NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Kraftwerk Pagbilao

Das Kraftwerk Pagbilao ist ein Kohlekraftwerk in der Stadtgemeinde Pagbilao, Provinz Quezon, Philippinen, das auf der Isla Grande in der Bucht von Tayabas liegt. Mit einer installierten Leistung von 1,155 GW ist Pagbilao eines der leistungsstärksten Kohlekraftwerke auf den Philippinen. Mit dem Bau des Kraftwerks wurde 1993 begonnen; es ging 1996 in Betrieb. Das Kraftwerk dient der Abdeckung der Grundlast. Kraftwerksblöcke Das Kraftwerk besteht gegenwärtig aus drei Blöcken. Die folgende Tabelle gibt einen Überblick: Die beiden Turbinen in den Blöcken 1 und 2 leisten jede maximal 367,5 (bzw. 382 oder 385) MW und die Generatoren 442 MVA. Die Dampftemperatur liegt bei 538 °C. Die Generatorspannung beträgt 24 kV. Die Jahreserzeugung der beiden Blöcke liegt bei ca. 6 Mrd. kWh. Mit dem Bau von Block 3 wurde im Dezember 2014 begonnen; er ging am 16. Februar 2018 in den kommerziellen Betrieb. Die Investitionskosten für Block 3 werden mit 976 Mio. bzw. 1 Mrd. USD angegeben. Eigentümer Die Blöcke 1 und 2 werden von der TeaM Energy Corporation betrieben; TeaM Energy ist ein Joint Venture von Tepco und Marubeni. Der Block 3 wird von der Pagbilao Energy Corporation betrieben. Pagbilao Energy ist ein Joint Venture, das zu jeweils 50 % im Besitz von TeaM Energy und der Aboitiz Power Corporation ist. Siehe auch Liste von Kraftwerken auf den Philippinen Einzelnachweise
Pagbilao Power Station

The Pagbilao Power Station is a 1,155-MW coal-fired power station in Pagbilao, Quezon, Philippines. Situated at Isla Grande, the Pagbilao Power Station began operations in 1993. The power station was originally developed by Consolidated Electric Power Asia Ltd (CEPA), a subsidiary of Hopewell Holdings, CEPA was acquired by Mirant Philippines and was acquired by TeaM Energy, a joint venture of Japanese firms TEPCO and Marubeni, in 2007. In December 2014, a 420-MW third unit started operations, expanding the capacity of the facility, which had a capacity of 735 MW. The third unit was a project of Pagbilao Energy Corporation, a joint venture of Aboitiz Power Corporation and TeaM Energy. References
Philippine Navy Golf Club

The Philippine Navy Golf Club is a public golf course and club in Fort Bonifacio, Taguig, Metro Manila, Philippines. History The Philippine Navy Golf Club was developed at the site of the former Fort Andres Bonifacio Military Reservation which covers lands that were formerly inalienable or could not be sold or disposed of through other means. On September 29, 1965, then President Diosdado Macapagal issued Proclamation No. 461 which separated portions of land from the reservation and declared them as part of the AFP Officers' Village and also made the transferred land alienable and disposable except for areas reserved for public or quasi-judicial purposes. The Navy Golf Club was developed in 1976, upon the proposal of Philippine Navy Flag Officer-in-Command Admiral Ernesto Ogbinar. The Navy set up the Philippine Navy Golf Club Inc. to manage the golf club. Land ownership dispute The status of the golf course's land was in dispute. It was argued that the Philippine Navy wrongly took over lots owned by Merardo Abaya, Ruben Follosco, Elias Santa Clara and the heirs of Angelito Maglonzo which were part of the AFP Officers' Village to develop a golf course. The Philippine Navy insists that the golf course was built in inalienable land citing Proclamation No. 461 and pointed out the golf course' purpose as a security buffer and training ground for the navy to support its claim that the golf course should be considered as public land. However the legal case culminated in 2020, with the Supreme Court ruling in favor of Abaya, Fullosco, Santa Clara, and Maglonzo. The high court disagreed with the Navy's arguments pointed out that Proclamation No. 461 which was issued in 1965 can't be used to claim land intended as housing for military veterans for other purposes. References
Letiště Mactan-Cebu

Mezinárodní letiště Mactan-Cebu je mezinárodní veřejné civilní letiště, nacházející se na ostrově Mactan ve městě Lapu-Lapu, nedaleko Cebu City. Letiště obsluhuje zejména ostrov Cebu a střední Visayské ostrovy. Jedná se o druhé nejvytíženější letiště Filipín podle počtu cestujících hned po manilském letišti. Slouží jako uzlové letiště pro letecké společnosti Cebu Pacific a Philippine Airlines. Letiště přepravilo za rok 2019 rekordních 12,6 milionu pasažérů a odbavilo 107 tisíc letů. Historie První ranvej byla zbudována americkými leteckými silami roku 1956, které ji využívaly během války ve Vietnamu jako základnu pro stroje C-130. Letiště začalo operovat civilně 27. dubna 1966 sdílením ranveje s leteckou základnou pro domácké lety, charterové lety do zahraničí začaly roku 1978. 27. srpna 2018 navrhl tehdejší filipínský prezident Rodrigo Duterte u příležitosti svátku Národních hrdinů přejmenovat letiště po náčelníkovi Lapu-Lapu, který během bitvy o Mactan v roce 1521 porazil výpravu mořeplavce Fernanda Magellana a stal se tak jedním ze symbolů odporu proti koloniální nadvládě. Terminály Terminál 1 Terminál 1 byl postaven roku 1990 a slouží pro vnitrostátní přepravu. Areál prošel mezi lety 2018 až 2019 renovacemi souvisejícími se stavbou druhého terminálu, při kterých byly vystavěny mimo jiné prostory letištních salónků a rozšíření předodletového areálu. Terminál 1 má kapacitu až 4,5 milionů cestujících za rok. Terminál 2 Stavba druhého terminálu byla plánována již od roku 2005, letištní správa ale investovala do rozšiřování prvního terminálu. Od roku 2009 letiště ročně odbavovalo více než 4,5 milionu cestujících, což byla maximální kapacita terminálu. Veřejná soutěž byla vyhlášena roku 2012, konstrukce byla zahájena roku 2016 a druhý terminál byl otevřen 1. července 2018. Budova druhého terminálu je moderní konstrukce od hongkongského studia Integrated Design Associates se střechou z dřevěných trámů. Stavba vyhrála ocenění World Transport Festival za rok 2019 v kategorii dokončených dopravních staveb. Terminál má kapacitu až 8 milionů cestujících za rok. Doprava na letiště Z centra na letiště se lze dostat autobusem nebo pomocí taxi. Letecké společnosti Podle zdroje: Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mezinárodní letiště Mactan-Cebu na Wikimedia Commons Galerie Mezinárodní letiště Mactan-Cebu na Wikimedia Commons Oficiální web letiště
Aeropuerto Internacional de Mactán-Cebú

El Aeropuerto Internacional de Mactán-Cebú es un aeropuerto ubicado en las cercanías de la ciudad filipina de Cebú. Es un aeropuerto capacitado para recibir tanto vuelos de cabotaje, como internacionales de corto alcance. Aerolíneas y destinos Estadísticas Ver fuente y consulta Wikidata. Referencias 3.http://www.japantimes.co.jp/news/2016/12/26/business/corporate-business/vanilla-air-launches-narita-cebu-flights/#.WGEIG3qDkwg Enlaces externos Web oficial del aeropuerto
Mactan–Cebu nemzetközi repülőtér

A Mactan–Cebu nemzetközi repülőtér (IATA: CEB, ICAO: RPVM) a Fülöp-szigetek egyik nemzetközi repülőtere, amely Tacloban közelében található. Éves utasforgalma 5 560 258 (2022) fő. Futópályák A repülőtér futópályái: 04R/22L 04L/22R Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (angol) Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től
Aeroporto Internazionale di Mactan-Cebu

L'aeroporto internazionale di Mactan-Cebu (tagalog: Paliparang Pandaigdig ng Mactan-Cebu; cebuano: Tugpahanang Pangkalibotanon sa Mactan-Sugbo) è un aeroporto civile e militare delle Filippine situato nel territorio della città di Lapu-Lapu sull'isola costiera di Mactan, nella provincia di Cebu; dista circa 20 chilometri da Cebu nella regione del Visayas Centrale. È dotato di una pista lunga 3 300 metri e larga 45 ed è operativo 24 ore al giorno. Presso la struttura è ospitata la base dell'Aeronautica Militare delle Filippine Mactan-Benito Ebuen, utilizzata esclusivamente per i trasporti militari operati con gli Hercules, i Nomad e i Fokker dell'Aeronautica. L'aeroporto fu costruito a metà degli anni sessanta in sostituzione del vecchio impianto di Lahug che, essendo all'interno della città di Cebu, dovette essere abbandonato a causa dell'aumento del traffico aereo. Attualmente l'aeroporto di Lapu-Lapu Mactan occupa una superficie di 797 ettari, impiega quasi settecento addetti e opera 850 voli commerciali settimanali, movimentando poco più di 13 000 passeggeri al giorno. Il traffico è oggi mediamente di 192 fra decolli e atterraggi quotidiani e riguarda per due terzi voli commerciali e per un terzo voli militari e altre attività. Nel corso degli ultimi quindici anni l'aeroporto di Lapu-Lapu Mactan ha visto un incremento medio annuo dei voli internazionali nell'ordine del 19% e per i voli nazionali del 6%: sono sedici le compagnie aeree commerciali che utilizzano la struttura e due le compagnie cargo. Statistiche PasseggeriAnno02.000.0004.000.0006.000.0008.000.00010.000.00012.000.00014.000.000200020052010201520202025PasseggeriTraffico annuale.mw-chart-aa555e10f4b86b5dba3a14f04fa4e5c152b4e4bbcb58bdfb912a06b9d7410b335c5b6cfd33eaf30a35a7ddc8808b0ff4c53e719faac1d05d77a8a67a2c0d7143__zr1109146-cls-5675962:hover{pointer-events:none}.mw-chart-aa555e10f4b86b5dba3a14f04fa4e5c152b4e4bbcb58bdfb912a06b9d7410b335c5b6cfd33eaf30a35a7ddc8808b0ff4c53e719faac1d05d77a8a67a2c0d7143__zr1109146-cls-5675963:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-aa555e10f4b86b5dba3a14f04fa4e5c152b4e4bbcb58bdfb912a06b9d7410b335c5b6cfd33eaf30a35a7ddc8808b0ff4c53e719faac1d05d77a8a67a2c0d7143__zr1109146-cls-5675964:hover{cursor:pointer}.mw-chart-aa555e10f4b86b5dba3a14f04fa4e5c152b4e4bbcb58bdfb912a06b9d7410b335c5b6cfd33eaf30a35a7ddc8808b0ff4c53e719faac1d05d77a8a67a2c0d7143__zr1109146-cls-5675965:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-aa555e10f4b86b5dba3a14f04fa4e5c152b4e4bbcb58bdfb912a06b9d7410b335c5b6cfd33eaf30a35a7ddc8808b0ff4c53e719faac1d05d77a8a67a2c0d7143__zr1109146-cls-5675966:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su aeroporto Internazionale di Mactan-Cebu Collegamenti esterni 2nd Air Division, Philippine Air Force dal sito ufficiale della Brigadier General Benito N Ebuen Air Base, Lapu-lapu City (EN) MACTAN CEBU INTL da worldaerodata.com (EN) Pilot information for Mactan Cebu International Airport da ourairports.com (EN) CEB Airport da Great Circle Mapper URL consultato il 17-04-2013. (EN) RPVM Mactan-Cebu International Airport da SkyVector
Mactan-Cebu International Airport

Het Mactan-Cebu International Airport is het belangrijkste internationale vliegveld van de Filipijnse eilandengroep Visayas. Het vliegveld ligt in Lapu-Lapu City op Mactan, dicht bij Cebu City. In 2006 werd begonnen met de bouw van terminal 1 voor internationale en binnenlandse vluchten ter waarde van 1 miljard peso. Daarnaast werden de vier bestaande vliegtuigslurven gerenoveerd en aangevuld met twee nieuwe. In 2018 werd er een tweede terminal geopend speciaal voor internationale vluchten. Terminal 2 is een moderne terminal met veel faciliteiten. Na de opening van deze terminal ging de verbouwing van terminal 1 van start en functioneert uitsluitend nog voor binnenlandse vluchten IATA code: CEB ICAO code: RPVM Geschiedenis De luchthaven werd in de jaren zestig van de 20e eeuw gebouwd als vervanging voor Lahug Airport, dat niet verder uitgebreid kon worden als gevolg van fysieke en veiligheidsredenen. De luchthaven werd later nog uitgebreid tot de huidige staat en is nu de tweede luchthaven van de Filipijnen, na de luchthaven van Manilla, Ninoy Aquino International Airport. Luchtvaartmaatschappijen De volgende luchtvaartmaatschappijen vliegen op Mactan-Cebu International Airport: Nationale terminal 1 Airphil Express (Bacolod, Cagayan de Oro, Caticlan, Davao City, Iloilo City, Manilla, Ozamiz, Tacloban, Zamboanga) Zest Airways (Cagayan de Oro, Caticlan en Manilla) Cebu Pacific (Bacolod, Butuan, Cagayan de Oro, Caticlan, Clark, Davao City, Dipolog, Dumaguete, General Santos, Iloilo City, Legazpi City, Manilla, Ozamiz, Pagadian, Puerto Princesa, Siargao, Surigao City, Tacloban, Zamboanga City) Philippine Airlines (Manilla) Zest Airways (Manilla) Internationale terminal 2 Air Busan (Busan) Airphil Express (Hongkong) Asiana Airlines (Seoel-Incheon) Cathay Pacific (Hongkong) Cebu Pacific (Busan, Hongkong, Seoel-Incheon, Singapore) Emirates (Dubai via Clark) Jeju Air (Busan) Jin Air (Seoel-Incheon) Korean Air (Seoel-Incheon) Philippine Airlines (Seoel-Incheon en Tokio-Narita) Qatar Airways (Doha) SilkAir (Singapore) Starlux Airlines (Taipei) Tiger Airways (Singapore) Zest Airways (Seoul-Incheon en Shanghai-Pudong) Externe link Mactan-Cebu International Airport
Port lotniczy Mactan-Cebu

Port lotniczy Mactan-Cebu – port lotniczy położony w pobliżu miasta Lapu-Lapu, na wyspie Mactan. Jest drugim co do wielkości portem lotniczym na Filipinach. W 2005 obsłużył 2 789 699 pasażerów. Linie lotnicze i połączenia Przypisy
Aeroportul Internațional Mactan–Cebu

Aeroportul Internațional Mactan–Cebu (IATA: CEB, ICAO: RPVM) este un aeroport din Lapu-Lapu⁠(d), Central Visayas⁠(d), Filipine ce deservește zona Metro Cebu⁠(d)[[Metro Cebu (metropolitan area in the Philippines)|​]]. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 5.533.315 pasageri. Situat la o altitudine de 23 m, aeroportul dispune de 2 piste. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de 2 piste. Pista are orientarea 04R/22L.Pista are orientarea 04L/22R. Terminale Note Vezi și
Mactan-Cebu International Airport

Mactan-Cebu International Airport är Filippinernas näst största flygplats och ligger i Lapu-Lapu City. Flygplatsen har en 3 300 meter lång landningsbana och en taxibana. Terminalbyggnaderna har en inrikesdel och en internationell del med en total kapacitet för 4 500 000 passagerare. Trafiken ökar ständigt och uppgår nu till drygt 600 kommersiella flyg med 10 000 passagerare dagligen. 54% av trafiken är kommersiell och resterande 46% militär och övrig flygservice. De senaste 15 åren har de internationella resenärerna ökat med 21% och inrikespassagerarna med 5% årligen i snitt. Flygplatsen trafikeras för närvarande av 14 passagerarbolag och 3 transportbolag. Flygbolag och destinationer Inrikes Air Philippines Davao Iloilo City Cebu Pacific Bacolod City Butuan City Cagayan de Oro City Caticlan Clark Cotabato City Davao Dipolog City Dumaguete City General Santos City Iloilo City Legazpi City Manila Ozamis City Puerto Princesa City Roxas City Siargao Surigao City Tacloban City Zamboanga City PAL Express Bacolod City Butuan City Cagayan de Oro City Caticlan Dipolog City General Santos City Ozamiz City Tacloban City Zamboanga City Philippine Airlines Manila Zest Airways Bacolod City Cagayan de Oro City Caticlan Davao Iloilo City Manila Zamboanga City Utrikes Asiana Airlines Seoul-Incheon Cathay Pacific Hongkong Cebu Pacific Busan Hongkong Seoul-Incheon Singapore China Airlines Taipei-Taoyuan China Eastern Airlines Shanghai-Pudong China Southern Airlines Guangzhou Korean Air Seoul-Incheon Malaysia Airlines Kota Kinabalu Kuala Lumpur Philippine Airlines Tokyo-Narita Qatar Airways Doha SilkAir Singapore Olyckor och incidenter Den 17 maj 1948 havererade en Douglas DC-3 från Philippine Airlines med destination Manila vid start, inga personer omkom . Den 6 juni 1965 havererade landstället på en Douglas DC-6 från Filipinas Orient Airways vid start, inga personer omkom . Den 11 december 1994 exploderade en bomb på Philippine Airlines Flight 434 på den andra delen av turen Ninoy Aquinos internationella flygplats - Mactan-Cebu International Airport - Naritas internationella flygplats och dödade en passagerare. Piloten lyckades nödlanda. Utredningen visade att bomben placerats av Ramzi Yousef som ett test inför Operation Bojinka. Ramzi Yousef var själv ombord på planet på den första delen av resan. Han reste under falsk identitet och kom på så sätt igenom säkerhetskontrollen i Manila. Han placerade bomben innan han steg av vid mellanlandningen på Mactan-Cebu. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Noter Externa länkar Officiell webbplats
Мактан-Себу (аеропорт)

Міжнародний аеропорт Мактан-Себу (себ.: Tugpahanang Pangkalibutan sa Mactan–Sugbo, філ.: Paliparang Pandaigdig ng Mactan–Cebu) (IATA: CEB; ICAO: RPVM) — міжнародний аеропорт, розташований в центральній частині Вісайських островів в провінції Себу; є другим за завантаженністю аеропортом Філіппін. Аеропорт розташований в місті Лапу-Лапу на острові Мактан, є частиною агломерації Себу. Займає площу 797 га. Довжина злітно-посадкової смуги 3300 метрів. Вона була збудована Сполученими Штатами в 1956 році як аеропорт для стратегічної бомбардувальної авіації (авіабаза Мактан). Примітки Посилання Mactan-Cebu International Airport [Архівовано 24 лютого 2017 у Wayback Machine.] Mactan–Cebu International Airport Authority [Архівовано 30 квітня 2017 у Wayback Machine.] Mactan Cebu International Airport [Архівовано 6 серпня 2009 у Wayback Machine.] — Flight Status and Updates for Travelers to and from cebu Інформація про аеропорт RPVMз сайту World Aero Data.. Джерело: DAFIF. Поточна погода у RPVM на сайті NOAA/NWS Історія інцидентів аеропорту CEB / RPVM на Aviation Safety Network Див. також Лапу-Лапу
Port of Dumaguete

The Port of Dumaguete (Filipino: Daungan ng Dumaguete, Cebuano: Pantalan sa Dumaguete) is a seaport in Dumaguete, Negros Oriental, Philippines. It is owned and managed by the Philippine Ports Authority and is the base port of the Port Management Office of Negros Oriental/Siquijor. After upgrade works were made in the port, the port was inaugurated on March 11, 2021 by President Rodrigo Duterte and Transportation Secretary Arthur Tugade. Shipping firms and destinations Cokaliong Shipping Lines - Cebu City and Dapitan FastCat - Dapitan Montenegro Lines - Siquijor, Siquijor and Dapitan Aleson Shipping Lines - Dipolog and Siquijor, Siquijor Lite Ferries - Oslob, Cebu and Dipolog/Dapitan 2GO Travel - Manila, Dipolog, and Zamboanga City OceanJet - Cebu City, Tagbilaran, and Siquijor, Siquijor HS Star Marine Shipping Corporation (MV Anika Star/MV StarCrafts 6) - Siquijor, Siquijor Evaristo & Sons Sea Transport - Dapitan Supershuttle Ferry - Larena, Siquijor and Oslob, Cebu Statistics See also List of ports in the Philippines Dumaguete References
Davao–Samal Bridge

The Samal Island–Davao City (SIDC) Connector, commonly known as the Davao–Samal Bridge, is an under-construction bridge that will cross Pakiputan Strait to connect mainland Mindanao via Davao City and Samal, Davao del Norte in the Philippines. On January 14, 2021, the Philippine and Chinese governments signed a contract to design and construct the bridge, costing P23 billion pesos. On October 27, 2022, President Bongbong Marcos led the groundbreaking ceremony for the construction of the bridge. Background Plans for a bridge linking mainland Mindanao via Davao City and the island of Samal were made as early as 1970. The 3.98-kilometer bridge, a flagship project under the “Build, Build, Build” program during the administration of former President Rodrigo Duterte, will be hugely funded through a loan agreement with the Chinese government. The bridge project will connect the Samal Circumferential Road in Caliclic, Samal to the R. Castillo–Daang Maharlika junction in Buhangin, Davao City across the Pakiputan Strait. The bridge, which is 3.98 kilometers long, will be constructed within five years and is set to be completed and operational in 2027. Once completed, it is expected to reduce travel time from Davao City to Samal from around 30 minutes via ferry to only five minutes. The construction of the bridge will be funded through a loan agreement worth US$350 million or ₱18.67 billion entered into between the Philippines and China, covering 90 percent of the project cost. As of May 2024, the Department of Public Works and Highways has already started the bridge's civil works phase. Its design includes a 275-meter main span and a 47-meter vertical navigation clearance. Environmentalists and right-of-way owners opposed the project especially on the current bridge alignment, landing site (Lucas-Rodriguez family property) and the offshore construction which could destroy the alleged healthy “Paradise Reef” on the Samal Island side. The 2020 environmental impact assessment of Ove Arup & Partners Hong Kong Ltd. classified the bridge an “environmentally critical project.” In November 2024, the coral reef allegedly underwent ecological succession and was replaced by algae. The four-lane, cable-stayed bridge is slated to be completed in August 2027. "China Road and Bridge Corporation and DPWH Region XI have finished the bridge's design and planning phase and is currently estimated to be at 3.487% completion rate," Department of Public Works and Highways-11 Director Engr. Juby Cordon announced in a press release. On July 1, 2025, the Supreme Court of the Philippines issued a Writ of Kalikasan on the bridge project, amid concerns over its adverse effects on marine life in the area. References
Central-Cebu-Nationalpark

i3i6 Der Central-Cebu-Nationalpark liegt 18 km westlich von Cebu City, der Hauptstadt der Provinz Cebu, auf der Insel Cebu auf den Philippinen. Es wurde ursprünglich am 15. September 1937 auf einer Fläche von 153,93 km² mit Inkrafttreten der Proklamation 202 als Naturschutzgebiet eingerichtet. Am 27. März 1971 wurde er mit Inkrafttreten der Proklamation 835-A um seinen Schutzstatus auf einen Nationalpark erweitert, die Fläche jedoch auf 118,94 km² verkleinert. Seit 2007 ist er Teil des Naturparks Central Cebu Protected Landscape, der gemäß den Richtlinien des National Integrated Protected Areas Systems (NIPAS) eingerichtet wurde. Er umfasst den Sudlon-Nationalpark, die Kotkot- und Lusaran River Watershed Forest Reserves und umfasst eine Fläche von 283,12 km². Ihn umgeben zwei Pufferzonen von 1,28 und 6,6 km². Die Flora des Nationalparks ist sehr vielfältig und umfasst 200 Pflanzen- und Baumspezies, die endemisch in den Central Visayas sind. Die Fauna im Nationalpark umfasst eine Reihe von seltenen Tierarten wie der Philippinen-Röhrennasenflughund (Nyctimene rabori), den Rotsteißkakadu (Cacatua haematuropygia), den Rotnackenliest (Todiramphus winchelli), den Schieferkopfbülbül (Ixos siquijorensis), den Cebuschama (Copsychus cebuensis) und den Vierfarben-Mistelfresser (Dicaeum quadricolor). Siehe auch Biodiversität der Philippinen Nationalparks auf den Philippinen Weblinks BirdLife International: Central Cebu. Abgerufen am 09. Januar 2022. Der Central-Cebu-Nationalpark als Teil des Central Cebu Protected Landscape (PDF; 94 kB) Central Cebu Protected Landscape in der World Database on Protected Areas (englisch)