wybudowano dwór. Przypuszczalnie z miejscowej kaplicy zamkowej pochodzi drewniana rzeźba Madonny szafkowej z końca XIV w., obecnie w zbiorach Germanisches Nationalmuseum w Norymberdze. Ruiny zamku znajdują się na terenie rezerwatu przyrody Rogóźno Zamek. Zobacz też Rezerwat przyrody Dolina Osy Rezerwat przyrody Rogóźno Zamek gromada Nowe Mosty Johannes von Kries Przypisy Bibliografia Katalog zabytków sztuki w Polsce, t. 11, Województwo bydgoskie, pod red. Tadeusza Chrzanowskiego i Mariana Korneckiego, z. 7, Powiat grudziądzki, Warszawa, Instytut Sztuki PAN, 1974 Ryszard Boguwolski, Andrzej Kola, Zamek pokrzyżacki w Rogóźnie, Grudziądz, Urząd Gminy w Rogóźnie, Muzeum w Grudziądzu, 1997, ISBN 83-901717-8-3 Andrzej Pabian, Waldemar Rozynkowski, Zamki krzyżackie na ziemi chełmińskiej, Toruń, Wydaw. Naukowe Scriptor, 1997, ISBN 83-905595-3-6 Ryszard Boguwolski, Lothar Hyss, Zamki krzyżackie powiatu grudziądzkiego = Burgen des Deutschen Ordens im Kreis Graudenz, Grudziądz, Muzeum w Grudziądzu, 2004, ISBN 83-88076-13-2 Ryszard Boguwolski, Zamek konwentualny w Rogóźnie, "Kalendarz Grudziądzki", ISSN 1427-700X, 13, 2009
Рогужно-Замек

Рогужно-Замек (пол. Rogóźno-Zamek, нім. Roggenhausen Schloß) — село в Польщі, у гміні Рогужно Грудзьондзького повіту Куявсько-Поморського воєводства. Населення — 428 осіб (2011). У 1975-1998 роках село належало до Торунського воєводства. Демографія Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року: Примітки Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Рогужно-Замек .
Romanów (Kowala)

Romanów (prononciation : [rɔˈmanuf]) est un village polonais de la gmina de Kowala dans le powiat de Radom de la voïvodie de Mazovie dans le centre-est de la Pologne. Le village compte approximativement une population de 288 habitants en 2009. Histoire De 1975 à 1998, le village appartenait administrativement à la voïvodie de Radom. Références Portail de la Pologne
Romanów (gmina Kowala)

Romanów – wieś w Polsce, położona w województwie mazowieckim, w powiecie radomskim, w gminie Kowala. Ma status sołectwa. W latach 1975–1998 miejscowość należała administracyjnie do województwa radomskiego. Wierni Kościoła rzymskokatolickiego należą do parafii św. Wojciecha w Kowali, a wierni Kościoła Starokatolickiego Mariawitów do parafii Przemienienia Pańskiego w Wierzbicy. Przypisy Linki zewnętrzne Romanów (9), [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. IX: Pożajście – Ruksze, Warszawa 1888, s. 720 .
Романув (гміна Коваля)

Романув (пол. Romanów) — село в Польщі, у гміні Коваля Радомського повіту Мазовецького воєводства. Населення — 283 особи (2011). У 1975-1998 роках село належало до Радомського воєводства. Демографія Демографічна структура станом на 31 березня 2011 року: Примітки .
Lipno (jezioro w województwie pomorskim)

Lipno – wytopiskowe jezioro mezotroficzne w północno-zachodniej Polsce, położone w Borach Tucholskich, na obszarze Kaszub Południowych, w gminie Dziemiany, powiecie kościerskim województwa pomorskiego i w obrębie Wdzydzkiego Parku Krajobrazowego. Nazwa Lipno dotyczy dwóch położonych obok siebie jezior rozdzielonych cienkim pasem lądu. W części publikacji zbiorniki są traktowane jak dwa niezależne jeziora (o powierzchniach: 22,5 ha – zbiornik północny i 18,5 ha – zbiornik południowy), przez część autorów są łączone w jeden zbiornik. Północny zbiornik jeziora połączony jest sztucznym rowem ze znajdującym się ok. 1 km na północ jeziorem Słupino. Brzegi są niskie i częściowo podmokłe, przy czym brzeg wschodni jest wyższy od pozostałych i lesisty. Powierzchnia zwierciadła wody według różnych źródeł wynosi od 41,0 ha do 41,2 ha. Zwierciadło wody położone jest na wysokości 142,9 m n.p.m. lub 143,4 m n.p.m. Średnia głębokość jeziora wynosi 1,0 m, natomiast głębokość maksymalna 6,0 m. Jezioro objęte jest ochroną rezerwatową o charakterze ornitologicznym i torfowiskowym; leży w obrębie postulowanego rezerwatu przyrody Lipno i Lipionko, na którego obszarze stwierdzono występowanie 45 gatunków ptactwa, w tym 28 gatunków ptactwa lęgowego; na wschodnim brzegu znajduje się zbudowana w celu jego obserwacji platforma widokowa. Wokół jeziora Lipno położone są torfowiska oraz wilgotne łąki, a na jego zachodnim brzegu, na odcinku 280 m rośnie grupa siedmiu jałowców (w 1995 miało ich być osiem) o wysokości od 3 do 9 m, średnicy koron 2,5 m i obwodach pni od 30 do 77 cm, których wiek określa się na ok. 100 lat. Jałowce te uznane zostały za pomnik przyrody. Niedaleko jeziora przebiega rowerowa ścieżka przyrodnicza „Pętla Lipno” o długości 23 km, do której dojechać można z położonych nieopodal Piechowic oraz Kalisza. W odległości 600 m w kierunku południowym znajduje się bezodpływowe jezioro Lipionko. Przypisy
Ліпно (озеро в Поморському воєводстві)

Ліпно (пол. Lipno) — озеро в Тухольських лісах, у Дзем'янській ґміні Косьцерського повіту Поморського воєводства Польщі. Площа озера 41 га, найбільша глибина — 6 м. Озеро перебуває під охороною як орнітологічний та торф'яний об'єкт в межах заповідника «Ліпно і Ліпйонко», на території якого зафіксовано 48 видів птахів, включаючи 28 видів птахів, що гніздяться. На східному березі озера побудований оглядовий майданчик для орнітологічних спостережень. Навколо озера — болота та луки, на західному березі розташований природний пам'ятник, що складається з семи ялівців, вік яких оцінюється приблизно в 100 років. Примітки
Rzeszów Główny railway station

Rzeszów Główny (lit. 'Rzeszów Main') is the main railway station of the south-eastern Polish city of Rzeszów, and the biggest of the Subcarpathian Voivodeship. History The first railway station in Rzeszów was built in 1858 on the newly constructed line of the Galician Railway of Archduke Charles Louis from Kraków which eventually reached Lviv in 1861. The station was initially supposed to be located further outside the town to the north in the village of Zaczernie, however ultimately it was placed just north of the town square, creating a u-shaped bend on the railway. In subsequent years, Rzeszów became an important railway junction, with additional connections to Jasło (southbound), and Tarnobrzeg's district of Ocice (northbound). During World War I, the station was destroyed by the retreating Russian Imperial troops. Rebuilt during the interwar period, it was destroyed again in 1944 by the Wehrmacht. The current complex was built after 1945. Since 2018 the station platforms are undergoing an upgrade, which is scheduled to be completed in 2021. The station offers connections to all the major cities in Poland, as well as to Kyiv and Lviv in Ukraine. Train services The station is served by the following service(s): EuroCity services (EC) (EC 95 by DB) (IC by PKP) Berlin - Frankfurt (Oder) - Rzepin - Wrocław – Katowice – Kraków – Rzeszów – Przemyśl Express Intercity Premium services (EIP) Gdynia- Warsaw - Kraków - Rzeszów Intercity services (IC) Zielona Góra - Wrocław - Opele - Częstochowa - Kraków - Rzeszów - Przemyśl Intercity services (IC) Ustka - Koszalin - Poznań - Wrocław - Katowice - Kraków - Rzeszów - Przemyśl Regional services (PR) Tarnów - Dębica - Rzeszów Regional services (PR) Kraków - Bochnia - Tarnów - Dębica - Rzeszów Regional services (PR) Tarnów - Dębica - Rzeszów - Jarosław - Przemyśl Regional services (PR) Rzeszów - Kolbuszowa - Stalowa Wola Południe Regional services (PR) Rzeszów - Kolbuszowa - Stalowa Wola Południe - Lublin Regional services (PR) Rzeszów - Strzyżów nad Wisłokiem - Jasło Regional services (PR) Rzeszów - Łańcut - Przeworsk Regional services (PR) Rzeszów - Łańcut - Przeworsk - Jarosław - Przemyśl Regional services (PR) Rzeszów - Łańcut - Przeworsk - Jarosław - Przemyśl - Medyka Regional services (PR) Rzeszów - Łańcut - Przeworsk - Jarosław - Horyniec-Zdrój Regional services (PKA) Rzeszów - Dębica Regional services (PKA) Rzeszów - Kolbuszowa Regional services (PKA) Rzeszów - Strzyżów nad Wisłokiem Regional services (PKA) Rzeszów - Łańcut - Przeworsk References External links Media related to Main Train Station in Rzeszów at Wikimedia Commons
Gare de Rzeszów

La gare de Rzeszów (en polonais : Rzeszów Główny) est une gare ferroviaire polonaise. Situation ferroviaire La gare principale de Rzeszów est l'un des deux terminus de la ligne numéro 71 avec la gare d'Ocice Histoire Elle a été ouverte en 1858. Service des voyageurs Accueil Desserte Intermodalité Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste de gares en Pologne. Transport ferroviaire en Pologne. Chemin de fer de Galicie Lien externe Portail du chemin de fer Portail de la Pologne
Жешув-Главный

Жешув-Главный (пол. Rzeszów Główny) — пассажирская и грузовая железнодорожная станция в городе Жешув, в Подкарпатском воеводстве Польши. Имеет 3 платформы и 5 путей. Относится по классификации к категории B, т.е. обслуживает от 1 до 2 миллионов пассажиров ежегодно. Станция была построена под названием «Жешув» (пол. Rzeszów) на линии Галицкой железной дороги имени Карла Людвига (Краков — Тарнув — Жешув — Пшемысль — Львов — Красное — Тернополь — Подволочиск) в 1858 году, когда город Жешув был в составе Королевства Галиции и Лодомерии. Нынешнее название станция носит с 2008 года. Ссылки Информации в базе atlaskolejowy.pl (пол.) Информации в базе bazakolejowa.pl Архивная копия от 2 ноября 2014 на Wayback Machine (пол.)
Ряшів-Головний

Ря́шів-Головни́й (спольщений варіант — Жешув-Головний (пол. Rzeszów Główny)) — ujkjdyf залізнична станція в місті Ряшів, в Підкарпатському воєводстві Польщі. Має 4 пасажирські платформи та 9 колій. Пасажиропотік вокзалу складає 5 тис. пасажирів на день. Історія Станція відкрита у під назвою Ряшів (пол. Rzeszów) на лінії Галицької залізниці імені Карла Людвіга (Краків — Тарнів — Ряшів — Перемишль — Львів — Красне — Тернопіль — Підволочиськ) у 1860 році, коли Перемишль перебував у складі Королівства Галичини та Володимирії. У 1890 році станція набула статусу вузлової після приєднання лінії з Ясла. Під час Другої світової війни залізничний вокзал знищили нацисти. Нове приміщення побудували у 1945 році. Зовні дуже нагадує радянську архітектуру. З 14 грудня 2008 року станція має сучасну назву. У 2018 році розпочались роботи з реконструкції станції. Пасажирське сполучення Міжнародне сполучення з Україною: Двогрупний нічний поїзд Львів — Вроцлав/Варшава, що зупиняється в Ряшеві. З 23 грудня 2016 року курсує швидкісний електропоїзд Інтерсіті+ складом HRCS2 за маршрутом Київ — Львів — Перемишль (через Святошин, Коростень, Підзамче, Львів). Час в дорозі становить близько 7 годин. На станції Перемишль можна пересісти на польський поїзд до Ряшова. Безпересадкове далеке сполучення: Краків, Варшава, Ченстохова, Ополе, Вроцлав, Люблін, Щецин, Кутно, Гданськ, Колобжег, Торунь, Стальова Воля, Старгард, Зелена Гура, Єленя-Ґура, Свіноуйсьце, Познань, Бидгощ тощо. Курсує також високошвидкісний поїзд Пендоліно до Варшави. Приміське сполучення: Ряшів — Перемишль (12 пар) Ряшів — Перемишль — Медика (з 10.12.2017 офіційно значаться в графіку як прямий поїзд з Ряшева до Медики) Ряшів — Тарнів — Краків (близько 10 пар). Ряшів — Стальова Воля Ряшів — Ясло — Загір'я Ряшів — Горинець через Ярослав Ряшів — Краків — Катовиці (2 пари) Ряшів — Краків — Катовиці — Рибник (1 пара) Перехід через колії Надземний і підземний. Громадський транспорт Перед вокзалом розташована автобусна зупинка маршрутів № 0, 3, 33, 39, 44 та автобуса «Л» в аеропорт «Ряшів-Ясьонка».за 200 метрів автовокзал. Галерея Див. також Інтерсіті+ (Київ — Перемишль) Львівський експрес Примітки Посилання Станція Ряшів-Головний на сайті atlaskolejowy.pl. (пол.) Сторінка Ряшів-Головний на сайті Bazakolejowa.pl (пол.) Станція Ряшів-Головний на сайті semaforek.tk. (пол.) Подорожі залізницею. Ряшів. (рос.)
Rzeszów Power Station

Rzeszow Power Station (Polish: Elektrociepłownia Rzeszów) is a coal-fired thermal power station in Rzeszów, Poland. In first construction phase four 25 MWt generators were built between 1976 and 1983. To these were added two Sefako WP-120 generators with a total thermal capacity of 280 MWt between 1983 and 1988. Plans to install two BC-50 units were cancelled. In 2003 one of the two WP-120 generators units was replaced by a gas-and-steam BGP-100 generator. The flue gas stack of Rzeszow Power Station is 203 metres (666 ft) tall. References
ТЭЦ Жешув

ТЭЦ Жешув – теплоэлектроцентраль в одноименном городе на юге Польши. В 1976–1983 годах на площадке станции построили котельню с четырьмя угольными водогрейными котлами WR-25 мощностью по 29 МВт, а в 1986 и 1987 годах их дополнили двумя котлами WP-120 с показателями по 140 МВт, поставленными компанией Rafako из Рацибужа. В 2003 году объект был преобразован в ТЭЦ, для чего был введен в эксплуатацию энергоблок BGP-100 мощностью 101 МВт, построенный по технологии комбинированного парогазового цикла. Он имеет одну газовую турбину Ansaldo V64.3A (созданную по лицензии Siemens) мощностью до 68,9 МВт, которая через котел-утилизатор питает одну паровую турбину Borsig MAN DK080/250RA1E1Z1 мощностью до 32,4 МВт. Помимо производства электроэнергии блок может поставлять 76 МВт тепла. Его паливная эффективность при производстве электроэнергии составляет 50 %, а с учетом тепловой энергии – 89 %. В качестве топлива блок использует природный газ. В 2014 году станцию дополнили секцией BGS-30 с четырьмя генераторными комплектами электрической и тепловой мощностью 7,25 МВт и 6,5 МВт соответственно. Каждый комплект состоит из двигателя внутреннего сгорания Rolls-Royce, который приводит в действие генератор ABB. По состоянию на 2019 год общая электрическая мощность станции составляла 141 МВт при тепловой мощности 528 МВт. Для удаления продуктов сгорания станция имеет дымоход высотой 203 метра. Для охлаждения используется вода из реки Вислок. Примечания
ТЕЦ Ряшів

ТЕЦ Ряшів – теплоелектроцентраль у однойменном місті на півдні Польщі. У 1976—1983 роках на майданчику станції спорудили котельню з чотирма вугільними водогрійними котлами WR-25 потужністю по 29 МВт, а в 1986-му та 1987-му їх доповнили двома котлами WP-120 з показниками по 140 МВт, постаченими компанією Rafako із Ратибора. У 2003-му об'єкт перетворили на ТЕЦ, для чого ввели в дію енергоблок BGP-100 потужністю 101 МВт, споруджений за технологією комбінованого парогазового циклу. Він має одну газову турбіну Ansaldo V64.3A (створену за ліцензією Siemens) потужністю до 68,9 МВт, яка через котел-утилізатор живить одну парову турбіну Borsig MAN DK080/250RA1E1Z1 потужністю до 32,4 МВт. Окрім виробництва електроенергії блок може постачати 76 МВт тепла. Його паливна ефективність при виробництві електроенергії становить 50 %, а з урахуванням теплової енергії — 89 %. Як паливо блок використовує природний газ. У 2014-му станцію доповнили секцією BGS-30 з чотирма генераторними комплектами електричною та тепловою потужністю 7,25 МВт та 6,5 МВт відповідно. Кожен комплект складається із двигуна внутрішнього згоряння Rolls-Royce, який приводить в дію генератор АВВ. Станом на 2019 рік загальна електрична потужність станції рахувалась як 141 МВт при тепловій потужності 528 МВт. Для видалення продуктів згоряння станція має димар висотою 203 метра. Для охолодження використовується вода із річки Віслок. Примітки
Cracovia-Stadion

Das Józef-Piłsudski-Cracovia-Stadion (polnisch Stadion Cracovii im. Józefa Piłsudskiego) ist ein Fußballstadion im Stadtteil Zwierzyniec der polnischen Stadt Krakau, Woiwodschaft Kleinpolen, im Süden des Landes. Es bietet Platz für 15.114 Zuschauer und dient dem Fußballverein KS Cracovia als Heimstätte. Die Anlage ist auch als Stadion Cracovii bekannt und trägt die Spitznamen Ziemia Święta (deutsch Heiliges Land) und El Passo. Geschichte Das Józef-Piłsudski-Stadion in Krakau, mit circa 750.000 Einwohnern die zweitgrößte Stadt Polens, wurde auf dem ein Jahr zuvor eingemeindeten Grund im von 1911 bis 1912 erbaut und am 31. März des gleichen Jahres eröffnet. Zum ersten Spiel im neuen Stadion trafen sich der zukünftige Nutzer, Cracovia und Pogoń Lwów aus der heutzutage ukrainischen Stadt Lemberg. Seit diesem Tag wird das Stadion vom Verein KS Cracovia als Austragungsort für Heimspiele genutzt. Der Verein wurde in seiner Geschichte bis heute fünfmal polnischer Fußballmeister. All diese Triumphe liegen jedoch schon sehr lange zurück, der letzte Meistertitel gelang im Jahre 1948. Aktuell spielt der Verein, der mittlerweile in KS Cracovia umbenannt wurde, in der Ekstraklasa, der höchsten polnischen Liga. Die Kapazität des Józef-Piłsudski-Stadions, das benannt nach Józef Piłsudski (1867–1935) ist, einem polnischen Militär und Politiker, der in Krakau wohnte, beträgt heute 15.114 Zuschauer. Der Zuschauerrekord im alten Stadion stammt aus dem Jahr 1961, als zu einem Spiel 35.000 Menschen ins Stadion strömten. Im Jahr 2009 begannen umfangreiche Umbauarbeiten statt, bei denen das Józef-Piłsudski-Stadion nach den Entwürfen des Estudio Lamela neu gebaut wurde. Im September 2010 wurde das Stadion mit dem Fußballspiel KS Cracovia gegen Arka Gdynia wiedereröffnet. An der Südostecke der Fußballarena wurde eine Sporthalle mit 2300 Plätzen gebaut und die Westtribüne lässt sich mit einem Umbau in eine Konzertbühne verwandeln. Das Flutlicht leistet 3000 Lux Beleuchtungsstärke. Seit den Umbauten sind die Ränge komplett überdacht. Das Stadion wurde von der UEFA in die Stadionkategorie 3 eingestuft, sodass es berechtigt wäre, Länderspiele und andere bedeutende Spiele, unter anderem Europapokalbegegnungen, auszurichten. Am 6. November 2011 versammelten sich 14.000 Fans zum Derby KS Cracovia gegen Wisła Krakau im Stadion und stellten einen neuen Besucherrekord auf. Im Juni 2017 war die Fußballarena einer der Austragungsorte der U-21-Fußball-Europameisterschaft. Es fanden drei Gruppenspiele, ein Halbfinale und das Endspiel statt. In der Saison 2023/24 wird der Aufsteiger Puszcza Niepołomice seine Heimspiele im Stadion Cracovii austragen. Weblinks cracovia.pl: Stadion auf der Website von Cracovia (polnisch) Stadion Cracovii (Memento vom 13. April 2019 im Internet Archive) (polnisch) europlan-online.de: Cracovia-Stadion Józef Piłsudski - Kraków stadiumdb.com: Stadion im. Józefa Piłsudskiego (Stadion Cracovii) (englisch) stadiumdb.com: Stadion im. Józefa Piłsudskiego (Stadion Cracovii) – until 2009 (englisch) stadionwelt.de: Bildergalerie Einzelnachweise
Estadio Mariscal Józef Piłsudski

El Estadio del Mariscal Józef Piłsudski (en polaco: Stadion Cracovii im. Józefa Piłsudskiego) es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Cracovia, Polonia. El estadio es sede del club KS Cracovia, donde juega sus partidos como local. El nombre del estadio hace referencia a Józef Piłsudski, el mariscal y primer presidente de la Segunda República Polaca. Debido a su cercanía con el Estadio Henryk Reyman del Wisła Kraków, el rival del KS Cracovia, hay multitud de peleas entre los aficionados de ambos clubes, especialmente cuando tiene lugar el derbi que enfrenta a los dos equipos (conocido como la Guerra Santa de Cracovia), que suelen terminar con la participación por parte de la policía.​ Historia El estadio empezó a ser construido en 1911, para celebrar el sexto aniversario de la creación del KS Cracovia. El arquitecto Franciszek Mączyński empezó la construcción del futuro estadio. Finalmente, fue inaugurado el 31 de marzo de 1912 contra el Pogoń Lvov. En 1936, el estadio cambió su nombre por el del mariscal Józef Pilsudski. Al comienzo de la Segunda Guerra Mundial, los alemanes quitaron el nombre del militar polaco y renombraron el campo como Estadio Dr. Edward Cetnarowski. El estadio fue rebautizado en honor al Papa Juan Pablo II en 2005, pero un año más tarde volvió a su nombre original.​ El 8 de enero de 2008, las autoridades de Cracovia anunciaron que se haría una renovación del estadio, para aumentar la capacidad añadiendo cinco mil asientos más. Su nuevo diseño está hecho por la firma española Estudio Lamela S.L., con sede en Madrid.​ La renovación se inició en 2009 y terminó en septiembre de 2010; catorce meses antes de la fecha establecida originalmente. El primer partido disputado en el nuevo estadio fue contra el Arka Gdynia, que terminó con victoria del equipo local.​ Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Polonia Referencias
Stade Józef-Piłsudski

Le stade Józef-Piłsudski (Stadion Cracovii im. Józefa Piłsudskiego en polonais) est un stade polonais de football situé à Cracovie, en Pologne. Construit en 1912, il est utilisé par le KS Cracovia, l'un des deux clubs principaux de la ville avec le Wisła Cracovie, et peut accueillir jusqu'à 15 016 personnes. Historique Construction Construit en 1912 sur la base des plans de l'architecte Franciszek Mączyński et pour le sixième « anniversaire » du KS Cracovia, le stade est inauguré le 31 mars contre le Pogoń Lvov. En 1936, le stade prend le nom du maréchal Józef Piłsudski, puis du docteur Edward Cetnarowski après la Seconde Guerre mondiale. Pouvant accueillir plus de dix mille personnes, le stade est renommé en l'honneur du pape Jean-Paul II en 2005, puis reprend son nom d'origine un an plus tard. Rénovation Le 8 janvier 2008, les autorités de Cracovie annoncent la future rénovation du stade, qui pourra accueillir jusqu'à 15 016 personnes. Son nouveau design est réalisé par le cabinet d'architecture espagnol « Estudio Lamela », basée à Madrid. Cette rénovation débute en 2009 et prend fin en septembre 2010, soit quatorze mois avant la date prévue initialement. Articles connexes Cracovia Józef Piłsudski Voir aussi Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative au sport : StadiumDB (pl) La fiche du stade sur cracovia.pl (pl) Le stade Józef-Piłsudski sur wikipasy.pl Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de Cracovie