NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Горайский замок

Горайский замок (пол. Zamek w Goraju) — замок начала XX века, расположенный в селе Горай в гмине Любаш Чарнковско-Тшцянецкого повета Великопольского воеводства в Польше. История Замок в неоренессансном стиле в Горае был построен для графа Вильгельма Болька фон Хохберга в 1910—1911 годах. Род фон Хохбергов жил в замке до Второй мировой войны. В наше время в замке размещается интернат учебного заведения. Архитектура Замок построен на левом берегу реки Нотець в Нотецкой пуще. Здание заложено на плане латинской буквы U, которая концами направлена в сторону реки. По обе стороны от переднего крыла находятся две мощные башни, покрытые шлемами. Третья башня находится в конце восточного крыла. Образцом для здания послужил замок Варенхольц в Вестфалии. Галерея Литература Замок на портале Czaswlas — leśny przewodnik turystyczny Архивная копия от 30 апреля 2021 на Wayback Machine Замок на портале Polskie zabytki Архивная копия от 30 апреля 2021 на Wayback Machine
Ґорайський замок

Ґорайський замок (пол. Zamek w Goraju) — замок, розташований у селі Ґорай у гміні Любаш Чарнковсько-Тшцянецького повіту Великопольського воєводства у Польщі. Історія Замок у неоренесансному стилі в Ґораї було побудовано для графа Вільгельма Болька фон Хохберга у 1910—1911 роках. Родина фон Хохбергів мешкала у замку до Другої світової війни. В наш час у замку розміщується інтернат навчального закладу. Архітектура Замок споруджено на лівому березі річки Нотець у Нотецькій пущі. Будівлю закладено на плані латинської літери U, яка кінцями спрямована в бік річки. По обидва боки від переднього крила знаходяться дві потужні вежі, вкриті шоломами. Третя вежа знаходиться в кінці східного крила. Зразком для будівлі послужив замок Варенхольц у Вестфалії. Світлини Посилання Замок на порталі Czaswlas - leśny przewodnik turystyczny [Архівовано 30 квітня 2021 у Wayback Machine.] Замок на порталі Polskie zabytki [Архівовано 30 квітня 2021 у Wayback Machine.]
Gorzanów (zámek)

Zámek Gorzanów (německy Schloss Grafenort) je zámek ze 16. století v polské obci Gorzanów v Dolnoslezském vojvodství. Historie Severně od současné budovy původně stával hrad, zpustošený za husitských válek a definitivně zbořený v roce 1804. Nový zámek na současném místě se začal stavět kolem roku 1573, v letech 1653–1657 byl pod vedením Lorenza Nicela a později Andrey Carovea rozšířen do dnešní velikosti a získal barokní ráz. K další přestavbě došlo v roce 1735 a v letech 1900–1906 byl při rekonstrukci zámku modernizován vodovodní a kanalizační systém. Téměř 300 let byl rodovým sídlem Herbersteinů. Od roku 1880 byl palác přístupný veřejnosti, zámecké divadlo fungovalo jako pobočka divadla města Lądek-Zdrój. Park byl jednou z prvních barokních zahradních úprav ve Slezsku. Práce na něm začaly v polovině 17. století ve stylu italského a rakouského baroka. Kolem roku 1800 byly zahrady přeměněny na park. V roce 1945 byl zámek znárodněn, v šedesátých letech 20. století byl opuštěn a chátral. V roce 2012 se jeho majitelem stala Nadace Gorzanowského paláce a byla zahájena obnova objektu. V důsledku finančních potíží nadace byl zámek v roce 2023 exekutorem dán do dražby. Galerie Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Zamek w Gorzanowie na polské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu zámek Gorzanów na Wikimedia Commons
Schloss Grafenort

Das Schloss Grafenort (polnisch Zamek w Gorzanowie) ist die Ruine eines Schlosses in Gorzanów (deutsch Grafenort) im Powiat Kłodzki (Kreis Glatz) der Woiwodschaft Niederschlesien in Polen. Bis 1945 galt es als eines der kunstgeschichtlich bedeutendsten Schlösser in der historischen Grafschaft Glatz. Geschichte An der Stelle des heutigen Schlosses befand sich schon 1350 ein Hof mit Wohnturm. Seit etwa 1540 gehörte das Gut den Herren von Ratschin. Ab etwa 1559 wurde an den Hof ein mit Sgraffitodekorationen überzogenes renaissancezeitliches befestigtes Haus angebaut. Vom ursprünglichen Wohnturm und dem befestigten Haus sind im heutigen Schloss Reste architektonisch noch zu erkennen. Im Jahr 1624 erwarb Freiherr Johann Arbogast von Annenberg das Gut. Er ließ eine St.-Georgs-Kapelle errichten. Durch Ehe ging das Gut 1651 an Johann Friedrich von Herberstein, der den Park weiter ausgestalten ließ. 1653–1658 wurde das Schloss wurde durch den italienischen Architekten Carlo Lurago frühbarock umgebaut, nach Westen erweitert und hofseitig eine Loggia abgeschlossen. Ab 1672 wurde die Anlage um einen Wirtschaftshof erweitert. In der ersten Hälfte des 19. Jahrhunderts erlebte der Hof eine kulturelle Blütezeit und hatte ein bekanntes Hoftheater. Ab 1880 war das Schloss der Öffentlichkeit zugänglich und wurde eine Attraktion der Grafschaft Glatz. Das Hoftheater wurde als Teil des Theaters von Bad Landeck weiterbetrieben. Nach 1945 wurde das Schloss unter Denkmalschutz gestellt, verfiel aber zusehends. Seit 2012 kümmert sich eine Stiftung um die Sanierung des Schlosses. Schlosspark Der Park gehört zu den frühesten barocken Gartenanlagen Schlesiens. Graf von Herberstein ließ ihn ab Mitte des 17. Jahrhunderts nach italienischen, österreichischen und mährischen Vorbildern anlegen. Nach einer Darstellung von 1738 waren Schloss und Garten durch die Sala terrena verbunden, was nördlich der Alpen nur im Palais Waldstein in Prag anzutreffen ist. Vom Saal aus gelangte man in den Garten der durch Hecken in Bereiche gegliedert war, in denen Stuckdekorationen, Wandbrunnen und Figuren eine Gartengestaltung italienischer Renaissancegärten variierte. Östlich schloss sich der sogenannte Sommergarten mit Orangerie, Schießstand und Melusinenteich an. Jenseits der Gartenmittelachse bestand ein Parterre mit prachtvollem Brunnen und ein kleines Lusthaus, das vermutlich als Speisesaal diente. Um 1800 wurde der Garten zum Landschaftspark mit Wiese und verteilten Baumgruppen umgestaltet. Ab 1810 ließ Johann Hieronymus Herberstein den Park ähnlich wie Schloss Eggenberg umgestalten. Die Anlage wurde nach Süden bis zum Moschenhof erweitert. Alleen verbanden den Park mit dem Ratschinhof und der Kapelle am Antoniberg. Im 19. Jahrhundert wurde der öffentlich zugängliche Park ein beliebtes Ausflugsziel. In den letzten Jahrzehnten verfielen auch der Gartenpavillon und das Badehaus, werden aber seit 2012 saniert. Literatur Arne Franke (Hrsg.): Kleine Kulturgeschichte der schlesischen Schlösser, Band 1. Bergstadtverlag Wilhelm Gottlieb Korn, 2015, S. 84–86, S. 165–166 Weblinks
Castillo de Gorzanów

El Castillo de Gorzanów​ (en polaco: Zamek w Gorzanowie) es una antigua residencia señorial en el Kłodzko en la baja Silesia, Polonia. Una fundación alemana del siglo XVI, estuvo en manos de la familia von Herberstein de Grafs (Grafen von Herberstein) desde la segunda mitad del siglo XVII hasta 1930 —de ahí su nombre—, y es uno de los antiguos nombres del pueblo en el que se encuentra. El castillo, situado a una altitud de cerca de 329 m (1.080 pies) sobre el nivel del mar, comprende más de cien cámaras interiores dentro de su estructura, está rodeado de 6,6 hectáreas (16,3 acres) de zonas verdes (jardines del palacio), que una vez fueron una de sus mayores glorias, con vistas que se describen como si tuviesen un efecto hipnótico en el espectador. Véase también Ruinas Arqueología Referencias
Гожанувский замок

Гожанувский замок (пол. Zamek w Gorzanowie) — замок (иногда называется дворцом) в селе Гожанув в гмине Быстшица-Клодзка Клодзского повята Нижнесилезского воеводства в Польше. История Первоначальный замок был построен в Гожануве в средневековье, к северу от нынешнего здания и разрушен во время гуситских войн. Окончательно его разобрали в 1804 году. Новый дворец на настоящем месте начали строить около 1573 года, а до нынешних размеров его расширили в 1653—1657 годах под руководством Вавжинца Никело, а позднее Андреа Карове. В 1735 году замок был восстановлен, о чем свидетельствует дата на замковой башне, а после 1900 года был отремонтирован весь комплекс, особенно отделки внешних фасадов. Почти 300 лет замок служил родовой усадьбой Герберштейнов. В 1945 году замок был национализирован польскими властями, а с 60-х годов XX века он был заброшен и постепенно приходил в упадок, в результате чего обвалилась часть южного двора. В 2012 году владельцем замка стал Фонд Дворец Гожанув, который начал ремонт замка. Архитектура Комплекс был заложен на прямоугольном плане вокруг внутреннего двора с отдельной хозяйственной частью с юга. Среднее крыло трехэтажное, одноосное, крытое двускатной крышой, опирающейся на аркадный фриз с люнетами. Фасады покрыты декоративными сграффитовыми декорациями с геометрическими мотивами и растительными орнаментами. Три треугольных фронтона возвышаются над карнизом. Второй этаж фасада главного крыла со стороны двора замыкают лоджии 1735 года. Центральная ось акцентирована высокой башней с входным порталом и двусторонними лестницами. Из богатых, старинных интерьеров сохранились лишь бальная зала с стукковыми украшениями на потолке и несколько зал с расписными балками, а также частично поврежденные интерьеры театрального зала и часовни. Некоторые помещения замка соединены анфиладой. С 2012 года новый собственник проводит работы по реконструкции замка. Так, в сентябре 2013 года были запущены часы на замковой башне. Монументальный комплекс замка, который имеет жилой и оборонительный характер, выдержан в стиле южнонемецкого ренессанса. Замок является одним из ценнейших объектов этого типа в юго-западной Польше. В состав комплекса входят замок, хозяйственные постройки, парк, официна по улице Подзамче 7/8, южная куртиновая стена, жилищно-хозяйственная официна, западная куртиновая стена, официна-пивоварня по улице Подзамче 12, северная куртиновая стена. Галерея Примечания Литература Waldemar Brygier, Tomasz Dudziak, Iwona Chomiak. Ziemia Kłodzka. — Oficyna Wydawnicza "Rewasz", 2010. — ISBN 978-83-89188-95-3.
Ґожанівський замок

Ґожанівський замок (пол. Zamek w Gorzanowie) — замок (часом називається палацом) у селі Ґожанув у гміні Бистшиця-Клодзька Клодзького повіту Нижньосілезького воєводства в Польщі. Історія Первісний замок було побудовано у Ґожанові у середньовіччі, на північ від нинішньої будівлі та зруйновано під час гуситських війн. Остаточно його розібрали у 1804 році. Новий палац на теперішньому місці почали будувати близько 1573 року, а до теперішніх розмірів його розширили у 1653—1657 роках під керівництвом Вавжинця Нікели, а пізніше Андреа Карове. У 1735 році замок було перебудовано, про що свідчить дата на замковій вежі, а після 1900 року було відремонтовано весь комплекс, особливо оздоблення зовнішніх фасадів. Майже 300 років замок слугував родовою садибою Герберштейнів. У 1945 році замок було націоналізовано польською владою, а з 60-их років ХХ століття він був покинутий і поступово занепадав, внаслідок чого обвалилася частина південного подвір'я. У 2012 році власником замку стала Фундація Палац Ґожанув, яка розпочала ремонт замку. Архітектура Комплекс було закладено на прямокутному плані навколо внутрішнього подвір'я з окремою господарською частиною з півдня. Середнє крило, триповерхове, одновісне, покриває сідловий дах, опертий на аркадний фриз з люнетами. Фасади вкриті декоративними сграфітовими декораціями з геометричними мотивами та рослинними орнаментами. Три трикутні фронтони височіють над карнизом. Другий поверх фасаду головного крила зі сторони подвір'я замикають лоджії з 1735 року. Центральна вісь акцентована високою вежею з вхідним порталом та двосторонніми сходами. З багатих, давніх інтер'єрів збереглися лише бальна зала з стукковими оздобами на стелі та кілька зал з мальованими балками, а також частково пошкоджені інтер'єри театральної зали та каплиці. З 2012 року новий власник проводить роботи із реконструкції замку. Так, у вересні 2013 року було запущено годинник на замковій вежі. Монументальний комплекс замку, який має житловий та оборонний характер, витримано у стилі південнонімецького ренесансу. Замок є одним із найцінніших об'єктів цього типу у південно-західній Польщі. До складу комплексу входять замок, господарські споруди, парк, офіцина на вулиці Підзамче, південна куртинова стіна, житлово-господарська офіцина, західна куртинова стіна, офіцина-пивоварня і північна куртинова стіна. Світлини Примітки Література Brygier W., Dudziak T., Chomiak I., Ziemia Kłodzka, Pruszków: Oficyna Wydawnicza «Rewasz», 2010.
Zamek w Gosławicach

Zamek w Gosławicach – zamek z XV wieku położony w Gosławicach (obecnie w granicach administracyjnych Konina) nad Jeziorem Gosławskim. Historia Zamek został zbudowany w latach 1418-1426 z inicjatywy biskupa Andrzeja Łaskarza wraz z gotyckim kościołem. Z badań archeologicznych wynika, że zamek został zniszczony w połowie XVII wieku w okresie „potopu szwedzkiego”. W 1772 obiekt trafił w ręce Jadwigi Łąckiej, a później rodu Kwileckich. W 1838 roku rozpoczęto budowę spichlerza usytuowanego pomiędzy kościołem a zamkiem. Zamek został częściowo przerobiony na (w zależności od źródła) browar lub gorzelnię. W wyniku zaniedbań w latach międzywojennych zamek był w stanie ruiny. Zamek wyremontowano w okresie PRL w latach 1978-1986. Od 30 listopada 1986 udostępniony zwiedzającym jako siedziba Muzeum Okręgowego w Koninie. Nieopodal zamku urządzono niewielki skansen, w którym można obejrzeć m.in. wiatraki-koźlaki. Architektura Zamek składa się z dwóch równoległych budynków mieszkalnych otoczonych murem, w którego narożnikach zbudowano wieżyczki na stanowiska strzelnicze. Obronność zamku zwiększała fosa. Legenda Według podań ma tam straszyć duch byłego właściciela zamku - Mikołaj Gardzina Lubrański herbu Godziemba, wojewoda kaliski i poznański. Wśród okolicznej ludności miał być znany ze swojego okrucieństwa i bezwzględności. Duch Lubrańskiego miał się pojawiać w Zamku i okolicach pod postacią mężczyzny ogarniętego płomieniami, wydającego nieludzkie okrzyki, co miało być formą kary za grzechy. Galeria Zobacz też Zamek w Koninie Przypisy
Гославицкий замок

Гославицкий замок (пол. Zamek w Gosławicach) — замок, расположенный над Гославским озером в местности Гославице (до 1976 года — отдельное село), которая в настоящее является частью города Конина Великопольского воеводства в Польше. История Замок, вместе с готическим костелом, был построен в 1418—1426 годах по инициативе познанского епископа Анджея Ласкажа. Замковый комплекс состоял из двух жилых домов, соединенных стеной. В оборонительных целях его окружили стенами и рвом, а в угловых башнях обустроили бойницы. Археологические исследования показывают, что замок был разрушен во время Шведского потопа. Очередные владельцы в XVII и XVIII веках отстроили замок. В 1772 году владельцем замка стала Ядвига Лонцкая, а впоследствии — род Квилецких. В 1838 году началось строительство кладовой, расположенной между костелом и замком. Замок был частично превращен в пивоварню или винокурню. Заброшенный, в межвоенные годы замок был в состоянии руины. Отреставрировали его в 1978—1986 годах и уже в ноябре 1986 года открыли для посетителей, разместив в нем Конинский окружной музей. Неподалеку от замка обустроен небольшой музей под открытым небом, в котором можно увидеть, среди прочего столбовые мельницы. Галерея См. также Список замков Польши Примечания
Гославицький замок

Гославицький замок (пол. Zamek w Gosławicach) — замок, розташований над Гославським озером у місцевості Гославиці (до 1976 року — окреме село), яка в наш є частиною міста Конін Великопольського воєводства у Польщі. Історія Замок, разом з готичним костелом, було побудовано у 1418—1426 роках за ініціативою познанського єпископа Анджея Ласкажа. Замковий комплекс складався з двох житлових будинків, з'єднаних муром. В оборонних цілях його оточили мурами та ровом, а у наріжних вежах облаштовували стрільниці. Археологічні дослідження показують, що замок було зруйновано під час Шведського потопу. Чергові власники у XVII і XVIII століттях відбудували замок. У 1772 році власником замку стала Ядвіга Лонцька, а згодом — родина Квілецьких. У 1838 році розпочалося будівництво комори, розташованої між костелом та замком. Замок було частково перетворено на пивоварню чи винокурню. У міжвоєнні роки замок був занедбаною руїною. Відремонтували його аж у 1978—1986 роках та вже у листопаді 1986 року відкрили для відвідувачів, розмістивши у ньому Конінський окружний музей. Неподалік замку облаштовано невеликий музей під відкритим небом, у якому можна побачити, серед іншого стовпові вітряки. Світлини Див. також Замки Польщі (перелік) Примітки
Gołuchów Castle

Gołuchów Castle (Polish: Zamek w Gołuchowie) is an early Renaissance castle in Gołuchów, Greater Poland Voivodeship, Poland. It was built in 1550-1560 for Rafał Leszczyński on a square plan and used as a defensive stronghold and residence. It was the residence of the prominent Polish magnate families of Leszczyński, Działyński and Czartoryski, and now serves as a museum. History This early-Renaissance castle was raised in between 1550-1560 close by Trzemna, as small river and estuary of the Prosna. The building was built for Voivode of the Brześć Kujawski Voivodeship, Rafał Leszczyński. The castle was predominantly used for defensive purposes with keeps in the corners of the structure. Leszczyński's son Wacław, the subsequent owner, expanded the residence – making the residence into a magnate Renaissance stronghold. In 1853, the partially run-down castle was bought by Count Tytus Działyński, for his son Count Jan Kantega Działyński and his wife, Princess Izabela Czartoryska. The castle was reconstructed between 1872-1885, in the style of the French Renaissance according to the design of Eugène Viollet-le-Duc in collaboration with Maurycy Ouradou and Zygmunt Gorgolewski. The residence is surrounded by a 158-hecatre landscape park, the largest one in Greater Poland Voivodeship, designed by Adam Kubaszewski, which asserted additional Romanesque and English architectural styles upon the castle. In 1939, the private museum located in the castle was plundered by Nazi Germans. Parts of the collection were subsequently recovered in the 1950s and 1960s. After the Second World War, the castle has served as a branch of the National Museum in Poznań (Polish: Muzeum Narodowe w Poznaniu). In 2016, the castle was bought by the Polish State Treasury from the Princes Czartoryski Foundation for PLN 20 million. Gallery See also Castles in Poland References
Castillo de Gołuchów

El castillo de Gołuchów es una fortaleza del Renacentismo temprano de planta cuadrada y construida entre 1550-1560. Fue utilizado como residencia y así como baluarte defensivo. El castillo está localizado en Gołuchów, en el voivodato de Gran Polonia, en Polonia.​ Historia El castillo se construyó entre 1550-1560 en las cercanías del pequeño río Trzemna, no lejos del estuario del Prosna. El edificio se construyó para Rafał Leszczyński, voivodato de Brześć Kujawski. El castillo se utilizó principalmente para propósitos defensivos con torreones en cada esquina de la estructura. Los siguientes dueños expandieron el área residencial para convertirlo en una mansión fortaleza renacentista. En 1853 el por aquel entonces decaído castillo lo compró Tytus Działyńskií para su hijo Jan Kanty Działyński y su mujer, Izabela de la Casa de los Czartoryski. El castillo se reconstruyó en el siglo XIX al estilo del Renacimiento francés. El castillo está rodeado por el parque paisajístico más grande en el voivodato de Gran Polonia. Tras la Segunda Guerra Mundial el castillo albergó la sede del Museo Nacional en Poznań (Muzeum Narodowe w Poznaniu).​​ Galería de imágenes Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Castillo de Gołuchów.
Château de Gołuchów

Le château de Gołuchów est un château situé à Gołuchów en Pologne. Construit au XVIe siècle et fortement restauré au XIXe siècle, il dépend du musée national de Poznań. Histoire Un premier château est édifié par Rafał Leszczyński (1526-1592) (pl) vers 1560 puis transformé par son fils Wacław Leszczyński (1576-1628) (pl) à la fin du XVIe siècle. Il reste dans les mains de cette famille jusqu’à la fin du XVIIe siècle. Après être passé entre les mains de plusieurs propriétaires, il est acheté en 1853 par Tytus Działyński (pl). Il revient à son fils, Jan Kanty Działyński (pl) et à sa femme, Izabella Elżbieta Działyńska née Czartoryska après leur mariage en 1857. Le château, qui est alors leur résidence principale, accueille les collections rassemblées par les deux époux. En 1871, à la suite de leur divorce, le château et les collections reviennent à Izabella Elżbieta Działyńska. Jan Działyński rembourse ainsi les importantes sommes d’argent que son épouse lui avait prêté lors de son exil, après sa participation à l’insurrection polonaise de 1863. À la demande d'Izabella Działyńska, l’architecte français Maurice Ouradou entreprend d'importants travaux au château de Gołuchów. Il est accompagné par deux artistes français, le sculpteur Charles Biberon et le peintre Louis Breugnot. Ils œuvrent à transformer l’édifice en château de style néo-Renaissance. Izabella Działyńska continue parallèlement à enrichir sa collection. À titre d’exemple, elle participe au financement des fouilles d’Alfred Louis Delattre à Carthage (Tunisie) et reçoit en retour des antiquités en 1895. Izabella Działyńska transforme le château en musée et le dote en 1893 d’un majorat garantissant son indivisibilité et son accessibilité au public. Le musée reste ouvert jusqu’en 1939, avant d’être pillé durant la Seconde Guerre mondiale. En 1951, il est rattaché au musée national de Poznań. Collections Le château abrite une collection archéologique. Elle comprend notamment des objets découverts par Jan Kanty Działyński (pl) dans le cadre des fouilles qu’il menait dans la région de Gołuchów, des céramiques antiques achetées sur le marché de l’art, qui provenaient majoritairement d’Italie, ainsi que les antiquités carthaginoises envoyées par Alfred Louis Delattre à Izabella Elżbieta Działyńska. Au sein du château sont également exposées des œuvres d’art européennes, parmi lesquelles des portraits de membres des familles Czartoryski et Działyńska. Notes et références Voir aussi Liens externes (pl + en) Musée national de Poznań (fr) Le château sur le site de la ville de Gołuchów Bibliographie Inga Głuszek et Michał Krueger, « La série carthaginoise du musée de Gołuchów (Pologne) », Les nouvelles de l'archéologie, (ISSN 0242-7702), no 155, 2019, p. 23-27 [lire en ligne (page consultée le 26 avril 2020)] Portail des châteaux Portail des musées Portail de la Pologne