Katedrála v Oliwě

Katedrála v Oliwě (polsky Kościół pod wezwaniem Trójcy Świętej, Najświętszej Marii Panny i Świętego Bernarda) (Kostel Nejsvětější Trojice, blahoslavené Panny Marie a svatého Bernarda) se nachází v gdaňské čtvrti Oliwa. Historie Cisterciáci se souhlasem knížat Pomořanska postavili v roce 1186 první klášter "ad montem Olivarum". První románský kostel byl vypálen Prusy v roce 1224, poté byl přestavěn a zvětšen. V roce 1234 (nebo 1236) ho opět Prusové vypálili. V roce 1350 klášter a kostel znovu padl za oběť plamenům. Ve druhé polovině 14. století byl postaven kostel v gotickém stylu v jeho současné podobě. V roce 1831 pruský úřad zrušil cisterciácký řád a Oliwský klášter byl uzavřen. Kostel a část kláštera byly přiděleny katolické církvi. V roce 1925 papež Pius XI. ustanovil gdaňskou diecézi. Oliwský kostel tak byl povýšen na katedrálu a Oliwa se stala hlavním městem diecéze se sídlem episkopátu. Stavitelství Katedrála je trojlodní bazilika s příčnou lodí a polygonálním sborem s chórovým ochozem. Fasáda je lemována dvěma štíhlými věžemi, každá má výšku i se špičatými střechami 46 metrů. Nad křížením lodí se zdvihá zvonice, což je typické pro cisterciácké kostely. Vchod na západní straně vede barokním portálem z roku 1688. Celková délka je 107 metrů (vnější) a 97,6 m (vnitřní), šířka je 19 m, výška hlavní lodi je 17,7 metrů. To je nejdelší cisterciácká církevní stavba světa. Interiér Uvnitř je 23 pozdněbarokních oltářů. Starý hlavní oltář (z roku 1605), ve stylu holandské renesance byl v roce 1699 nahrazen barokním oltářem, který je považován za mistrovské dílo pomořanského baroka. V roce 1615 vytvořil Abraham van den Blocke (1572-1628) hrob rodiny Kossů se čtyřmi postavami v životní velikosti, které klečí před malým křížem z bílého a černého mramoru. Obrazy v katedrále jsou dílem Hermana Hana (1574-1628), Adolfa Boye (1612-1680), Andrease Hollyho (1635-1697) a Andrease Schlütera (1660-1714). Kaple jsou zasvěceny sv. Janu Nepomuckému a Svatému kříži. Varhany V katedrále jsou dvoje varhany. Jedny velké varhany nad vchodem a malé varhany na jižním konci příčné lodi. Velké varhany jsou dílem cisterciáckého mnicha Johanna Wilhelma Wulffa (1763 – 1788). Varhany jsou významným dílem barokního řezbářství. Během hry postavy andělů pohybují troubami a zvony. Varhany ve sboru jsou samostatný nástroj, který byl postaven v roce 1680 varhanářem Johannem Georgem Wulffem. Sborové varhany mají svůj vlastní herní systém a také mohou být ovládány z hlavních varhan. Fotogalerie Odkazy Literatura Franciszek Mamuszka: Oliwa: Okruchy z dziejów, zabytki. Gdańsk : Krajowa Agencja Wydawnicza, 1985. ISBN 83-03-00938-9. Maria i Andrzej Szypowscy: Oliwa: Muzyka wieków. Warszawa : Wydawnictwo Interpress, 1987. ISBN 83-223-2441-3. Aleksander Klemp: Katedra oliwska : fundacja i nekropolia książąt gdańsko-pomorskich : Gdańsk : Zrzeszenie Kaszubsko-Pomorskie. 1987 ISBN 83-85011-23-4. Zygmunt Iwicki: Oliva : Führer durch die Kathedrale und das ehemalige Kloster : Dülmen : Laumann-Verl., 1994 : ISBN 3-87466-220-9 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Katedrála Nejsvětější Trojice, Panny Marie a svatého Bernarda v Gdaňsku na Wikimedia Commons Bazylika archikatedralna w Gdańsku-Oliwie - Dompfarrkirche na portalu polska-org.pl (polsky)