Замък Кшижтопур

Замък Кшижтопур (на полски Krzyżtopór, с по-старо наименование Кшиштопур) – руини на дворцова резиденция, изградена в периода 1621 – 1644 г. и е заобиколена от бастионни укрепления. Замъкът е разположен в село Уязд, в Швентокшиското воеводство. Това е една от най-големите дворцови постройки в Европа преди изграждането на Версай. От 2018 има статут на паметник на историята. Обектът е отворен за посещение (входът е платен). Замъкът може да се разглежда през деня, както и в нощем, като нощните посещения са само в определени дни. За посетителите са подготвени пет туристически маршрута. История Построен между 1621 и 1644 г. от сандомежкия воевода Кшищоф Осолински. Представлява обширен замък в италиански стил от типа palazzo in fortezza. През 1894 г. Станислав Томкович приписва авторството на проекта на строителя Лаурентий де Сенте (Вавжинец Сенес). От северната страна към замъка прилягат градини в италиански стил. Собственикът на замъка се радва твърде кратко на своята резиденцията, тъй като умира внезапно една година след завършването на строежа. Кшищоф Осолински оставя силно задлъжняло имение, което наследява синът му Кшищоф Балдвин Осолински. Малко по-късно и той се разделя с живота си – загива в битката при Зборов през 1649 г. След него дворецът е наследен от брата на Кшищоф Осолински – Йежи Осолински, а след смъртта му (1650) замъкът става собственост на дъщеря му Уршула, съпруга на Самуел Йежи Калиновски, който скоро след това загива в битката при Батох. По време на шведския Потоп през октомври 1655 дворецът е превзет от шведите. Замъкът остава във владение на рода Калиновски до 1701 г., без обаче да бъде обитаван. През 1720 г. в него се заселва семейството Морщин, а по-късно по женска линия преминава във владение на генерал Михал Ян Пац. През 1760 г. Пац прави ремонт на южната част на замъка и той става обитаем. В него се живее до 1770 г., когато е изгорен от руските войски по време на отбраната му от привърженици на Барската конфедерация, подкрепяни от собственика. През 1782 г. го купува Каетан Солтик и го оставя в наследство на Станислав Солтик. През 1787 г. замъкът е посетен от крал Станислав Август Понятовски. През 1815 г. Кшижтопур става зестра на Констанция Солтик, съпруга на депутата Людвиг Лемпицки. През 1858 г. замъкът е купен от семейството Орсети, което живее в близкото имение до 1944 г. След Втората световна война замъкът става държавна собственост. Архитектура Обектът е от характерния архитектурен модел palazzo in fortezza и се състои от три основни части: дворцов комплекс със стопански постройки, отбранително съоръжение с бастионни укрепления и градински ансамбъл в италиански стил, разположен извън пределите на укрепленията. Кшижтопур е изграден във формата на петоъгълник с кули по ъглите. Основните строителни материали са камък и тухла. Характерната ос на комплекса е очертана от кулата до входната порта и бастионът с осмоъгълна кула, наречен Високият рондел. Дворец е на три етажа и има правоъгълна форма и е с характерен вътрешен двор. Към основната сграда на двореца по оста от северозапад е пристроено крило с голяма зала на горния етаж, завършващо с осмоъгълна кула. Страничните крила на двореца – с четири четириъгълни кули по ъглите – ограждат голям входен двор. Фасадата на двореца е била оцветена в жълто. По стените между прозорците са били изрисувани портрети на представители на рода Осолински и сродени с него фамилии, като под тях върху мраморни плочи са били поставени надписи (частично видими до средата на XIX век). Целият укрепен комплекс е бил заобиколен от ров. Понастоящем дворецът има статут на опазвана руина. Постройката представлява руина с висока степен на запазеност, поради което е интересна за посещение. Към нея спадат обширни укрепления: бастиони, ров, както и следи от укрепителни съоръжения и мостове. Наименованието на замъка претърпява някои трансформации във времето. Кръстът е символ на вярата и политиката на сандомежкия воевода, а брадвата (топорът) е герб на рода Осолински. И двата символа са поставени на входната порта на двореца. Самият строител нарича двореца Кшищофори, което най-вероятно произлиза от етимологията на собственото му име (гр. Christophoros – Кшищоф). Планове за реконструкция и възстановяване До наши дни са запазени около 90 процента от стените и 10 процента от сводовете на архитектурния комплекс, което представлява значителна част от замъка. По тази причина от десетилетия се планира възстановяване на целия комплекс. Предвижда се реконструкцията да не предизвиква затруднения. Още в края на 20–те и началото на 30–те години на XX век Катедрата по полска архитектура на Варшавската политехника изготвя проект за възстановяване на замъка и адаптирането му като туристически център за автомобилен туризъм. На мястото на бившите конюшни се планира оформяне на гаражи, а страничните сгради трябва да бъдат възстановени така, че да се използват за хотелски стаи и общи спални. В главния корпус са предвидени зали за ресторант, салони, клубове и регионален музей. След 1956 г. проф. Алфред Майевски се опитва да осигури средства и разрешение за възстановяване на Кшижтопур. През 60-те години започват строителни работи, които обаче скоро са прекратени. През 1972 г. грижата за замъка се поема от Управлението за възстановяване на Кралския замък във Вавел, а в периода 1974 – 1983 г. екип архитекти от Краковската политехника извършва проучвания и изготвя проект за реконструкция на целия комплекс. Част от плановете се използват при възстановяването на входната порта и сводовете. През 1980 г. Министерството на отбраната осигурява средства за възстановяване и предназначение на замъка като комплекс за отдих и рекреация, но въвеждането на военното положение през 1981 г. наслага преустановяване на плановете. В периода на Полската народна република два пъти са започвани дейности по възстановяването и два пъти са прекратявани. Следващият преустановен опит за реконструкция е дело на фирма „Шяркопол“. Инициатива за възстановяването на Кшижтопур поема и Институт „Собиески“. Институтът създава програмна концепция под името „Да възстановим миналото“, която предвижда реализирането на програма за възстановяване на по един ценен обект във всяко воеводство. Един от тези обекти е именно Кшижтопур. През януари 2008 г. към общинската администрация на община Иваниска е създадена организационна единица за управление на обекта под името Институция за култура „Замък Кшижтопур“ в Уязд. Основните цели на институцията са: цялостно изпълнение на задачите по опазването и консервацията на руините на Кшижтопур, облагородяване на терена около замъка, както и провеждане на икономическа дейност с образователни, възпитателни и културни цели. През 2010 г. екип, ръководен от магистрите А. Голембник и А. Яскула, провежда археологически разкопки на територията на замъка. В периода 2010 – 2013 г. община Иваниска реализира проект „Замъкът Кшижтопур – марков продукт на воеводството Свентокшиско“. Проектът е на стойност 12 млн. злоти и е финансиран от фондовете на ЕС. Проектът обхваща реставрация, осъвременяване и популяризиране на замъка, включително консервационни работи по стените, адаптиране на помещения за туристически цели, частична реконструкция на портата и градините, изграждане на туристически маршрути и паркинг, както и осветление за нощно разглеждане. Реализацията на е свързана със значително подобряване на условията за туризъм, създаване на работни места и увеличаване на атрактивността на замъка като основна туристическа забележителност на Швентокшиско воеводство. Филмова сцена През 1986 г. в руините на замъка Кшижтопур са заснети някои сцени от полския фентъзи филм „Приятелят на веселия дявол“ (реж. Йежи Лукашевич). През 2010 г. в Уязд се снима 46-и епизод от 4-ти сезон на сериала „Отец Матеуш“ (епизод „Открадната любов“, реж. Мачей Дейчер). Градчето е превърнато и в сцена за младежки театрален преглед. През 2011 в замъка е заснет черно-белия филм „Княжеството“ (реж. Анджей Барански). През 2013 в Кшижтопур се снима полският филм „Габриел“ (реж. Миколай Харемски). През 2021 Кшижтопур е използван като фон в клип за промоция на компютърната игра Lineage W. Главната роля в клипа е поверена на Кит Харингтън. През 2023 г. на замъка е заснет видеоклип към песента „Bite Me“ на южнокорейската група ENHYPEN. Източници