NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Huaca Lechuza

La Huaca Lechuza es un sitio arqueológico ubicado en el distrito de San Martin de Porres, en la ciudad de Lima, capital del Perú. Fue declarado Patrimonio Cultural de la Nación el 14 de marzo de 2011, mediante resolución: RVM Nº 319-2011-VMPCIC-MC.​​​ Actualmente, se encuentra dentro del predio de CORPAC Santa Rosa.​ Ubicación El sitio arqueológico Huaca Lechuza se encuentra ubicado en el cruce de la avenida Dominicos con la avenida Bocanegra, cerca de la urbanización los Cipreses, en San Martín de Porres límite con el Callao.​ Cronología Lamentablemente no se tienen estudios específicos sobre la cronología de este vestigio arqueológico sin embargo la cerámica asociada a este punto responde a la cronología que se atribuye al mismo que el complejo arquitectónico de Garagay en el horizonte medio.​​​​​​ Línea de tiempo Referencias Enlaces externos Museo Calidda - Huaca Lechuza
Cementerio de San Teodoro

El Cementerio San Teodoro es un cementerio ubicado en la ciudad de Piura, Perú. Fue el primer cementerio extramuros construido para la ciudad. Historia En Piura, hasta el siglo XIX, los entierros se realizaban en las criptas de las iglesias. Entre los templos que recibían entierros estaban la Catedral, San Francisco, Del Carmen y San Sebastián. La orden de construcción del primer cementerio a las afueras de la ciudad llegó en 1814; sin embargo, debido a desacuerdos sobre el origen de los fondos para su edificación, el encargo nunca se llevó a cabo en su totalidad. No sería sino hasta 1838 en que se atendería la orden y se concluiría con la construcción del cementerio en un terreno ubicado al norte de la ciudad (hoy ubicado dentro de la Zona monumental de Piura a una distancia lineal de 800 metros al norte de la Plaza de Armas de Piura).​ Este terreno fue fundado por Francisco Javier Fernández de Paredes y Noriega, VII Marqués de Salinas. Precisamente fue su hijo, Teodoro de Todos lo Santos Fernández de Paredes y Carrasco, el primer enterrado en el cementerio tal como se señala en una placa ubicada en la entrada de la capilla principal del Cementerio. El cementerio en su construcción tuvo una planta octogonal, la misma que fue materia de cinco sucesivas ampliaciones hasta la actualidad.​ El 20 de junio del 2000, el Instituto Nacional de Cultura emite la resolución jefatural declaran como Patrimonio Cultural de la Nación el cementerio de San Teodoro.​ Véase también Ritualidad funeraria en Piura Referencias
Toquepala

Toquepala ist ein Kupferbergwerk in Südwest-Peru. Es liegt im Distrikt Ilabaya der Provinz Jorge Basadre in der Region Tacna in der Cordillera Volcánica, einem Teil der peruanischen Westkordillere. Es wird eine porphyrische Kupferlagerstätte ausgebeutet. Geschichte Der Erzabbau in der Tagebau-Mine wurde im Jahr 1960 begonnen. Damaliger Betreiber der Anlage war die Southern Peru Copper Corporation, ein Tochterunternehmen von ASARCO. Im Jahr 1995 wurde die Mine um eine SX-EW-Anlage (Solvent extraction and electrowinning) ergänzt. Seit 1999 wird die Kupfermine von der Southern Copper Corporation betrieben, einer Tochterfirma von Grupo México. Im Jahr 2009 wurden 127.000 Tonnen an kupferhaltigen Sulfid-Mineralien gefördert. Die Erze werden per Bahn zur Schmelze in Ilo transportiert. Im Oktober 2000 besetzte Ollanta Humala mit 50 Gefolgsleuten 9 Stunden lang die Mine und nahm dabei vier Geiseln. Dies machte er aus Protest gegen die Korruption von Alberto Fujimori und dessen Berater Vladimiro Montesinos. Geologie Die Bildung der porphyrischen Kupferablagerungen und die hypogene Mineralisierung fanden während des frühen Eozäns statt. Im späten Oligozän kam es zu einer Sulfidanreicherung, die bis in das frühe Miozän andauerte. Das Kupfererz tritt hauptsächlich in Form des Minerals Chalkosin auf. Zum Betrieb der Mine wird Wasser aus der Umgebung zugeleitet. Die Mine liegt im Einzugsgebiet des Río Locumba. Früher gelangte mit Bergbaurückständen belastetes Wasser von der Mine in das Flusssystem und schließlich ins Meer. Später wurde an der Quebrada Honda ein großes Tailingsbecken errichtet. Umgebung Südlich der Mine befindet sich die Arbeitersiedlung Toquepala. Dort befindet sich auch ein kleiner Flugplatz. In der näheren Umgebung gibt es den archäologischen Fundplatz Cueva de Toquepala. 25 km nordnordwestlich der Toquepala-Mine befindet sich mit Cuajone eine weitere Kupfermine. Einzelnachweise
Toquepala mine

The Toquepala mine is a large porphyry copper mine in the Tacna Province, Tacna Department, Peru. The mine is an open-pit mine producing copper, molybdenum, rhenium and silver with minor gold and zinc. The Toquepala mine and the Ilo smelter were opened in 1960 by Southern Peru Copper Corporation, then a subsidiary of ASARCO. A Solvent extraction/electrowinning (SX/EW) facility was added in 1995. ASARCO's stake in Southern Peru Copper, now 54.2%, passed to Grupo Mexico, when that company purchased ASARCO in 1999. The mine and smelter are now operated by Southern Copper Corporation, a subsidiary of Grupo Mexico. In 2009, Toquepala produced about 127,000 tons of copper in sulfide concentrates, all smelted at Ilo, with a copper recovery of 97.4%. Toquepala also produced 38,000 tons of copper cathodes from the SX/EW plant. As of the end of 2009, Toquepala reported about 13 million tons of contained copper metal in proven and probable ore reserves, at an average grade of 0.47% Cu. This corresponds to 2.6 billion tons of ore at 0.47 % Cu + 0.04% Mo + 2.3 gpt Ag. The projected stripping ratio for this ore is about 2.6:1. In October 2000, Ollanta Humala led an uprising with 50 mutineers who occupied Toquepala town for nine hours, taking four hostages. It was in protest at the corruption of Alberto Fujimori and his advisor Vladimiro Montesinos in their last days in power. Humala was left with just seven soldiers following a series of desertions. All hostages were freed, without bloodshed. Geology The porphyry copper deposit and hypogene mineralization occurred in the Early Eocene. Supergene sulfide enrichment began in the Late Oligocene and continued until the Early Miocene. Chalcocite is the more common copper ore mineral as massive assemblages. Expansion Toquepala is expanding its concentrator capacity in order to increase annual production by 100,000 tonnes of copper and 3,100 tonnes of molybdenum at a total capital cost of approximately $US1.2 billion. Environmental Impact Assessment (EIA) studies for plant concentration and tailings deposit expansion were recently approved by Peruvian Ministry of Energy and Mining according to directorial resolution Nº611-2014-MEM/DGAAM given on 17 December 2014. In 2015 Geoservice Ingeniería and Walsh received mandates from Southern Copper Corporation, while the former is executing studies on surface, underground water resources and hydraulic infrastructure, the latest was in charge of executing the Environmental Impact Assessment studies for plant concentration and tailings deposit expansions. See also Cerro de Pasco Yanacocha Cuajone mine Quellaveco mine Huancavelica Toquepala Caves Mining in Peru List of mines in Peru Zinc mining References External links Toquepala mine and plant, at Southern Copper Corporation SPCC company history Peru's Largest Mining Company, March 2009
Mina de Toquepala

La mina de Toquepala es un yacimiento ubicado en el Sur del Perú. Se encuentra en el distrito de Ilabaya ubicada en la provincia de Jorge Basadre en el departamento de Tacna. La explotación de la mina de Toquepala es llevada a cabo por Southern Peru Copper Corporation. Junto con la mina de Cuajone y la refinería de Ilo, la mina de Toquepala es uno de los tres enclaves de dicha empresa en el sur del Perú. La producción minera es principalmente cobre. También se producen cantidades (en menor escala) de molibdeno y otros minerales. En 2014, Walsh preparó la Declaración de Impacto Ambiental para el contratista y tizón expansión presa. Geoservice Ingeniería había hecho estudios relacionados con el agua en 2014. Hatch se adjudicó el contrato EPC en 2008.​ Un legado de los antiguos habitantes de la región, de particular interés para la arqueología, se encuentra en las pinturas rupestres de la Cueva de Toquepala. Referencias Enlaces externos (en inglés) Toquepala mine and plant, at Southern Copper Corporation (en inglés) SPCC company history
Mine de Toquepala

La mine de Toquepala est une mine à ciel ouvert de cuivre située dans la région de Jorge Basadre au Pérou. L'exploitation de la mine de Toquepala est assurée par la société Southern Peru Copper Corporation. Avec la mine de Cuajone et la raffinerie d'Ilo, la mine de Toquepala est l'un des trois établissements de cette entreprise au sud du Pérou. La mine produit principalement du cuivre et à moindre échelle du molybdène et du zinc. Le site est relié à la côte pacifique et au port d'Ilo par une voie ferrée. Références Cet article est partiellement ou en totalité issu de l'article intitulé « Toquepala » (voir la liste des auteurs). Liens externes La mine de Toquepala vue de l'espace Portail de la mine Portail du Pérou Portail de la géologie
Медный карьер Токепала

Токепала — крупный открытый рудник в Перу, регион Такна. Кроме разработки медных залежей, в нём ведётся добыча молибдена, рения и серебра. На 2014 год карьер Токепала — диаметром 2,5 километра и глубиной более 500 метров. Один из крупнейших карьеров в мире. Добываемая руда обогащается на фабриках, при карьерах «Токепала» (40,5 тысяч тонн руды в сутки). Разрабатывается компанией Southern Copper Corporation, которая владеет также медным карьером Куахоне, расположенном примерно в 25 км к югу от Токепала. В 2015 году было одобрено расширение разработок, стоимость которого может составить 1,2 млрд долларов. Ожидается увеличение добычи до 120 тысяч тонн концентрата в день с 60 тысяч тонн. См. также Бингем-Каньон Чукикамата Эскондида Куахоне Примечания Ссылки Toquepala. Porphyry copper (Cu-Mo) deposit in Moquegua, Peru (англ.). mrdata.usgs.gov. Дата обращения: 2 ноября 2022. / USGS SCC Overview (англ.) (2009). Дата обращения: 2 ноября 2022. Архивировано из оригинала 26 февраля 2010 года. «Toquepala» Silver Deposit In Peru Territory, Peru (англ.). thediggings.com. Дата обращения: 2 ноября 2022. Southern Peru Copper Corporation History (англ.). www.fundinguniverse.com. Дата обращения: 2 ноября 2022. A History of Mining in Latin America (англ.). books.google.ru. Дата обращения: 2 ноября 2022. UNM Press, 2012 ISBN 9780826351074, page 145 Surface Mining, Second Edition (англ.). books.google.ru. Дата обращения: 2 ноября 2022. SME, 1990 ISBN 9780873351027 page 1123 «9.5 Case Study: Cuajone, Peru» Numerical Analysis Of The East Wall Of Toquepala Mine, Southern Andes Of Peru (англ.). www.onepetro.org. Дата обращения: 2 ноября 2022., ISRM International Symposium — EUROCK 2002, 25-27 November
Токепала

Токепала (Toquepala mine) — один з найбільших кар'єрів в світі, який розробляє однойменне родовище мідної руди і пов'язані з ним поклади на півдні Перу, департамент Такна (вважаються найбільшими у світі). Річний видобуток міді в 1990-і роки становив бл. 375 тис. т. Опис Крім розробки мідних покладів, в ньому ведеться видобуток молібдену, ренію і срібла. Сьогодні кар'єр Токепала — 2,5 кілометра діаметром і глибиною понад 500 метрів. Видобувається руда збагачується на фабриках, при кар'єрах «Токепала» (40,5 млн т руди на добу). Руди Токепала містять 80 % міді у халькопіриті, 13 % — в халькозині, 5 % — в борніті і 2 % — в оксидах. Виплавку міді здійснюють на підприємствах м. Іло. Примітки Джерела Гірничий енциклопедичний словник : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Східний видавничий дім, 2004. — Т. 3. — 752 с. — ISBN 966-7804-78-X. https://web.archive.org/web/20070927064506/http://www.referatu.ru/pictures_fail/59/213_35.htm https://web.archive.org/web/20071109142956/http://www.krugosvet.ru/articles/63/1006355/0007134g.htm es:Toquepala (Asentamiento Minero) fundinguniverse.com Toquepala mine and plant, at Southern Copper Corporation SPCC company history Peru's Largest Mining Company[недоступне посилання з червня 2019], March 2009
Министерство внутренних дел Перу

Министерство внутренних дел Перу отвечает за управление внутренними делами правительства Перу, а также управление Национальной полицией Перу. Задачи планирование, разработка, прямой контроль и оценка деятельности полиции определённых областей; прямой контроль и координация действий органов внутренних дел, иммиграции и натурализации, а также контроль служб безопасности, оружия, боеприпасов и взрывчатых веществ гражданского назначения; обеспечение и поддержание внутреннего и общественного порядка; предотвращение и борьба с преступностью, расследование преступлений; обеспечение бдительности на границах страны, а также защита и поддержание опеки над государственными и частными владениями; осуществление разведывательной деятельности в рамках закона. Видение Гарантировать населению свободу, осуществлять основные права и свободы, защищать демократию, права и безопасность граждан, отстаивать их ценности культуры и мира. Ссылки Официальный сайт
Huaca Malena

La Huaca Malena es un sitio arqueológico ubicado en el distrito de Asia, provincia de Cañete, departamento de Lima en Perú. El sitio cuenta con un museo. Se desarrolló entre 700-1,100 d. C. En el lugar se encontraron 309 fardos funerarios. Fue un centro ceremonial en el periodo de desarrollos regionales. Luego fue ocupado por los waris que lo utilizaron como cementerio y por último los incas.​​ La estructura presenta seis plataformas.​​ Referencias
Universidad Nacional del Callao

Die Universidad Nacional del Callao ist eine peruanische Universität im Bezirk Bellavista. Diese wurde am 2. September 1966 unter dem Namen Universidad Nacional Técnica del Callao (UNATEC) gegründet. Es gibt elf Fakultäten: Facultad de Ingeniería Eléctrica y Electrónica Facultad de Ingeniería Industrial y de Sistemas Facultad de Ingeniería Química Facultad de Ingeniería Mecánica y Energía Facultad de Ingeniería Pesquera y de Alimentos Facultad de Ciencias Administrativas Facultad de Ciencias Económicas Facultad de Ciencias Contables (Dr. Carlos Enrique Hurtado Criado) Facultad de Ciencias Naturales y Matemática Facultad de Ingeniería Ambiental y Recursos Naturales Facultad de Ciencias de la Salud Siehe auch Liste der Universitäten in Peru Weblinks Homepage Fußnoten
National University of Callao

The National University of Callao is a post-secondary institution in the Bellavista District of the Constitutional Province of Callao in the country of Peru. It was established on 2 September 1966. This scholarly institute retains its original technical character, unique to Peru. The University has maintained its technical character, and has grown to eleven departments, fifteen professional schools, and a postgraduate school. Departments The university had in 1967 the following departments: Hydrobiological and fishing research Industrial chemistry Naval, industrial, mechanical, and electrical engineering Economic and administrative sciences. Now, in 2023, the UNAC has 11 Faculties and 17 careers: Fishing & Food Engineering Mechanical Engineering (named "Faculty of Mechanical & Energy Engineering") Electrical and Electronic Engineering Industrial & Systems Engineering Chemistry Engineering Accountancy Economics Management Nursing Physical Education Faculty of Science (Mathematics & Physics) Environmental Engineering External links The University's website (Spanish)
Universidad Nacional del Callao

La Universidad Nacional del Callao (UNAC) es una universidad pública fundada en el distrito de Bellavista, en la provincia constitucional del Callao (Perú). Fue establecida el 2 de septiembre de 1966 mediante Ley N.º 16225.​ El 24 de diciembre de 2019, la Superintendencia Nacional de Educación Superior Universitaria (Sunedu) otorgó la licencia institucional por seis años tras haber demostrado el cumplimiento de las Condiciones Básicas de Calidad establecidas por la ley universitaria.​ Historia Fue creada por Ley N.º 16225, durante el gobierno de Fernando Belaúnde Terry, bajo la denominación de Universidad Nacional Técnica del Callao (UNATEC), con cuatro facultades: Recursos Hidrobiológicos y Pesquería, Química Industrial, Ingeniería Naval, Industrial, Mecánica y Eléctrica, y Ciencias Económicas y Administrativas. En 1976, aumenta su cartera de carreras profesionales. Con la promulgación de la Ley N.º 23733, vigente desde el 18 de diciembre de 1983, la universidad adoptó su denominación actual.​ En 1989, la antigua Escuela Nacional de Enfermería Daniel Alcides Carrión (ENEDAC) pasa a formar parte de la universidad a través de la Escuela profesional de Enfermería​​ Campus Ciudad Universitaria Áreas académicas Pregrado Posgrado Rankings académicos En los últimos años se ha generalizado el uso de rankings universitarios internacionales para evaluar el desempeño de las universidades a nivel nacional y mundial; siendo estos rankings clasificaciones académicas que ubican a las instituciones de acuerdo a una metodología científica de tipo bibliométrica que incluye criterios objetivos medibles y reproducibles, tomando en cuenta por ejemplo: la reputación académica, la reputación de empleabilidad para los egresantes, la citas de investigación a sus repositorios y su impacto en la web. Del total de 92 universidades licenciadas en el Perú,​ la Universidad Nacional del Callao se ha ubicado regularmente dentro de los cuarenta primeros lugares a nivel nacional en determinados rankings universitarios internacionales. Véase también Lista de universidades del Perú Clasificación académica de universidades del Perú Sistema Educativo del Perú Alianza Estratégica Referencias Enlaces externos Sitio oficial de la Universidad Nacional del Callao
Universidade Nacional do Callao

A Universidade Nacional do Callao (Español: Universidad Nacional del Callao (siglas: UNAC) é uma universidade pública localizada no distrito de Bellavista, na província de Callao, Peru. Foi criada por Ley Nº 16225, o 2 de setembro do 1966. História La Universidad Nacional del Callao (UNAC), foi fundada em 2 de setembro de 1966, pela Lei n º 16225 com o nome da Universidade Nacional Técnica do Callao (UNATEC) e foi puramente de caráter técnico. Nessa época o presidente da República foi o Arq.Fernando Belaúnde Terry e como Ministro da Educação o Dr. Carlos Cueto Fernandini. Esta foi a primeira universidade localizada no Callao. A UNATEC foi criada no começo com quatro faculdades (Recursos hidrobiológicos e das Pescas, Química Industrial, Engenharia Naval, Industrial, Mecânica y Elêctrica, e Ciencias Econômicas e da Administrativas). Posteriormente, pela Resolução n º 3.407-76, CONUP, 11 de maio de 1976, o Conselho Nacional da Universidade Peruana aprovou a operação final de seis programas acadêmicos Engenharia Química Engenharia de Pesca Engenharia Mecânica Engenharia Elétrica Economia Contabilidade Referências
Tarawasi

Tarawsi, Complejo arqueológico de Tarawasi o Limatambo​​ es un yacimiento arqueológico en Perú. Está localizado a 72 km de la ciudad del Cusco, en la margen izquierda del río Colorado en el distrito de Limatambo, provincia de Anta y departamento de Cusco.​ El nombre Tarawasi viene de dos palabras quechuas, la primera tara, se refiere a un arbusto nativo (Caesalpinia spinosa) y wasi a casa.​ Tarawasi tenía la finalidad de ser un centro ceremonial​ que se ubicaba en el comienzo del Chinchaysuyo, su templo principal se encuentra asentado sobre un Ushnu,​ con graderías de acenso por la parte media del andén inferior que lleva al segundo, esta tiene la forma de “U” viendo en planta.​ Se cree que también fue construido con la finalidad de ser una zona de descanso en la ruta hasta el Chinchaysuyo.​​ Estructura Las piedras usadas para la edificación de Tarawasi son piedras andesitas talladas de forma octogonal y pulidas finamente, de tal manera que las uniones entre estas son perfectas, a base de estas piedras, las construcciones de ventanillas alcanzan el tamaño de un hombre; así como la presencia de un grabado que pareciera revelar un motivo floral.​ Este estilo es denominado "Inca celular"; justamente Tarawasi se encumbra como su mejor exponente. Sobre el palacio de Tarawasi se encuentra los restos de una hacienda colonial llamada Sondor.​ Referencias
Tarahuasi

Tarahuasi (probablement du quechua tara (Caesalpinia spinosa), un petit arbre originaire du Pérou) est un site archéologique du Pérou. Il est situé dans la région de Cuzco, dans le district de Limatambo de la province d'Anta. Notes et références Liens externes Portail de l’archéologie Portail de l’Amérique précolombienne Portail du Pérou
Тарауаси

Тарауаси (кечуа Tarawasi, Tarahuasi) — археологический памятник, город-крепость эпохи инков в Перу, регион Куско, провинция Анта, округ Лиматамбо на высоте 2700 м над уровнем моря. Входит в состав более крупного археологического комплекса. Находится на известном туристическом маршруте — «Тропе инков». Название с кечуа переводится как «Дом тары» («тара» — местное название небольшого деревца Caesalpinia spinosa). Ссылки Tarawasi Travel — cuscoperu.com (англ.)
Тарауасі

Тарауасі (Tarawasi) — давня фортеця часів існування імперії інків Тауантінсую. У свій час захищала підходи до столиці держави Куско. Є архітектурною пам'яткою Перу. Знаходиться на відомоюму туристичному маршруті — «Шляху Інків». Назва з кечуа перекладається як Дім тари («тара» — місцева назва невеличкого деревця з бобових цезальпініїв — Caesalpinia spinosa). Географія Розташовано на висоті 2700 м над рівнем моря, на відстані 2 км від м.Ліматамбо та 76 км від Куско в бік Абанкая. Знаходить в округу Ліматамбо провінції Анта регіону Куско. Історія Час спорудження Тарауасі невідомо. Ймовірно це сталося в імперський період держави інків. На думку дослідників його заклав Інка Пачакутек або Тупак Юпанкі. Більшість дослідників схильні приписувати це першому, оскільки в часи володарювання Пачакутека влада інків за межами долини Куско ще не була певною. Тарауасі попервах було потужною фортецею-пукара і повинно було захищати шлях до долини та самої столиці імперії Куско. З часом перетворилося на одну з резиденцій Сапа Інки (імператора) та місця перебування жерців. Тарауасі також було місцем проведення численних ритуальних церемоній, зокрема «данина землі». Сама назва міста, на думку низки дослідників, свідчить про можливе розміщення тут значних комор, де зберігалися бобові. Час занепаду та залишення міста невідомі. Напевне це відбулося в час іспанського загарбання держави інків. Деякий час була фортецею Інків Вількабамби на чолі із Манко Юпанкі. За його час Тарауасі стало місцем жорстоких боїв. Опис З усіх будівель найкраще зберігся храм Сонця. На вигляд є прямокутною платформою, побудованою з великих гранітних блоків, що мають, зазвичай понад 6 кутів. Розташована прямокутна споруда, зверху основної конструкції з 28 нішами, проте відсутні помітні входи та виходи. Об'єкт вражає якістю довгої та тонкої полігональної кладки, саме тут стародавні будівельники зовсім переступили за межу реальності і немов з пластилінових гранітних блоків звели споруду. Гранітні блоки платформи мають опуклу зовнішню форму. Багато з них вкриті помаранчевим лишайником, які надають стінам красивий медовий колір. Джерела Tarahuasi A. Brack Egg (1999). Diccionario Enciclopédico de Plantas Utiles del Perú Cusco, Peru: CBC
Uchkus Inkañan

Uchkus Inkañan (Quechua uchku hole, opening Inka Inca, ñan road, route, hispanicized spellings Uchcus Incañan, Uchkus Incanan, Uchkus Incañan) is an archaeological site in the Huancavelica Region in Peru. It is located in the Huancavelica Province, Yauli District. References
Uchkus–Inkañan

Uchkus Inkañan (en quechua : uchku = ouverture - Inka = Inca - ñan = itinéraire ; orthographe hispanisée : Uchcus Incañan, Uchkus Incanan, Uchkus Incañan) est un site archéologique de la région de Huancavelica au Pérou. Il est situé dans le district de Yauli de la province de Huancavelica. Description Notes et références Liens externes Portail de l’archéologie Portail de l’Amérique précolombienne Portail du Pérou