Saint-Nazaire híd

A Saint-Nazaire híd (franciául: Pont de Saint-Nazaire) egy franciaországi közúti híd. A Loire utolsó hídjaként köti össze a folyam két partját Saint-Nazaire és Saint-Brevin-les-Pins között. A híd egyike az ún. ferdekábeles megoldású magashidaknak, amelyek alatt magas felépítményű tengerjáró hajók is képesek áthaladni. Története Saint-Nazaire Franciaország egyik legjelentősebb kikötővárosa, de fontos kikötői létesítmények sorakoznak a folyam felsőbb szakaszán fekvő Donges és Nantes város rakpartjain is. A Loire Nantes alatti szakaszán az 1960-as évekig egyetlen híd sem épült, mivel azok akadályozták volna a nagy magasságú tengerjáró hajók forgalmát. A két part közötti kapcsolatot kompokkal igyekeztek bonyolítani, ám az ipari fejlődés második világháború utáni üteme miatt a forgalom hamarosan meghaladta a kompok kapacitását. Fontos volt az is, hogy a Loire torkolatától délre fekvő elszigetelt vidéket bekapcsolják az országos közúthálózatába, illetve létrehozzanak egy tengerparttal párhuzamosan haladó országos főúthálózat elemét. A híd építéséről az 1960-as évek végén hozott határozatot a francia kormány. Az építkezés helyszíneként a Saint-Nazaire-től keletre fekvő, iparterületek közé ékelődő partvidéket szemelték ki. A munkálatok 1969-ben kezdődtek, az út átadására 1975-ben került sor. A híd a megnyitása utáni első két évtizedben a francia nyugati tengerpart talán legfontosabb átkelőhelye volt. A három forgalmi sáv azonban hamar telítődött, ezért szükség volt egy keletebbi híd felépítésére is. A Cheviré híd átadása után a Saint-Nazaire híd vesztett a jelentőségéből, napjainkra már csak a helyi jelentőségű főúthálózat része. A tengerparttal párhuzamosan futó forgalom ma már inkább az országos autópálya-hálózathoz kapcsolódó Cheviré hidat választja. Az átkelőhely használata ingyenes. Műszaki leírás A létesítmény 3356 méter hosszú. A főhíd egy vasbeton pilléreken nyugvó acélhíd, teljes hossza 720 méter, ebből a két pilon közötti rész 404 méternyit tesz ki. A hídpálya az apályidei vízszint fölött 61 méter magasan ível át, így a legnagyobb tengerjáró hajók is átférnek alatta. Az úttest maga 67 méter magasságban helyezkedik el. A két piros-fehérre festett „Λ” alakú pilon anyaga acél, tetejük 131 méter magasan tornyosul az apályidei vízszint fölé. Az útpályát 18 darab, 72 és 105 milliméter közötti átmérőjű acélkábel rögzíti a pilonokhoz. A főhídhoz északról és délről is egy-egy összesen 52 nyílásból álló rámpaszerűen emelkedő híd csatlakozik, amelyek átlagosan 50,7 méteres távolságot hidalnak át. A kábeleket 1998-ban, 2002-ben és 2004-ben is cserélni kellett. A hídon három sáv fut. A felfelé vezető oldalon a teherautók egy kaptatósávon haladhatnak, a lefelé haladó oldalon ez a kaptatósáv megszűnik. Források "Fiche de l'ouvrage n°61" (francia nyelven). Sindicat de la Construction Metallique de France. 2008. november 14. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2009. február 10.. "Pont de St Nazaire (1975)" (francia nyelven). Ministère de l'Écologie, de l'Energie, du Développement durable et de l'Aménagement du territoire. 2008. szeptember 2. 2013. október 2. dátummal az eredeti címről archiválva. Hozzáférés: 2009. február 10.. Nicolas Janberg. "Saint-Nazaire-Brücke" (német nyelven). Strukturae. Hozzáférés: 2009. február 10..