NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Río Swat

El río Swat es un río de Pakistán afluente del río Kabul (a su vez afluente del río Indo) que discurre por la Provincia de la Frontera del Noroeste. Geografía El río Swat nace en la cordillera Hindukush de la conjunción de los ríos Utrot y Ushu (que a su vez se origina en el lago Mahodand), desde donde fluye por el valle de Kalam y por el distrito Swat. Cruza a través del distrito del Bajo Dir y a través del distrito Malakand. Luego se une al río Kabul en Charsadda (en el valle Peshawar). El río Swat irriga grandes áreas del distrito Swat y contribuye a la industria de pesca de la región. El puente Ayub es una de sus atracciones turísticas en el verano. Hay dos proyectos de represas hidroeléctricas. Historia El valle del Bajo Suat posee muchos yacimientos arqueológicos de la cultura Suat (también llamada cultura de las tumbas de Gandhara). El río Suat se menciona en el Rigvedá 8.19.37 (el texto más antiguo de la India, de mediados del II milenio a. C.) como el río Suvastu.​ Se dice que Alejandro Magno cruzó el río Suat con parte de su ejército antes de dirigirse hacia el sur para conquistar la zona de las actuales Barikoot y Odegram. Algunos del subclan Shrivastava, del clan indoario kaiastha, sugieren que su nombre proviene de un río Shrivastu, que podría ser el río védico Suvastu. Notas Enlaces externos ValleySwat.net (el valle del río Suat).
Swat (rivière)

La rivière Swat est un cours d'eau situé dans la province de Khyber Pakhtunkhwa, dans le nord-ouest du Pakistan. Elle est un affluent de la rivière Kaboul. Géographie La Longueur du cours d'eau est d'environ 200 km. La rivière prend sa source dans les montagnes Hindou Kouch, dans l'Himalaya. Elle traverse ensuite la vallée de Kalam (en), le district de Swat, le district du Bas-Dir, le district de Malakand, puis elle se jette dans la rivière Kaboul près de Peshawar. Galerie Étymologie Le nom Swat est dérivé d'un ancien terme sanskrit, Suvāstu « eau claire d'azur »". Ce nom de la rivière est attesté dans le Rig-Véda. Histoire Dans la première moitié du deuxième millénaire avant notre ère, des populations d'ascendance steppique parlant des langues indo-iraniennes s'installent dans la vallée. Alexandre le Grand a fait la conquête de la vallée en 327 av. J.-C.. Au début de notre ère une importante communauté bouddhiste a laissé de nombreux monuments dans cette vallée du district de Swat. Les sculptures qui ont pu être préservées jusqu'à aujourd'hui témoignent de la grande qualité du travail des sculpteurs, de leur très grand pouvoir de synthèse entre les cultures qui caractérisaient alors le territoire contrôlé par les Kouchans et leurs successeurs, jusqu'au Cachemire. Cette vallée, aux marges du bassin de l'ancien Gandhara, est considérée comme relevant de son espace culturel, à cette ancienne époque. Et l'art qui y a été produit relève donc de l'art du Gandhara. Cependant les traits caractéristiques qui lui sont propres offrent un terrain de recherche ouvert, à l'avenir. Certains caractères formels des sculptures du Gandhara et des régions plus ou moins voisines ont permis au premier spécialiste de cet art, Alfred Foucher, de créer le concept d'art gréco-bouddhique en 1905. Aujourd'hui ce concept s'avère trop réducteur, sans pour autant avoir trouvé une autre dénomination acceptée par tous, et l'art de la vallée du Swat peut être comparé aux autres « arts gréco-bouddhistes » , à défaut d'autre concept. Voir aussi Notes et références Portail du Pakistan Portail des lacs et cours d'eau
Swāt

Lo Swat (in urdu دریائے سوات, daryā-e Swāt) è un fiume del Pakistan che scorre attraverso la valle omonima nella provincia pakistana del Khyber Pakhtunkhwa. Percorso Il fiume trae origine sulla catena montuosa dell'Hindu Raj, vicino al villaggio di Kalam, dalla confluenza dei fiumi Gabral e Ushu e, dopo aver attraversato i distretti di Swat, Lower Dir e Malakand, a Charsadda si getta nel Kabul, proveniente da ovest, circa 60 km a monte della sua confluenza con l'Indo. Affluenti Lo Swat ha numerosi affluenti più piccoli che provengono dalle regioni montuose circostanti. Suo affluente principale è il Panjkora. Il fiume irriga gran parte del distretto dello Swat e contribuisce notevolmente al settore della pesca locale. Il bacino idrografico del fiume ospita due importanti centrali idroelettriche, che forniscono elettricità alla regione. Storia Lo Swat viene citato già nel Rigveda sotto il nome di Suvastu. Secondo la tradizione, Alessandro Magno attraversò lo Swat con parte del suo esercito, prima di dirigersi a sud, per soggiogare gli abitanti della zona. Mentre l'area lungo il corso superiore del fiume (la valle di Kalam) è stata popolata relativamente in ritardo, probabilmente durante il XVI o il XVII secolo, numerosi resti archeologici - come gli stupa buddhisti di Butkara, Amlukdara o Shingardara - indicano che il suo corso inferiore, nei pressi delle città di Mingora e Barikot, era popolato fin dall'antichità. Nei primi decenni del XXI secolo, la valle dello Swat è stata in parte e per un certo periodo di tempo sotto il controllo degli estremisti talebani. Note Bibliografia Istituto Geografico De Agostini. Il Milione, vol. VII (Regione iranica - Regione indiana), pagg. 547-550. Novara, 1962. Sarina Singh, Pakistan and the Karakoram Highway, Lonely Planet (2008). ISBN 978-88-7063-784-7. Istituto Geografico De Agostini. Enciclopedia geografica, edizione speciale per il Corriere della Sera, vol. 8, pagg. 319-326. RCS Quotidiani s.p.a., Milano, 2005. ISSN 1824-9283. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Swāt Collegamenti esterni (EN) Swāt River / Swāt Canals, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Swat (rzeka)

Swat (urdu: دریائے سوات) – rzeka w Pakistanie, wypływająca z Hindukuszu, w prowincji Swat w Dolinie Swat, lewy dopływ rzeki Kabul. Linki zewnętrzne https://web.archive.org/web/20070527124007/http://www.valleyswat.net/
Daska (Pakistan)

Daska (Urdu ڈسکہ) ist eine Stadt im Distrikt Sialkot in der Provinz Punjab in Pakistan. Sie befindet sich nördlich von Lahore, zwischen den Städten Gujranwala und Sialkot. Geschichte Daska wurde während der Herrschaft der Moguln im 17. Jahrhundert gegründet. Der ursprüngliche Ortsname war Shahjahanabad. Bevölkerungsentwicklung Wirtschaft Daska ist eine wachsende Industriestadt aufgrund der Lebensmittelindustrie, der Produktion von landwirtschaftlichen Maschinen, Sportartikeln und Musikinstrumenten. In der Umgebung ist die Landwirtschaft dominant. Galerie Einzelnachweise
Daska

Daska (Punjabi: ڈسکا; Urdu: ڈسکہ) is a city in Punjab, Pakistan, serving as the headquarters of the Daska Tehsil. It is one of the four tehsils of Sialkot District. Demographics Population According to the 2023 census, Daska had a population of 228,626. Punjabis form an ethnic majority in the city, belonging to different tribes — Punjabi–Kashmiris, Mughals/Mirza and Rajputs are dominant in the urban area; with several Gujjar and Jatt clans being dominant in the rural areas. Tribes such as the Awan, Arain, Khokhar, and Gakhar are also present in smaller numbers. A significant Pashtun population, mostly from the Kakazai tribe, is found in urban and rural areas, having migrated centuries ago. There are also a significant number of the ethnic Mewati people from Haryana, having migrated there during the partition of India. History 17th-19th centuries Daska was founded during the reign of Shah Jahan, and was initially named Shah Jahanabad, according to Mughal revenue records. It was later renamed Daska as it is das ("ten") koh (Mughal unit of distance) from Sialkot, Pasrur, Gujranwala, and Wazirabad. During the Afghan Durrani invasion of the 18th century, Daska was ruined, and its inhabitants were forced to seek shelter in the nearby mud fort of Kot Daska. Daska was later repopulated during the Sikh era. Daska was captured by Ranjit Singh in 1802 and made part of the Sikh Empire. 20th century In 1929, Daska was the site of Hindu-Sikh riots when Akali Sikhs attempted to seize control of Gurdwara Sant Wayaram Singh. The local Hindu community claimed it was originally built to be a Hindu temple. In August 1947, 5,000 refugees from surrounding areas gathered at Daska Camp for two weeks before being escorted to the Indian border by the Pakistan Army. 21st century In January 2025, the Government of Punjab demolished the Ahmadi worship building constructed by Muhammad Zafarullah Khan. Notable people Fazal Idaho (born 1948) - Pakistani politician References
Daska

Daska est une ville située dans la province du Pendjab au Pakistan. Elle est située dans le district de Sialkot. La population de la ville a été multipliée par près de cinq entre 1972 et 2017, passant de 34 487 habitants à 175 170. Entre 1998 et 2017, la croissance annuelle moyenne s'affiche à 2,8 %, un peu supérieure à la moyenne nationale de 2,4 %. En 2023, la population de la ville monte à 228 626 habitants. Références Portail du Pakistan
Даска

Даска (англ. Daska) — город в провинции Пенджаб, Пакистан, расположен в округе Сиялкот. Население — 146 579 чел. (на 2010 год). История До раздела Британской Индии, город Даска находился под британским колониальным правлением. Город приобрел известность благодаря развитой пищевой промышленности, производству сельскохозяйственных машин, спортивных товаров и музыкальных инструментов. В окрестностях города широко развито сельского хозяйство. Mooranwalee Kothi (Особняк павлинов) является историческим зданием в Даске. Он был построен в 1930 году известной семьёй сикхов, которые позже эмигрировали в Индию в 1947 году. Демография Примечания
Даска

Даска (пенджаб. ڈسکا; урду ڈسکہ) — місто в пакистанській провінції Пенджаб. Місто є столицею техсілу Даска, одного з чотирьох техсілів округу Сіялкот. Даска посідає 50 місце серед міст Пакистану за кількістю населення і 29 місце серед міст Пенджабу. Історія XVII—XIX ст. Даска заснована під час правління Шах Джахана і спочатку називалася Шах-Джаханабад, згідно з даними про доходи Великих Моголів. Пізніше місто перейменували на Даску(дас - «десять», кох — одиниця відстані у Моголів), оскільки воно розташовувалося на відстані у 10 кох від Сіялкота, Пасрура, Гуджранвали та Вазірабада. Під час афганського вторгнення Дуррані у XVIII столітті Даску зруйнували, і її жителі мусили шукати притулку в сусідній глиняній фортеці Кот Даска. Пізніше місто знову заселили в епоху сикхів. Даска, захоплена Ранджит Сінґхом у 1802 році, стала частиною Держави Сикхів. XX ст. У 1929 році Даска стала місцем індуїстсько-сикхських заворушень, коли сикхи руху Акалі намагалися захопити контроль над Ґурдварою. У серпні 1947 року 5 тисяч біженців з навколишніх районів зібралися в таборі Даска на два тижні, перш ніж пакистанські військовики відправили їх до кордону з Індією. Економіка і географія Колись техсіл Даска був найбільшим техсілем у Пакистані та вміщав майже 400 сіл. У Дасці є кілька виробників сільськогосподарської техніки. Будучи оточеним великими промисловими містами, такими як Гуджранвала та Сіялкот, Даска має дуже великий рівень зайнятості. Міська територія Даски становить не більш як 3 кілометри завдовжки, але місту все ще вдається утримувати звання промислового міста, яке робить великий внесок у національну економіку. Племена моголів, кашмірів, раджпутів, араїнів і маліківє помітними в міській місцевості, а кілька племен джатів становлять більшість у сільській місцевості. Через його центр протікає канал Бамбавалі-Раві-Бедіан, що робить навколишню територію родючою та багатою на врожай. Див. також Сіялкот Гуджранвала Самбріал Пасрур Вазірабад Примітки
Atentado terrorista en Karachi de 2007

El atentado territorista en Karachi consistió en dos explosiones suicidas ocurridas el 18 de octubre de 2007 en la ciudad pakistaní de Karachi, al paso de una comitiva en que se trasladaba Benazir Bhutto, ex primera ministra del país, que retornaba tras ocho años de exilio.​ Las explosiones causaron por lo menos 139 muertos y cerca de 500 heridos entre los miles de asistentes a la bienvenida de la ex primera ministra.​​ La gran mayoría de las víctimas son miembros del Partido Popular de Pakistán, que lidera Bhutto, también se ha reportado la muerte de un camarógrafo. El atentado es considerado como el más mortífero que ha experimentado Pakistán. Las explosiones ocurrieron durante la masiva bienvenida popular que se daba a Benazir Bhutto a su retorno de un exilio de ocho años, en los cuales había residido en Dubái, Emiratos Árabes Unidos y en Londres, Reino Unido; sin embargo, ninguna de las dos explosiones causó heridas a la ex primera ministra, que se encontraba en la parte inferior del vehículo, siendo protegida por el blindaje.​ Las explosiones tuvieron lugar aproximadamente a las 00:52 Tiempo de Pakistán, a la mitad del recorrido que llevaba a Benazir Bhutto del Aeropuerto Internacional de Karachi al Mausoleo de Muhammad Ali Jinnah, el fundador de Pakistán, justo antes de que la comitiva cruzara un puente vehicular. Tras el atentado, Benazir Bhutto fue escoltada a la Casa Bilawal,​ antigua residencia de su familia, mientras que los cientos de heridos fueron conducidos a los hospitales de Karachi. Reacciones El presidente de Pakistán, Pervez Musharraf condenó el atentado que calificó como «una conspiración contra la democracia»: a la condena pakistaní siguieron las del Secretario General de las Naciones Unidas, Ban Ki-moon, de la Unión Europea, así como los gobiernos de Estados Unidos, la República Popular de China, el principal aliado de Pakistán en la región, así como de su adversario histórico, India, además de numerosos gobiernos alrededor del mundo.​ El esposo de Benazir Bhutto, Asif Ali Zardari, responsabilizó a los servicios de inteligencia del gobierno de Pakistán del atentado contra la comitiva de su esposa, al declarar: «No fue un ataque de extremistas, sino de este servicio secreto».​ Por su parte, Benazir Bhutto en declaraciones a la prensa al día siguiente del atentado, exigió al gobierno una investigación sobre el atentado, aunque también lo exculpó de cualquiera responsabilidad en el mismo. Bhutto señaló a antiguos miembros del gobierno del general Muhammad Zia-ul-Haq —-que en 1977 derrocó a su padre Zulfikar Alí Bhutto—-, como responsables del atentado en su contra, así mismo ratificó que permanecería en el país y apoyaría a su partido, el PPP, en las elecciones legislativas del próximo año.​ Véase también Pervez Musharraf Zulfikar Ali Bhutto Nawaz Sharif Asesinato de Benazir Bhutto Referencias
Attentat du 18 octobre 2007 à Karachi

L’attentat du 18 octobre 2007 à Karachi ou l'attentat de Karsaz est un double attentat-suicide dirigé contre l'ancienne première ministre et cheffe du PPP, Benazir Bhutto. C'est le plus meurtrier attentat à la bombe de l'histoire du Pakistan avec au moins 180 morts et 500 blessés, en grande partie des partisans de la politicienne. L'attentat n'a pas réussi à atteindre Benazir Bhutto qui était revenue au pays le jour même pour participer aux élections législatives. Contexte Déroulement Le 18 octobre 2007, Benazir Bhutto est de retour au Pakistan après un exil de près de neuf années. Voyageant à bord d'un avion civil de la Pakistan International Airlines, elle atterrit à l'aéroport international Jinnah de Karachi et est accueillie par une foule importante. Bien conscient des risques terroristes, le Parti du peuple pakistanais (PPP) a organisé un important dispositif de sécurité, surtout composé de miliciens du parti et de membres de la police du Sind. Important membre du PPP, Zulfiqar Mirza établit des contacts avec d'anciens officiers de police et du renseignement pour organiser au mieux l'évènement, et ceux-ci craignent notamment des tirs de snipers. Benazir Bhutto se tient, avec une importante partie des membres du comité central du PPP, sur le toit d'un camion, accompagnée de milliers de sympathisants. Le cortège se dirige lentement et dans la liesse vers la résidence des Bhutto, la Bilawal House. Dans la soirée, une première explosion se produit à proximité du convoi, tuant des dizaines de personnes. Une scène de panique, filmée par la télévision pakistanaise, s'ensuit, et un second kamikaze tente de profiter de la confusion pour se rapprocher davantage du camion. L'équipe de sécurité demande alors à Benazir Bhutto et aux autres figures de PPP de rester en haut du camion et la chaine humaine l'entourant est doublée par les rescapés de la première attaque. Ne pouvant s'approcher davantage, le second kamikaze déclenche une nouvelle explosion plus puissante en face du cordon de sécurité, tuant de nouveau des dizaines de personnes. Benazir Bhutto est ensuite transférée dans son véhicule blindé et évacuée vers la Bilawal House. Bilan Enquête Suites Cet attentat, qui manque Benazir Bhutto, est suivi le 27 décembre d'une nouvelle tentative qui voit, cette fois-ci, sa cible atteinte avec l'assassinat de la femme politique. Notes et références Voir aussi Liens externes Articles connexes Assassinat de Benazir Bhutto Portail du terrorisme Portail des années 2000 Portail du Pakistan
Теракт в Карачи (2007)

Террористический акт в Карачи произошёл 18 октября 2007 года в Карачи (Пакистан) во время следования кортежа председателя Народной партии Пакистана и бывшего премьер-министра Пакистана Беназир Бхутто, которая недавно вернулась в родную страну после восьмилетнего изгнания. Взрывное устройство высокой мощности было спрятано террористами в автомобиле; когда кортеж (около полуночи по московскому времени) пакистанских политиков проезжал мимо, оно было активировано. В результате теракта погибло 139 человек и 450 человек получили ранения. Сама Беназир Бхутто осталась жива, но была убита в результате очередного теракта спустя два месяца. Примечания Ссылки Беназир Бхутто попросила мировое сообщество помочь в расследовании теракта в Карачи
Бомбашки напади у Карачију 2007.

Бомбашки напад напад у Карачију 18. октобра 2007. је био напад на поворку у којој се налазила бивша премијерка Пакистана Беназир Буто. Напад се догодио два месеца пошто је убијена у атентату. Резултат бомбашког напада је најмање 139 умрлих и 450 повређених. Највише мртвих су били чланови Пакситанске народне партије. Након прве мање ексползије уследила је друга знатно јача, испред аутомобила Беназир Буто. Сва стакла на њеном аутомобилу су од јачине експлозије попуцала, али је премијерка остала неповређена. Референце
Bombdådet i Karachi 2007

Bombdådet i Karachi 2007 ägde rum natten mellan den 18 oktober 2007 i Karachi, Pakistan, och var riktat mot Benazir Bhuttos kortege. Omkring 140 döda och 400 skadade blev resultatet. Bakgrund Efter åtta år i exil kunde Benazir Bhutto, partiledare för Pakistan Peoples Party (PPP) och tidigare Pakistans premiärminister, återvända hem. Inför återkomsten hade hot mot Bhutto framförts och säkerhetstjänsten ville inte att en offentlig kortege skulle genomföras. Attentatet Bhutto anlände till Karachis flygplats 18 oktober där hon steg in i en skottsäker container på ett lastbilsflak. Målet för färden var Jinnahs grav. Hundratusentals människor hade samlats för att hylla Benazir Bhutto längs vägen. Bhutto vistades mestadels oskyddad på fordonets tak. Efter midnatt lokal tid inträffade två explosioner framför Bhuttos fordon. På de tätpackade gatorna fick det förödande konsekvenser med hundratals döda och skadade. Bhutto undkom oskadd och hjälptes ut från lastbilsvraket och kördes därifrån. En stor andel av de döda var poliser, säkerhetsvakter och partimedarbetare från PPP. Enligt pakistansk polis var den mindre explosionen en handgranat och den större en självmordsbombare. Polisen tror sig ha återfunnit självmordsbombarens huvud tämligen intakt. Referenser
Mahabat-Khan-Moschee

Die Mahabat-Khan-Moschee ist eine Moschee aus dem 17. Jahrhundert in Peschawar, Khyber Pakhtunkhwa, Pakistan. Die Moschee ist nach Nawab Mahabat Khan benannt, einem Mogul-Gouverneur, der unter den Kaisern Shah Jahan und Aurangzeb des Mogul-Reiches diente. Es ist die berühmteste und älteste Moschee in Peschawar. Siehe auch Badshahi-Moschee (Lahore) Weblinks K-P govt to spend Rs88m on Mahabat Khan Mosque uplift
Mahabat Khan Mosque

The Mahabat Khan Mosque (Hindko and Urdu: مہابت خان مسجد; Pashto: مهابت خان جومات), sometimes spelt Mohabbat Khan Mosque, is a 17th-century Mughal-era mosque in Peshawar, Khyber Pakhtunkhwa, Pakistan. The mosque was built in 1630, and named after the Mughal governor of Peshawar, Mahabat Khān. The mosque's white marble façade is considered to be one of Peshawar's most iconic sights. History The mosque was built between 1660 and 1670 by the Mughals, on what was the highest point in the old city. The minarets of the Mohabbat Khan Mosque were frequently used in Sikh times for hanging prisoners. Five people per day were hanged from the minarets because they banned 5 times Azan for prayer, as a substitute for the gallows. Following the Soviet invasion of Afghanistan, refugee tribal elders would congregate in the mosque in order to forge unity amongst Afghans against the Soviets. Layout The mosque is 30,155 square feet in size. Its open courtyard has a centrally located ablution pool and a single row of rooms lining the exterior walls. Architecture The prayer hall occupies the west side. The hall is flanked by two tall minarets, which are divided into three sections. The façade of the prayer hall is also capped by 6 smaller decorative minarets that flank the mosque's 5 arched entryways, with an additional 2 minarets flanking the set of 6. The prayer hall is capped by 3 fluted domes. The roofline rises from the outer edges, towards the centre by a series of four small incremental height increases. The roofline is embellished with numerous merlons. The top of the mosque's white marble façade is capped by cavettos, or concave moulding. 5 arched portals offer entry into the main prayer hall. The central arch is the tallest, and features cusped arches typical of the Mughal style. The central arch is flanked by two slightly shorter un-cusped arches, that are designed in the Persian and Central Asian style. These arches are flanked by a smaller arch decorated in a similar style, and row of 7 small arched portals are found above the tip of each arch. The three central arched portals are embellished with muqarnas above the row of 7 mini-arched portals, while the outermost arches are instead decorated with ghalib kari, or a network of ribs made of stucco and plaster that are applied to curved surfaces in the archways for decorative purposes. Archways into the mosque are also flanked by vegetal motifs along their upper curves, which unlike the green motifs at Badshahi Mosque, are multi-coloured. Both the interior and exterior feature panels are embellished with floral motifs and Quranic calligraphy. The interior of the prayer hall is sheltered beneath the three low fluted domes and is eloquently painted with floral and geometric designs. Gallery See also Badshahi Mosque Wazir Khan Mosque Shah Jahan Mosque List of mosques in Pakistan Islamic architecture Timeline of Islamic history References
Moschea Mohabbat Khan

La Moschea Mahabat Khan (Pashto e Urdu: مہابت خان مسجد; Hindko: مہابت خان مسیت) è una moschea situata a Peshawar, in Pakistan. La moschea fu costruita nel 1670 e prese il nome dal governatore Mahabat Khan. L'edificio è caratterizzata dalla facciata realizzata completamente in marmo bianco ed è considerato uno dei luoghi più simbolici di Peshawar. Nel 2017 la moschea è stata oggetto di un'importante opera di restauro. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Moschea Mohabbat Khan Collegamenti esterni (EN) Mahabat Khan Mosque, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc.
Mahabat Khan-moskee

De Mahabat Khan-moskee is een 17de-eeuwse moskee in Pesjawar, Khyber-Pakhtunkhwa, Pakistan. Het is gebouwd in 1630. De moskee is vernoemd naar Nawab Mahabat Khan, een Mogol-gouverneur van Pesjawar die in dienst was onder de keizers Shah Jahan en Aurangzeb in het Mogolrijk.