NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Арена Азија

Арена Азија (енгл. SM Mall of Asia Arena, енгл. Mall of Asia Arena, енгл. MoA Arena) је вишенаменска затворена арена у Пасају, Метро Манила. Индонезија. То је затворена арена у оквиру комплекса СМ Тржни Центар Азија, у Беј Ситију, Пасај, Метро Манила, Филипини. Има капацитет од 15.000 седишта за спортске догађаје и пуну салу од 20.000. Арена је званично отворена 21. маја 2012. Године Има седишта која се могу увлачити и паркинг за 2.000 возила. Арена СМ Тржни Центар Азија је алтернативно место Филипинског кошаркашког савеза када Смарт Аранета Колисеум у Кезон Ситију није доступан. Арена је такође једно од главних места за Универзитетски атлетски савез Филипина и Националну атлетску асоцијацију универзитета. Историја Изградња Арене СМ Тржни Центар Азија почела је 2010. године. и оно је коштало око 3,6 милијарди фунти. Место одржавања је део мастер плана за комплекс СМ Тржни Центар Азија, који је 2012. године већ имао СМКС Конгресни центар и Оне Е-ком и Тво Е-ком пословне зграде. Арена је имала своју церемонију завршетка градње у септембру 2011. године. Комплетна изградња је трајала две године. Први јавни догађај одржан у затвореној арени био је двовечерњи концерт Леди Гаге под називом „Рођен на овај начин”, који је почео 21. маја 2012. Посебан догађај, организован од стране Стар Евентс из АБС-ЦБН-а је одржан у оквиру свечаног отварања арене одржане 16. јуна 2012. године, појавиле су се познате личности Филипина и различити локални музичари и певачи у режији Џонија Манахана а Рајан Кајабијабоа је био музички директор концерта. Арена је реновирана уочи ФИБА Светског првенства у кошарци 2023. године. Рекордне посете Остали рекорди (Музички концерти) 30,000: Ици, Чекмејт, светска тура — 14/15. Јануар 2023. (2 дана) 23,890: Бруно Марс, 24К Меџик тур — 24. мај 2018. (2 дана) 20,000: Егзо планет — 23/24. август 2019. (2 дана) 18,915: Леди Гага, Рођен на овај начин — 21/22. мај, 2012. (2 дана) 18,000: АјКон — 11. новембар 2018. Белешке Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Mamburao Airport

Mamburao Airport (Filipino: Paliparan ng Mamburao) (IATA: MBO, ICAO: RPUM) is an airport serving Mamburao, a municipality in and the capital of the province of Occidental Mindoro in the Philippines. It is one of three airports in Occidental Mindoro. The airport is classified as a community airport by the Civil Aviation Authority of the Philippines, the body of the Department of Transportation that is responsible for the operations of all airports in the Philippines except the major international airports. Air Juan is the only commercial airline the flies to this airport using its Cessna Caravan Seaplanes. It flies twice weekly Manila - Mamburao flights. After several months of operation, Air Juan ceased this route. Facilities The airport resides at an elevation of 13 feet (4 m) above mean sea level. It has one runway designated 16/34 with an asphalt surface measuring 1,300 by 30 metres (4,265 ft × 98 ft). References External links Accident history for MBO at Aviation Safety Network
Aeroportul Mamburao

Aeroportul Mamburao (IATA: MBO, ICAO: RPUM) este un aeroport din Filipine ce deservește zona Mamburao⁠(d)​. Aeroportul a fost tranzitat în 2021 de 540 de pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 4 m, aeroportul dispune de o singură pistă. Este operat de Civil Aviation Authority of the Philippines⁠(d). Infrastructură Piste Terminale Note Vezi și
Mandaue Presidencia

The Mandaue City Hall, commonly referred to as Mandaue Presidencia, is admixture of the Neo-Grec and Art Deco stylistic movement building that serves as the seat of government for the city of Mandaue, Philippines. The building found in the heart of the city was first used as the office of Mandaue's presidente or mayor since the Commonwealth era. History The Mandaue Presidencia was inaugurated on 12 September 1937 during the incumbency of Cebu Governor Sotero B. Cabahug. Its construction begun two years earlier with an estimated cost at that time of Php 28,000.00. During the second world war, the presidencia was used as a garrison by the Japanese Imperial forces. On March 19, 1975, the new city hall was inaugurated. A second and third wing was added to the left side and the right side of the main building. An additional floor was also added from the main building connecting to the two new wings. From the original L shape of the old municipal hall floor plan, the new city hall format has now become an E-formed floor plan. References
Adventist Medical Center Manila

The Adventist Medical Center Manila, (formerly Manila Adventist Medical Center; also Manila Sanitarium and Hospital), is an acute care, tertiary, non-stock, non-profit, and self-supporting private hospital that is located within Pasay in Metro Manila, Philippines. It was established in July 1929 by a missionary doctor - Horace Hall. The hospital is part of a chain of more than 500 health care institutions worldwide operated by the Seventh-day Adventist Church. It is licensed by the Center for Health Development of the Philippine Department of Health, accredited by Medicare, the Philippine Hospital Association and the American Hospital Association. See also List of Seventh-day Adventist hospitals List of hospitals in the Philippines References External links Official website Manila Adventist College
Cementerio chino de Manila

El Cementerio chino de Manila​ (en inglés: Manila Chinese Cemetery; en chino: 華僑義山) es el segundo cementerio más antiguo de Manila después del Cementerio de La Loma, fue designado como lugar de descanso para los ciudadanos chinos a quienes se les negó el entierro en cementerios católicos durante el período colonial español. El cementerio fue testigo de muchas ejecuciones durante la Segunda Guerra Mundial. Entre ellos estaba la joven Scouts Josefa Llanes Escoda, los genios literarios Rafael Roces y Manuel Arguilla, el atleta convertido en guerrillero espía Virgilio Lobregat, y el Cónsul General de China Yang Guangsheng. Apolinario Mabini también fue enterrado en el cementerio antes de que sus restos fueron trasladados a Batangas. Construido en la década de 1850, este es el templo chino más antiguo de Manila. Aunque no es tan complejo, la arquitectura sigue siendo una reminiscencia de la provincia de Fujian, así como los de Singapur y Malasia, con sus coloridos frisos y aleros únicamente hacia arriba. Véase también Cementerio chino de Gilgit Panteón Necrópolis Referencias
Cmentarz chiński w Manili

Cmentarz chiński w Manili jest najstarszą obok cmentarza La Loma nekropolią stolicy Filipin i pierwotnie był miejscem pochówku Chińczyków, którym odmówiono pochówku na cmentarzach katolickich podczas kolonialnego panowania hiszpańskiego. Nekropolia była świadkiem wielu egzekucji podczas II wojny światowej m.in. Josefy Llanes Escoda - działaczki skautowskiej i literata Rafaela Rocesa. Był też pierwszym miejscem pochówku polityka Apolinario Mabiniego. Znaczące obiekty Świątynia Chong Hock Tong Powstała w 1850 roku jako najstarsza świątynia chińska Manili. Liat See Tong Powstała na początku lat 50. XX wieku jako pomnik przywódców chińskiej społeczności Filipin zamordowanych przez Japończyków podczas II wojny światowej.
MIA Road station

MIA Road station, also known as MIA station, is an elevated Light Rail Transit (LRT) station located on the LRT Line 1 (LRT-1) system in Barangay Tambo, Parañaque. It is part of the Line 1 Cavite Extension Project, which opened to the public on November 16, 2024. Situated at the intersection of Roxas Boulevard and Seaside Drive, which is the physical continuation of the adjacent NAIA Road, it serves Tambo and Entertainment City. The station is the fourth station for trains headed to Fernando Poe Jr., the twenty-second station for trains headed to Dr. Santos and is one of the five LRT-1 stations in Parañaque; the others are Redemptorist–Aseana, PITX, Ninoy Aquino Avenue, and Dr. Santos. Name Previously known as MIA station, the station was officially renamed MIA Road station shortly before its inauguration. The name was derived after the nearby road formerly called MIA Road, now NAIA Road, after its namesake airport was renamed in 1987. Despite its name, the station is located at the intersection between Seaside Drive (NAIA Road's physical continuation to Bay City) and Roxas Boulevard, and not within the airport complex. Furthermore, Ninoy Aquino Avenue station is located closer to the airport. History The plan to build a station near NAIA Road was first introduced in the 1990s as part of the proposed LRT Line 6, which would run from Baclaran to either Zapote in Bacoor or Dasmariñas. It was known as International Terminal station and later NAIA Road station. The plan was later revived as part of the Line 1 Cavite Extension plan, which calls for a mostly elevated extension of approximately 11.7 kilometers (7.3 mi). The project was first approved on August 25, 2000, and the implementing agreement for the project was approved on January 22, 2002. However, construction for the extension was repeatedly delayed until the project was shelved years later. The plans for the southern extension project were restarted as early as 2012 during the Benigno Aquino III administration and was expected to begin construction in 2014 but was delayed due to right-of-way issues. The issues were resolved in 2016 and the project broke ground on May 4, 2017. Meanwhile, construction works on the south extension began on May 7, 2019, after the right of way acquisitions were cleared. On November 15, 2024, Phase 1 of the extension was inaugurated by President Bongbong Marcos; the LRMC management announced the commencement of its commercial operations the following day. Transportation links Buses, jeepneys, and UV Express plying the Roxas Boulevard route serve the station, as well as the Baclaran–Sucat jeepney route plying NAIA Road. Since November 18, 2024, a modern jeepney route connects the station with the Redemptorist-Aseana station and the nearby Ayala Malls Manila Bay, offering free rides. See also List of Manila LRT and MRT stations Manila Light Rail Transit System References External links Media related to Manila International Airport station at Wikimedia Commons
Manila Patriotic School

Manila Patriotic School (Chinese: 马尼剌爱国中学) is a Cantonese-established Chinese school that offers Mandarin classes, located in No. 701 T. Mapua Street, Santa Cruz, Manila, Philippines. It was founded in November 1912, and is recognized as second of the oldest Filipino Chinese schools in Binondo, Manila next to Tiong Se Academy. Private, non-sectarian and funded by alumni association of the school. In November 2024, the school celebrate 112th founding Anniversary and third oldest Filipino Chinese school in the Philippines next to Hua Siong College of Iloilo (formerly Iloilo Central Commercial High School). Its sister school is the Baguio Patriotic High School. References External links Media related to Manila Patriotic School at Wikimedia Commons
Mantigue

Mantigue is a small island located about 3.5 kilometres (2.2 mi) off the coast of volcanic island province of Camiguin province in the Philippines. Also known as Magsaysay Island, it is about 4 hectares (9.9 acres) of greenery fringed with a gleaming white beach of powdery coral sand. It used to be home to a fishing village until the government prohibited any locals from residing therein and declared the island a protected area and sanctuary for sea turtles. One side of the island is a white sand beach with corals offshore, and the opposite side provides a deep drop-off for snorkeling and diving. Both are open to the public during daytime only, where people can stay in cottages or swim in the sea. Mantigue Island can be reached by light water craft in 25–30 minutes from Barangays Benoni, San Roque or Binaliwan, all in the town of Mahinog. The provincial government of Camiguin mandates the local government of Mahinog as the official caretaker of the island. See also List of islands of the Philippines References External links Mantigue (Magsaysay) Island at OpenStreetMap
Badia de Manila

La badia de Manila és una àmplia badia localitzada a la costa sud-occidental de l'illa filipina de Luzón, un dels millors ports naturals del món, que serveix com a tal a la capital de les Filipines, Manila. La boca d'entrada té 19 km d'amplària i s'estén fins a 48 km. A cada costat de la badia hi ha petits pics volcànics recoberts de vegetació tropical. 40 km al nord hi ha la península de Bataan i al sud la província de Cavite. A l'entrada de la badia hi ha diverses illes, entre elles la més gran i més coneguda de totes, Corregidor, a 3 km de Bataan i que juntament amb l'illa de Caballo separa la boca de la badia en dos grans canals. L'indret va ser escenari de la batalla de Cavite durant la guerra Hispano-estatunidenca i el setge de Corregidor el 1942, durant la invasió japonesa de les Filipines. Referències
Manilská zátoka

Manilská zátoka (anglicky: Manila Bay, tagalog: Look ng Maynila) se nachází na západě největšího filipínského ostrova Luzonu. Zátoka je považována za jeden z nejlepších přístavů Jihovýchodní Asie. Její rozloha je 1994 km2 a délka pobřeží je 190 km. Od severu k jihu má zátoka v nejširším místě 48 kilometrů. Na jihozápadě se nachází 19 kilometrů široký průliv, který zátoku spojuje s Jihočínským mořem. V průlivu se nachází několik ostrovů, které byly opevněny (jména pevností v závorce) a střežily vjezd do Manilské zátoky. V severní části průlivu se nachází ostrov Corregidor (Fort Mills) spolu s menším Caballo (Fort Hughes). V jižní části průlivu se nacházejí ostrovy El Fraile (Fort Drum) a Carabao (Fort Frank). Poloostrov Bataan (s přístavem Mariveles) severně od Corregidoru tvoří západní pobřeží Manilské zátoky. Na východní straně zátoky se nachází Manila a manilský přístav. Na jižní straně zátoky jihozápadně od Manily se nachází Sangley Point, kde se dříve nacházela americká námořní základna Cavite. Manilská zátoka se 1. května 1898 stala dějištěm první velké námořní bitvy španělsko–americké války, během které se Američanům podařilo zničit španělskou pacifickou eskadru. V prosinci 1941 a počátkem 1942 probíhaly v Manilské zátoce a jejím okolí boje v souvislosti s japonskou invazí, které ukončila bitva o Corregidor. Největším přítokem je řeka Pampanga, ze které pochází 49% sladké vody přitékající do zálivu. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Manila Bay na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Manilská zátoka na Wikimedia Commons
Manilabugten

Manilabugten er en bugt som skaber udmærkede havneforhold i det centrale Luzon, Filippinernes største ø. I bugten er Manilas havn. Bugten er på sit snævreste hvor den møder det Sydkinesiske Hav i vest; kun 19 km bred. På det bredeste er den på 48 km. Mariveles, i provinsen Bataan, har en lille havn ved nordsiden af bugtens munding. På sydsiden, en del længere inde, er det kloformede Sangley Point, hvor den tidligere Cavite Naval Base lå. Bugten er omgivet af vulkaner på alle kanter, de fleste af dem døde eller sovende. Bataanhalvøen ligger i nordvest, og i syd er provinsen Cavite. I bugtens munding er der flere små øer. Den største er Corregidor, som er tre 3 kilometer fra Mariveles på Bataan, og som sammen med øen Caballo, deler mundingen til bugten i en nordlig og en sydlig sejlingskanal. Corregidor var tungt befæstet af amerikanerne da 2. verdenskrig brød ud i Stillehavet. I sydkanalen er øen El Fraile, og noget længere ude og mod syd er øen Carabao. El Fraile med sine 16.000 m² har ruiner efter det amerikanskopførte Fort Drum, et øfort som skulle forsvare sydkanalen. I syd og nord er der en række mindre havne. På Bataan er den filippinske hovedhavn for olieimport, i Orion. Der var vigtige krigshandlinger i bugten i 1898 og 1942. Eksterne henvisninger Fort Drum:Concrete Battleship of the Philippines Manila Bay-fotos Arkiveret 28. februar 2008 hos Wayback Machine
Bahía de Manila

La bahía de Manila es una amplia bahía localizada en la costa suroccidental de la isla filipina de Luzón, uno de los mejores puertos naturales del mundo, que sirve como tal a la capital de Filipinas, Manila. La boca de entrada tiene 19 km de anchura y se extiende hasta 48 km. En cada lado de la bahía hay pequeños picos volcánicos recubiertos de vegetación tropical; 40 km al norte está situada la península de Bataan y al sur la provincia de Cavite. En la entrada de la bahía existen diversas islas, entre ellas la mayor y más conocida de todas, Corregidor, a 3 km de Bataan y que junto con la isla de Caballo separa la boca de la bahía en dos grandes canales. El lugar fue escenario del Bloqueo de Manila, ocurrida en las afueras de la ciudad de Manila durante la Expedición del Crucero La Argentina, de la batalla de Cavite durante la guerra hispano-estadounidense y el sitio de Corregidor en 1942, durante la invasión japonesa de Filipinas.
Baie de Manille

La baie de Manille est un port naturel qui abrite le port de Manille sur l'île de Luçon aux Philippines. L'entrée fait 19 km de largeur et la baie s'avance de 48 km dans les terres. Elle est fermée au nord par la péninsule montagneuse de Bataan, où se trouve le port de Mariveles, situé au nord juste après l'entrée de la baie et Sanglay Point qui hébergea une importante base navale américaine du Pacifique. Au sud, se trouve la province de Cavite. Histoire La baie de Manille fut le lieu de la bataille de la baie de Manille en 1898 et le siège de l'île Corregidor lors de l'invasion japonaise de l'archipel en 1942. Localisation Plusieurs îles se trouvent à l'entrée de la baie. La plus grande est Corregidor, à 3 km au large de Bataan. Avec l'île de Caballo, elle sépare l'entrée de la baie en un chenal nord et un chenal sud. Dans le chenal sud, se trouve l'île d'El Fraile et un peu au large l'île Carabao. El Fraile est un îlot rocheux (1,6 ha), sur lequel se trouvent les ruines du Fort Drum, construit par les États-Unis pour défendre la baie. Liens externes Portail de l’océan Pacifique Portail de Manille Portail des Philippines
Baia di Manila

La baia di Manila è il porto naturale che si affaccia di fronte alla città di Manila sull'isola di Luzon nelle Filippine. L'imboccatura ha una larghezza di 19 km e si espande fino a raggiungere 48 km. Mariveles, nella provincia di Bataan, è situata all'ingresso settentrionale e Sangley Point è la sede della base navale di Cavite. Su entrambi i lati della baia sono presenti rilievi di natura vulcanica. All'ingresso della baia di Manila sono presenti diverse isole. La più grande è Corregidor posta a 3 chilometri da Bataan. El Fraile e un'isola rocciosa di circa 16000 m² con i resti delle massicce rovine di Fort Drum, l'isola-fortezza costruita dall'esercito degli Stati Uniti a difesa dell'ingresso meridionale della baia. La baia è stata il teatro della battaglia della baia di Manila nel 1898 e dell'assedio dell'isola di Corregidor durante l'invasione delle forze giapponesi nel 1942. Oggi nella baia di Manila Bay incrociano importanti rotte commerciali ed è forte la presenza industriale, tanto da renderla un'area fortemente inquinata. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su baia di Manila Collegamenti esterni (EN) Manila Bay, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Baai van Manilla

De Baai van Manilla is een baai aan de westkant van het Filipijnse eiland Luzon. Deze natuurlijke haven ten westen van Metro Manilla is maximaal 48 kilometer breed en heeft een 19 kilometer brede toegang. De baai van Manilla is het eindpunt van 17.000 km² aan stroomgebieden. De river Pampanga draagt daar met 49% het meeste aan bij. De baai heeft een gemiddelde diepte van 17 meter en totaal volume van naar schatting 28,9 miljoen kubieke meter. In de toegang tot de baai liggen enkele eilanden. Het grootste daarvan is Corregidor, dat op ongeveer drie kilometer van Bataan ligt. Samen met het eiland Caballo scheidt het de toegang tot de baai in een noordelijk en een zuidelijk kanaal. In het zuidelijke kanaal ligt El Fraile Island en net buiten de baai ligt aan de zuidkant Carabao Island. Op El Fraile hebben de Amerikanen Fort Drum gebouwd ter verdediging van de zuidelijke ingang van de baai. In de baai vond in 1898 de Slag in de Baai van Manilla plaats. Ook vond hier de belegering van de laatste Amerikaanse troepen op Corregidor plaats door de troepen van de Japanners in 1942. Zie ook Geografie van de Filipijnen Slag in de Baai van Manilla
Zatoka Manilska

Zatoka Manilska – zatoka Morza Południowochińskiego, głęboko wcinająca się w wyspę Luzon w Archipelagu Filipińskim. Nad zatoką leży stolica Filipin, Manila. Wejście do zatoki ma 19 km szerokości, a maksymalna jej szerokość wynosi około 48 km. W wejściu znajduje się wyspa Corregidor. Zatoka jest oddzielona od otwartego morza przez Półwysep Bataan. Zobacz też bitwa w Zatoce Manilskiej
Baía de Manila

A baía de Manila é um dos melhores portos naturais do mundo, que serve de porto para a cidade do mesmo nome, na ilha de Luzon, nas Filipinas. Tem uma largura de 19 km na entrada e um comprimento de 48 km. Em cada lado da baía há pequenos picos vulcânicos recobertos de vegetação tropical; 40 km a norte está situada a península de Bataan e a sul a província de Cavite. Na entrada da baía existem diversas ilhas, entre elas a maior e mais famosa de todas, Corregedor, a 3 km de Bataan e que junto com a ilha de Caballo separa a boca da baía em dois grandes canais. Ela foi palco de uma batalha naval no fim do século XIX e do cerco da ilha de Corregidor em 1942, durante a invasão japonesa das Filipinas.
Манила (бухта)

Манила (таг. Look ng Maynila) — бухта на Филиппинах, у западного побережья острова Лусон, одна из лучших естественных гаваней в Юго-восточной Азии. Площадь бухты составляет 1994 км², длина береговой линии — около 190 км. Бухта Манила была местом битвы при Кавите в 1898 году, а также осады острова Коррегидор при вторжении японских войск в 1942 году. Земли вокруг бухты — густонаселённые территории со множеством городов и крупных промышленных предприятий. Бухта Манила по-прежнему имеет важное экономическое значение. География При узком входе шириной всего 19 км, бухта расширяется до 48 км в центральной части. При входе в бухту расположен остров Коррехидор, который делит его на 2 части: северную (3,2 км) и южную (10,5 км). В бухте также расположены ещё несколько более мелких островов. Бассейн бухты Манила занимает территорию около 17 000 км², крупнейшая река, впадающая в бухту — Пампанга. Среди других рек стоит отметить реку Пасиг, соединяющую бухту с крупнейшим озером страны — Бай. При средней глубине 17 м, объём воды в бухте оценивается в 28,9 км³. Примечания