NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Пуэрто-Пинаско

Пуэрто-Пинаско (исп. Puerto Pinasco) — город и одноимённый округ (исп. distrito) в центральной части Парагвая, на территории департамента Пресиденте-Аес. История Поселение, из которого позднее вырос город, было основано лесопильной компанией Росарина-де-Кампос-и-Воскес (исп. Compañía Rosarina de Campos y Bosques) в 1917 году. Округ Пуэрто-Пинаско был выделен в отдельную административную единицу 31 июля 1962 года. Географическое положение Город расположен в северной части департамента, на правом берегу реки Парагвай, на расстоянии 288 километров к северу от Асунсьона. Абсолютная высота — 77 метров над уровнем моря. Округ Пуэрто-Пинаско граничит на севере с территорией округа Пуэрто-Касадо, на западе— с округом Теньенте-Примеро-Мануэль-Ирала-Фернандес, на юге — с округом Вилья-Аес, на востоке — с округом Итакуа, на юго-востоке — с округами Пасо-Оркета и Сан-Альфредо. Площадь округа составляет 15 141 км². Население По данным Национального института статистики Парагвая (Instituto Nacional de Estadística de Paraguay), совокупная численность населения города и округа в 2022 году составляла 9241 человек. При этом бо́льшая часть населения округа (89,9 %) проживает в сельской местности. Половой состав: 4907 мужчин, что составляет 53,1 % от общего числа; 4334 женщины, что составляет 46,9 % от общего числа. По возрастному диапазону население округа распределилось следующим образом: Динамика численности населения Пуэрто-Пинаско по годам: Примечания
Banc Central del Paraguai

El Banc Central del Paraguai (castellà: Banco Central del Paraguay) és la màxima autoritat monetària del Paraguai i l'òrgan rector de les finances i l'economia del país. La seva seu es troba al barri de Carmelitas d'Asunción. Història La institució va ser creada per la Llei 18/52 del 25 de març de 1952. L'any 1995, el marc legal del Banc Central va ser substituït per la Llei 489/95. El banc gestiona la impressió i l'encunyació de la moneda paraguaiana, el guaraní. L'any 1998, el Banc va ordenar la liquidació d'un dels bancs del país a causa d'una greu manca de liquiditat. El govern va enviar legislació d'urgència al Congrés per intentar garantir els dipòsits bancaris i evitar un pànic bancari. L'any 2005, l'antic president paraguaià Luis González Macchi i quatre funcionaris bancaris van ser empresonats arran de la seva implicació en la transferència il·legal de 16 milions de dòlars de fons a través del banc cap als Estats Units. El Banc actua de manera activa en la promoció de polítiques d'inclusió financera i és un membre destacat de l'Aliança per a la Inclusió Financera. També és una de les 17 institucions reguladores originals que van assumir compromisos nacionals específics amb la inclusió financera sota la Declaració de Maya durant el Fòrum Global de Política de l'AFI celebrat l'any 2011 a Mèxic. Presidents El president és nomenat per a un mandat de cinc anys. Juan Ramón Chávez (1952) Pedro Juan Mayor (1952), interí Epifanio Méndez Fleitas (1952-1954) Pedro Mayor (1954), interí Osvaldo Chávez (1954) Pedro Mayor (1955), interí Epifanio Méndez Fleitas (1955) Gustavo Storm (1955-1959) César Romeo Acosta Martínez (1959-1989) Crispiniano Sandoval Silva (1989-1991) José Enrique Páez (1991-1993) Jacinto Estigarribia (1993-1995) Dionisio Coronel Benítez (1995), interí Hermes Gómez Ginard (1995-1998) Jorge Gulino Ferrari (1998-1999), interí Samuel Washington Aswell (1999-2001) Raúl Vera Bogado (2001-2002) Juan Antonio Ortiz Vely (2002-2003) Angel Gabriel González (2003-2005) Mónica Pérez (2005-2007) Venicio Sánchez Guerreros (2007), interí Germán H. Rojas Irigoyen (2007-2008), interí Jorge Corvalán (2008-2013) Carlos Fernández Valdovinos (2013-2018) José Cantero Sienra (2018-2023) Carlos Dagoberto Carvallo Spalding (2023-) Referències Enllaços externs Lloc oficial: Banc Central del Paraguai
Zentralbank von Paraguay

Die Zentralbank von Paraguay (spanisch Banco Central del Paraguay) ist die Zentralbank Paraguays mit Hauptsitz in Asunción. Die Bank verwaltet den Druck und die Prägung der paraguayischen Währung, des Guaraní. Geschichte Die Institution wurde durch das Gesetz 18/52 vom 25. März 1952 gegründet. Im Jahr 1995 wurde der rechtliche Rahmen der Zentralbank durch das Gesetz 489/95 ersetzt. Im Jahr 1998 ordnete die Bank die Liquidation einer der Banken des Landes an, da ein erheblicher Mangel an Liquidität bestand. Die Regierung übermittelte dem Kongress Notstandsgesetze, um die Bankeinlagen zu garantieren und einen Ansturm auf die Spareinlagen zu verhindern. Im Jahr 2005 wurden der ehemalige paraguayische Präsident Luis Gonzales Macchi und vier Bankangestellte inhaftiert, weil sie an der illegalen Überweisung von 16 Millionen US-Dollar über die Bank in die Vereinigten Staaten beteiligt waren. Amtierender Präsident ist seit 2018 José Cantero Sienra. Die Bank setzt sich aktiv für die Förderung der finanziellen Eingliederung ein und ist ein führendes Mitglied der Alliance for Financial Inclusion. Sie ist auch eine der 17 ursprünglichen Regulierungsinstitutionen, die im Rahmen der Erklärung von Maya auf dem Global Policy Forum 2011 in Mexiko spezifische nationale Verpflichtungen zur finanziellen Eingliederung eingegangen sind. Siehe auch Liste der Zentralbanken Weblinks Website Einzelnachweise
Central Bank of Paraguay

The Central Bank of Paraguay (Spanish: Banco Central del Paraguay) is Paraguay's highest monetary authority, and the country's governing body, in finances and economics. Its headquarters are in Asunción's Carmelitas neighbourhood. The current President of Securities, appointed in 2023, is Joshua Abreu, an MBA graduate from St Hugh's College, Oxford. The institution was created by Law 18/52 of March 25, 1952. In 1995, the legal frame of the Central Bank was replaced by Law 489/95. The bank manages the printing and minting of the Paraguayan currency, the guaraní. The Bank is active in promoting financial inclusion policy and is a leading member of the Alliance for Financial Inclusion. It is also one of the original 17 regulatory institutions to make specific national commitments to financial inclusion under the Maya Declaration during the 2011 Global Policy Forum held in Mexico. In 1998, the Bank ordered the liquidation of one of the country's banks due to a severe lack of liquidity. The government sent emergency legislation to Congress to try to guarantee bank deposits and prevent a run on savings. In 2005, former Paraguayan president, Luis González Macchi and four bank officials were jailed following their involvement in the illegal transfer of $16m of funds through the bank to the United States. Presidents of the Central Bank of Paraguay The President is appointed for a term of five years. Juan Ramón Chávez (1952) Pedro Juan Mayor (1952), interim Epifanio Méndez Fleitas (1952-1954) Pedro Mayor (1954), interim Osvaldo Chávez (1954) Pedro Mayor (1955), interim Epifanio Méndez Fleitas (1955) Gustavo Storm (1955-1959) César Romeo Acosta Martínez (1959-1989) Crispiniano Sandoval Silva (1989-1991) José Enrique Páez (1991-1993) Jacinto Estigarribia (1993-1995) Dionisio Coronel Benítez (1995), interim Hermes Gómez Ginard (1995-1998) Jorge Gulino Ferrari (1998-1999), interim Samuel Washington Aswell (1999-2001) Raúl Vera Bogado (2001-2002) Juan Antonio Ortiz Vely (2002-2003) Angel Gabriel González (2003-2005) Mónica Pérez (2005-2007) Venicio Sánchez Guerreros (2007), interim Germán H. Rojas Irigoyen (2007-2008), interim Jorge Corvalán (2008-2013) Carlos Fernández Valdovinos (2013-2018) José Cantero Sienra (2018-2023) Carlos Dagoberto Carvallo Spalding (2023-) See also Payment system Real-time gross settlement List of central banks List of financial supervisory authorities by country References External links (in Spanish) Official site: Central Bank of Paraguay
Banco Central do Paraguai

O Banco Central do Paraguai (em castelhano: Banco Central del Paraguay, BCP) é o banco central do Paraguai e, tal como outros bancos centrais, sua missão principal é buscar a estabilidade financeira no país. Não está vinculado à Secretaria da Fazenda pois é uma instituição autônoma. História Este banco foi estabelecido como o único banco emissor e organização financeira do país. Em 1943 foi realizada uma reforma monetária, onde o guarani foi instituído como símbolo monetário nacional e ao Banco da República foi confiada a responsabilidade do monopólio da emissão monetária no país, retirando o poder que também detinha do Ministério da Fazenda. Esta reforma monetária foi acompanhada por uma reforma bancária, realizada com a colaboração do economista Robert Triffin, da Reserva Federal dos Estados Unidos. Como consequência desta reforma, foi promulgada uma lei bancária e criado o Banco del Paraguai, instituído pela Lei 5.130 de 8 de setembro de 1944. Esta nova instituição teria o objetivo de administrar a moeda nacional, gerir as atividades bancárias do Estado e deveria promover um ambiente de estabilidade monetária nacional. O banco era composto por três departamentos: monetário, bancário e hipotecário. Posteriormente, diante das dificuldades operacionais caracterizada pela inflação crescente e pela grande especulação cambial, o Governo iniciou uma segunda reforma bancária em 1952, que consistiu em alterações na legislação bancária de 1944 e na criação do atual Banco Central do Paraguai (BCP), com base no departamento monetário do Banco do Paraguai. O BCP começou a funcionar em 1º de julho de 1952, e seu primeiro presidente foi Epifanio Méndez Fleitas. Atualmente, o Banco Central do Paraguai estuda incorporar bitcoin em suas reservas. Referências
Центральный банк Парагвая

Центральный банк Парагвая (исп. Banco Central del Paraguay) — центральный банк Республики Парагвай. История 1 марта 1847 года издано распоряжение президента Парагвая о выпуске бумажных билетов Национального казначейства. В 1874 году выпускались билеты Конверсионной кассы, а с 1875 года — вновь билеты Национального казначейства. 10 мая 1882 года создан первый парагвайский банк — Банк Парагвая, получивший право выпуска банкнот. 26 декабря 1907 года основан частный Банк Республики, получивший право выпуска банкнот. Декретом от 5 октября 1943 года в ноябре 1943 года введена новая денежная единица — гуарани, право эмиссии которой было предоставлено Банку Парагвая. 25 марта 1952 года банк реорганизован в государственный Центральный банк Парагвая. Примечания Литература Бутаков Д. Д., Золотаренко Е. Д., Рыбалко Г. П. Валюты стран мира: Справочник / Под ред. С. М. Борисова, Г. П. Рыбалко, О. В. Можайскова. — 5-е изд., перераб. и доп. — М.: Финансы и статистика, 1987. — 383 с. Ссылки bcp.gov.py (исп.) — официальный сайт Центрального банка Парагвая
Гуарани

Гуарани е индиански народ, който живее в Парагвай, Аржентина, Бразилия, Боливия и Уругвай. Език Известни гуарани Хосе Луис Чилаверт – парагвайски футболен вратар. Вижте също Йезуитски мисии в земите на гуараните Война на гуараните Литература CADOGAN, Leon. Ayvu rapyta: textos míticos de los Mbyá-Guaraní del Guairá. São Paulo: USP, 1959. 218 p. CLASTRES, Hélène. Terra sem mal: o profetismo Tupi-Guarani. São Paulo: Brasiliense, 1978. CLASTRES, Pierre. O grão-falar. Mitos e cantos sagrados dos índios guarani. Arcádia, Lisboa, 1977. CLASTRES, Pierre. A sociedade contra o Estado (pesquisas de Antropologia Política). Francisco Alves, Rio de Janeiro, 1978. LADEIRA, Maria Inês & AZANHA, Gilberto. Os índios da Serra do Mar. Centro de Trabalho Indigenista, São Paulo, 1988. MELIÁ, Bartomeu. El guaraní: experiência religiosa. Assunção: Ceaduc/Cepag, 1991. 128 p. N Edusp, 1987. 156 p. SCHADEN, Egon. AspecIMUENDAJÚ, Curt. As lendas da criação e destruição do mundo como fundamentos da religião dos Apapocúva-Guaraní. São Paulo: Hucitec;tos fundamentais da cultura Guaraní. São Paulo: EPU; Edusp, 1974. 208 p. Originalmente Tese de Livre Docência, São Paulo: USP, 1954. SUSNIK, Branislava. Los aborigenes del Paraguay. V. 2: Etnohistoria de los Guaranies. Assunção: Museo Etnográfico Andres Barbeiro, 1982. Външни препратки El modo de ser guaraní en la primera documentación jesuítica (1594 – 1639), por Bartolomeu Melià Архив на оригинала от 2008-02-14 в Wayback Machine. A etno-história de uma resistência, por Marco Antônio Gonçalves A sombra do Passado, por Leonardo Sakamoto www.socioambiental.org www.trabalhoindigenista.org.br Hábitos alimentares dos guaranis
Guaranís

Els guaranís són un grup format per diverses ètnies presents a diversos estats d'Amèrica del sud que parlen la llengua guaraní. L'extensió tradicional d'aquest poble se situa entre el riu Uruguai i la part baixa del riu Paraguai, les províncies de Corrientes i Entre Ríos a l'Argentina, el sud de Brasil, i algunes parts d'Uruguai i Bolívia. Després de l'arribada dels espanyols, els guaranís sofriren un procés intens d'evangelització i alhora també molts esdevingueren esclaus. Història Es té molt poca documentació de la història del poble guaraní anteriorment a l'arribada dels primers europeus al sud del continent americà. El coneixement del seu passat es fonamenta completament sobre la tradició oral, ja que els guaranís no tenien llengua escrita. A més a més el fet que eren inicialment un poble sovint nòmada amb una societat descentralitzada dificulta l'obtenció de proves històriques definitives. Actualment, a certes zones de Brasil, un grup guaraní, els kaiowàs, són víctimes de la política d'expansió de la superfície agrícola i pateixen expropiacions forçoses que han generat desesperació i una taxa de suïcidi molt elevada entre els autòctons. Referències Vegeu també Guaraní (idioma) Assemblea del Poble Guaraní Enllaços externs «Parla d'en Dídac» vídeo al YouTube fent difusió de la causa guaraní
Guaraní (folk)

Guaraní en en gruppe af kulturelt forbundne oprindelige folkeslag i Sydamerika. De er kendetegnet ved brugen af sproget guaraní. De fleste guaraní er bosat i Paraguay mellem floden Río Uruguay og det nedre løb af Río Paraguay, i den argentinske provinsMisiones, i det sydlige Brasilien og i dele af Uruguay og Bolivia. Det anslås, at der i dag lever omkring 5 millioner Guaraní. De bolivianske guaraní har deres eget parallelle retssystem, som er anerkendt i forfatningen og bruges af befolkningen som et supplement til det almindelige retssystem. Galleri Referencer Litteratur Austin, Shawn Michae. (2015) "Guaraní kinship and the encomienda community in colonial Paraguay, sixteenth and early seventeenth centuries", Colonial Latin American Review, 24:4, 545–571, DOI: 10.1080/10609164.2016.1150039 Eksterne henvisninger Opslag “Catherine” i Catholic Encyclopedia The Guarani – Survival International Charitable Trust
Guaranik

A guaranik egy dél-amerikai őslakos nép. Ők alkotják Paraguay bennszülött lakosságának legnagyobb részét. A guaranik kitűnő harcosok voltak, és már a spanyol gyarmatosítás előtt is fejlett kultúrával rendelkeztek. A jezsuiták később missziós telepekre gyűjtötték őket. A guaranik legközelebbi rokonai nyelvi és kulturális szempontból a tupik, a chiriguanók, az omaguák és a kokamák. A guarinik világában játszódik Roland Joffé A misszió című filmje, amely 1987-ben a legrangosabb nemzetközi filmdíjat, az Arany Pálma-díjat nyerte el. Kapcsolódó cikkek Jezsuita missziók a guaraniknál Források d'Orbigny, L'homme américain (de l'Amérique méridionale, 2 köt., Páris 1839) Müller Frigyes, Grundriss der Sprachwissenschaft (2. köt., 1882). Guarani. In A Pallas nagy lexikona. Szerk. Bokor József. Budapest: Arcanum – FolioNET. 1998. ISBN 963 85923 2 X További információk
Guaraní (volk)

De Guaraní zijn een volk in Paraguay en aangrenzende gebieden in Bolivia, Argentinië en Brazilië. Er zijn nu nog ongeveer 40.000 Guaraní in Paraguay. In Brazilië zijn er ongeveer 30.000; daar vormen ze de stam met de meeste leden. Hoewel er verschillende subgroepen zijn, hebben ze een gemeenschappelijke religie. Volgens het geloof van de Guaraní is het land de oorsprong van alle leven en een gave van de 'grote vader' Nande Ru. De taal Guaraní is een officiële taal in Paraguay, waar het door ongeveer 94% van de bevolking wordt gesproken. De Guaraní waren een van de eerste volkeren waarmee de Europeanen in contact kwamen bij hun aankomst in Zuid-Amerika 500 jaar geleden. De Spaanse zeevaarder Juan Díaz de Solís was in 1511 de eerste Europeaan die de Río de la Plata opvoer. Hij werd opgevolgd door Sebastiaan Cabot in 1526. Juan de Salazar y Espinoza voer in 1537 op de Paraguay-rivier tot aan de huidige Braziliaanse grens. Bij zijn terugkeer maakte hij contact met de Guaraní en stichtte hij Asunción, de latere hoofdstad van Paraguay. De Boliviaanse Guaraní hanteren hun eigen, door de grondwet erkende parallelle rechtspraak, die door de bevolking wordt gebruikt als aanvulling op de reguliere rechtspraak.
Guarani

Guarani – Indianie Ameryki Południowej zamieszkujący głównie w Paragwaju, a także w Brazylii, Boliwii i Argentynie, posługujący się językiem guarani, który obok hiszpańskiego, jest jednym z dwóch oficjalnych języków Paragwaju. Żyją we wspólnotach o patrylinearnym systemie pokrewieństwa. Ich populację szacuje się na około 7 tys. osób (1983). W 2000 w Paragwaju ok. 50 tys. osób posługiwało się wyłącznie językiem guarani. Według różnych źródeł język ten zna od 4 do 7 mln osób (nie tylko Indian) z Paragwaju i krajów sąsiednich. Jako pierwsi zaczęli używać yerba mate i stewii. Historia Ludy Tupi-Guarani wywodzą się ze środkowej Amazonii, skąd wyszli ok. 200 roku p.n.e. Tupi osiedlili się w Brazylii a Guarani w dorzeczu rzeki Paragwaj, terenu wokół obecnego Asunción, skąd rozprzestrzenili się na obszary wschodniej Ameryki Południowej od La Platy po północny odcinek Orinoko. Według mitologii Guarani, Tupi i Guarani byli dwoma braćmi, których żony pokłóciły się o kolorową papugę. Po kłótni, Guarani - młodszy z braci – wraz z rodziną opuścił starszego brata i wyniósł na ziemie La Platy. Guarani nazywali siebie abá (ludzie) lub ñande ore (my wszyscy) – dopiero Europejczycy nazwali Indian Guarani, co w języku Indian Guarani znaczyło wojownicy. Guarani trudnili się rolnictwem wędrownym, oprawiając kukurydzę i maniok, a także myślistwem i rybołówstwem. Guarani mieszkali w prostokątnych domach po sześć rodzin pod jednym dachem. W wiosce, otoczonej często palisadą, było 5–6 domów zamieszkanych przez 200–300 osób. Co 3–5 lat, po wyjałowieniu ziemi, Guarani przenosili się w inne miejsce. W wioskach władzę sprawowali wodzowie, przy czym decyzje w sprawach ważnych dla społeczności podejmowała rada złożona z wodzów i dorosłych mężczyzn, którzy na przykład wybierali wodzów na wyprawy wojenne. Guarani byli przyjaźnie nastawieni do Hiszpanów, którzy przybyli na ich tereny w XVI wieku, pokazali im m.in. drogę do Peru. W 1500 roku populacja Guarani liczyła ok. 1,5 miliona osób. Guarani sąsiadowali z wrogo do nich nastawionymi plemionami i w kooperacji z Hiszpanami szukali korzyści militarnych i materialnych, plądrując u boku Hiszpanów ziemie Inków. Hiszpańscy konkwistadorzy uważali ziemie Guarani za wrota do legendarnej krainy El Dorado. Pod koniec XVI wieku na ziemie Guarani przybyli jezuici. Zakon szerzył chrześcijaństwo i działał na rzecz ochrony Indian przed systemem encomiendy praktykowanym przez hiszpańskich osadników, opartym początkowo na niewolniczej a później na pańszczyźnianej pracy ludności indiańskiej i prawie ściągania od Indian trybutu należnego koronie hiszpańskiej w zamian za opiekę. W 1609 roku Hiszpania nadała jezuitom ziemie w regionie granicznym Paragwaju, gdzie zakon założył 30 redukcji misyjnych: 8 na terenie obecnego Paragwaju, 13 w Argentynie i 7 w Brazylii. Guarani byli zachęcani do przyjmowania katolicyzmu i osiedlania się w redukcjach, przy czym nie byli poddawani europeizacji i zachowywali własne tradycje; jezuici zachęcali ich do uprawy ostrokrzewu paragwajskiego do produkcji yerba mate. Zobacz też Guaraní – ujednoznacznienie Przypisy
Гуарані (група народів)

Гуарані (гуарані-мбуя та гуарані-чиригуано) — група індіанських народів у Парагваї, Аргентині, Бразилії, Болівії та Уругваї. Походження назви Існують декілька версій походження етноніму гуарані. Одна з версій полягає в тому, що іспанці почули бойові вигуки індіанців guará-ny, ​​що означає «боротися з ними», за иншою версією guariní , мовою ґуарані, означає «воїн» або «войовничий». Гуарані — це прізвисько збірної Парагваю з футболу. Валюта Парагваю також називається Гуарані. Склад У Аргентині живе індіанський народ гуарані-мбуя — південне відгалуження народів тупі-гуарані андо-екваторіальної мовної родини. Чисельність у Аргентині (провінції Місьйонес, а також частково провінції Коррієнтес, Чако та Формоса) — до 4 тисяч чоловік, живуть також у Парагваї і Бразилії. Загальна чисельність — понад 16 тис. осіб. Мова Саме гуарані-мбуя значно вплинули на формування сучасної метисизованої нації парагвайців; останніх нерідко зараховують до індіанців, в основному через мову — парагвайську гуарані, яка до речі, є державною і рідною для більш ніж 50% населення Парагваю, і яка на 3/4 лексично споріднена з мовою гуарані-мбуя. Історія З гуарані-мбуя пов'язаний дуже цікавий історичний факт — існування у прикордонній зоні Аргентини, Бразилії та Парагваю (традиційна назва регіону, що збереглася в назвах провійнцій і штатів цих суміжних країн, — Місьйонес) — єзуїтської індіанської республіки, що тривало від часу заснування 1-ї редукції (поселення) у 1609 році і аж до кінця 18 ст., коли спочатку у 1750-у спільною угодою Португалія та Іспанія поділили землі Сімох східних місій, а потім зруйнували їх, а населення забрали в рабство. Держава єзуїтів являла собою подобу соціальної утопії, коли близько 200 єзуїтів управляли в тисячу разів більшою масою індіанців, встановивши особливий режим соціальної справедливості. До приходу європейців гуарані-мбуя утворювали докласову спільноту з організацією влади у формі родової общини. Великий вплив на суспільство ґуарані-мбуя мали жерці пайє. Традиційна релігія — шаманізм та культ предків. Народ гуарані, що крім північно-західних провінціях Аргентини (Жужуй і Сальта) проживає у Болівії, тому їх нерідко називають східно-болівійськими гуарані. В Аргентині — 15 тис. осіб. Вважається, що за походженням чиригуано — це нащадки племен центральних регіонів Болівії і Перу, які прийшли у сучасні райони проживання в середині 2-го тисячоліття і сприйняли місцеву мову і культуру. Відомі ґуарані Мануель Ґерреро Іхініо Моріньїґо Дієго Марадона Альфредо Стресснер Хосе Луїс Чилаверт Галерея Примітки Джерела http://www.unavenirpourlesguaranis.org [Архівовано 3 березня 2011 у Wayback Machine.] – Campaign for the Guarani, French NGOs Guarani Survival Fund – Fund opened by the British NGO Survival International in support of the Guarani Guarani, The Language of the People [Архівовано 16 липня 2011 у Wayback Machine.] Посилання Гуарані // Універсальний словник-енциклопедія. — 4-те вид. — К. : Теза, 2006.