Bisbat de Beauvais

El bisbat de Beauvais o bisbat de Beauvais-Noyon-Senlis (francès: diocèse de Beauvais, llatí: Dioecesis Bellovacensis) és una jurisdicció eclesiàstica de l'Església Catòlica a França centrada a Beauvais. Territori La diòcesi comprèn el departament de l'Oise, a la regió dels Alts de França. Història Fou erigida al segle iii i suprimida el 21 de novembre de 1801, quedant unida a la seu d'Amiens; va ser restablerta el 6 d'octubre de 1822. Els seus bisbes foren comtes de Beauvais, i ducs i pars de França. Per això el 12 de abril de 1851 als bisbes de Beauvais se'ls va permetre afegir al seu títol el de Noyon i Senlis. Llista de bisbes Sant Llucià († 290) considerat el primer bisbe vers 292: Thalasisus vers 306: Víctor vers 337: Chanarus vers 350: Numici vers 375: Liceri vers 375: Themerus vers 392: Bertegesillus vers 418: Rodomar vers 456: Ansoldus vers 480: Ribert vers 526: Cogerimus vers 535: Anselm vers 545: Maurí vers 555: Constantí vers 561: Himbert vers 570: Radingus (o Ravigi ?) vers 580: Dodó vers 610: Sant Marí vers 640: Rocoald (o Ricoald ?) vers 654: Miroldus (o Mivoldus ?) vers 665: Climent vers 680: Sant Constantí vers 700: Ercambert vers 720: Austring vers 740: Deodat vers 752: Andrees vers 770: Hoding vers 792: Adalmanus vers 814: Ragimbert vers 821: Sant Hildemanus 846 – 859: Ermenfrid, désignat el 853 com «missi dominici» a la regió de París, Meaux, Senlis, Beauvais, Vendeuil i el Vexin, († en 859 a Beauvais, massacrat en una incursió dels normands). 861 – 881: sant Odó vers 882: Hrotgari 883 o 888 – 900: Honorat 902 o 909 – 921: Herluí 921 – ?: Bovó 933 – ?: Hildegar 981 – 987: Wal·lerà 987 – 997: Hervé, hauria posat els fonaments de la parroquial de Nostra Senyora de l'Obra Baixa de Beauvais. 998 – ?: Hug 1000 o 1002 – 1022: Roger I de Blois, erròniament anomenat Roger de Xampanya, fou guarda segells dels reis Hug I e Robert II de França. Sota el seu bisbat el comtat de Beauvais va quedar sota jurisdicció dels bisbes. 1022 – 1030: Garí o Warí 1035 – 1058: Drogó o Druó 1059 – 1063: Gilbert 1063 – 1085: Guiu, va dimitir. 1085 – 1089: Ursió 1089 – 1095: Folc de Dammartin 1095 – 1096: Roger II, († 1096 a Egipte durant la Primera Croada). 1096 – 1099: Ansel 1104 – 11 de desembre de 1114: Jofré de Pisseleu 26 de desembre de 1114-novembre de 1133: Pere de Dammartin 1133 – 1144: Odon II, dit l'il·lustre, religiós de l'abadia de Saint-Germer-de-Fly 1144 – 1148: Odó III 1149 – 18 de febrer de 1162: Enric de França (° 1121-† 1175), quart fill de Lluís VI el Gras, transferit el 1162 a l'arquebisbat de Reims. 1162 – juny 1175: Bartomeu de Montcornet 1175 – 12 de novembre de 1217: Felip de Dreux, nebot d'Enric de França i de Lluís VII de França, prelat guerrer, aventurer, comte feudal, participà en les croades. 19 de desembre de 1217 – setembre de 1234: Miló de Nanteuil, participa amb Lluís VIII de França a la Croada dels Albigesos. 25 de desembre de 1234 – agost de 1236: Jofré de Clermont Agost de 1237 – octubre 1248: Robert de Cressonsacq, († 1248 a Xipre durant la setena croada). 1249 – febrer de 1267: Guillem de Gres 31 de març de 1267 – setembre de 1283: Renald de Nanteuil 1283 – 26 de desembre de 1300: Tibald de Nanteuil 1301 – febrer de 1313: Simó de Clermont de Nesle, transferit de Noyon a Beauvais el 1301. 1313 – 1347: Joan de Marigny, germà del famós Enguerrand, traslladat el 1347 a l'arquebisbat de Rouen 21 de juny de 1347 – 19 de maig de 1356: Guillem Bertran, transferit de Bayeux a Beauvais. 1356 – 1360: Felip d'Alençon, traslladat el 1360 a l'arquebisbat de Rouen, fill de Carles II d'Alençon. 1360 – 1368: Joan de Dormans, traslladat des del bisbat de Lisieux al de Beauvais, canceller de França des de 1357, cardenal el 29 de setembre de 1368, va dimitir poc després († 1373). 1368 – 24 de gener de 1375: Joan d'Augerant, transferit de Chartres a Beauvais. febrer 1375 – agost 1387: Miló de Dormans, nebot de Joan de Dormans, primer president de la cambre de comptes, bisbe d'Angers, transferit a Beauvais el 14 d'abril de 1375. 1387 – 17 d'abril de 1388: Guillem de Vienne, transferit d'Autun a Beauvais, que abandonà el 1388 per l'arquebisbat de Rouen. 1388 – 22 de març de 1395: Tomàs d'Estouteville 1395 – abril 1397: Lluís d'Orléans, transferit de Poitiers a Beauvais († 1397 a Jerusalem). febrer 1398 – 16 de setembre de 1412: Pere de Savoisy, transferit de Mans a Beauvais. 1413 – 28 de febrer de 1420: Bernat de Chevenon, transferit d'Amiens a Beauvais. setembre 1420 – 1432: Pere Cauchon, que va fer condemnar a Joana d'Arc. juny de 1432 – maig de 1444: Joan II Jouvenel des Ursins, transferit el 1444 a Laon. 19 de maig de 1444 – 3 d'abril de 1462: Guillem d'Hellande juny de 1462 – 15 de març de 1488: Joan de Bar 24 de juny de 1497 – 14 d'agost de 1521: Lluís de Villiers de L'Isle-Adam, darrer prelat elegit (després foren designats pel rei). maig de 1523 – febrer de 1530: Antoni Làscaris de Tenda, transferit de Riez, va marxar a Llemotges el 21 de febrer de 1530. 24 de març de 1530 – 26 de setembre de 1535: Carles de Villiers, transferit de Llemotges. novembre de 1535 – setembre de 1569: el cardenal de Châtillon, Odet de Coligny (° 1517- † 1571), fill de Gaspar I de Coligny, mariscal de França i germà de l'amirall Gaspar II de Coligny, fou l'únic prelat que es va passar al calvinisme. setembre 1569 – setembre 1575: el cardenal Carles de Borbó, arquebisbe de Rouen, fou enviat a Beauvais pel rei Carles IX de França. setembre de 1575 – 3 de març de 1593: Nicolau Fumée, abat de la Couture, abans bisbe de Mans. octubre de 1596 – 4 d'octubre de 1616: René Potier 1617 - 11 de maig 1650: Augustin Potier 8 de gener de 1651 – 21 de juliol de 1679: Nicolau Choart de Buzenval 22 de desembre de 1679 – març 1713: cardenal Toussaint de Forbin-Janson 3 d'abril de 1713 – 1728: Francesc Honorat Antoni de Beauvillier de Saint-Aignan, abat de Saint-Germer octubre de 1728 – març de 1772: Esteve Renat Potier de Gesvres 22 de març de 1772 – 2 de setembre de 1792: Benaventurat Francesc Josep de la Rochefoucauld 1792 – 1801: Joan Baptista Massieu, bisbe constitucional. Bisbes concordataris 1823 – 1825: Claude-Louis de Lesquen, després bisbe de Rennes 1825 – 1833: François-Jean-Hyacinthe Feutrier. 1833 – 1838: Louis-Simon Lemercier. 1838 – 1842: Pierre-Marie Cottret. 1842 – 1878: Joseph-Armand Gignoux. 1878 – 1880: François-Edouard Hasley. 12 de febrer 1880 – 1884: Désiré-Joseph Dennel, nomenat l'1 de juliol de 1884, bisbe d'Arras. 1884 – 1892: Joseph-Maxence Péronne († 20 de febrer de 1892). 1892 – 1899: Frédéric Fuzet, nomenat el 7 de desembre de 1899 com a arquebisbe de Rouen. 1899 – 1915: Marie-Jean-Célestin Douais († 28 de febrer de 1915). 1915 – 1937: Eugène-Stanislas Le Senne († 14 de març de 1937). 1937 – 1955: Felix Roeder, retirat el 21 de febrer de 1955. 1955 – 1965: Pere-Maria Lacointe, († 23 d'abril de 1965). 1965 – 1978: Stéphane-Émile-Alfred Desmazières, retirat el 20 de setembre de 1978. 1978 – 1984: Jacques André Marie Jullien, nomenat el 21 de maig de 1984 arquebisbe-coadjutor de Rennes. 1985 – 1995: Adolphe-Marie Gustave Hardy, retirat el 13 de maig de 1995 1995 – 2003: Guy Marie Alexandre Thomazeau, nomenat el 28 d'agost de 2002 com a arquebisbe de Montpeller 2003 – 2009: Jean-Paul James, nomenat el 8 de juliol de 2009 com a bisbe de Nantes després de 2010: Jacques Benoit-Gonnin