NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Twierdza Kristiansten

Kristiansten – fort na wzgórzu we wschodnim Trondheim, osłaniający flankę miasta, najlepiej zachowana XVII-wieczna twierdza w Norwegii. Twierdzę na polecenie króla Chrystiana V zbudowali gen. Johan Caspar von Cicignon i naczelny kwatermistrz Anthony Coucheron w latach 1681–84, jako część programu odbudowy miasta po wielkim pożarze w 1681. Twierdza położona jest na dominującym okolicę wzgórzu, około 700 m od katedry Nidaros. Cicignon i Coucheron zaplanowali nowe miasto o szerokich, równomiernie rozmieszczonych ulicach, bronione przez wały miejskie od południa i zachodu, od wschodu – przez położoną podówczas za miastem twierdzę Kristiansten, a od północy – przez fort na wyspie Munkholmen. Dominującym elementem Kristansten festning jest czworokątna, czteropiętrowa wieża artyleryjska, tzw. „donżon”. Twierdza została rozbudowana w XVIII w. w obliczu zagrożenia szwedzkiego; gdy przeminęło ono po unii szwedzko-norweskiej straciła znaczenie militarne i królewskim rozkazem z 1816 roku miała zostać „porzucona na pastwę czasu”. W czasie II wojny światowej była miejscem więzienia i egzekucji członków norweskiego ruchu oporu. Zewnętrzny obwód wałów składa się ze skierowanego ku północy bastionu księcia koronnego, wzniesionego w latach 1745–48; na północ od niego znajdowała się czworokątna reduta Frohlicha zaplanowana pierwotnie przez Cicignona i usypana w 1691 roku (zachowały się ślady wałów). Przypisy
Kristianstens fästning

Kristianstens fästning är en fästningsbyggnad inne i Trondheim i Norge uppförd efter stadsbranden 1681 under åren 1682 till 1684 där uppbyggnaden samordnades med återuppbyggnaden av staden. Fästningen skulle enligt kungsorder ha en symmetrisk stjärnform men på grund av den kuperade terrängen fick den en oregelbunden niotandad utformning. Enda gången fästningen har varit i strid var 1718 när general Armfeldt angrep som en del i Karl XII:s försök att erövra Norge, men Armfeldt slogs tillbaka. Platsen har inte fungerat som fästning sedan 1816 då Karl XIV Johan lade ner den, förutom under den tyska ockupationen 1941-1945 då ett 30-tal norska motståndsmän samt ett okänt antal andra av annan nationalitet avrättades där. Under perioden 1816 till 1940 var fästningens främsta funktion att dess kanoner skulle varna Trondheimsborna vid bränder. Under början av 1900-talet efter unionsupplösningen 1905 användes fästningen som militärt övningsläger samt som förråd av bland annat ammunition och 1923 inträffade en kraftig explosion i området. Efter andra världskriget användes fästningen som förvarings- och även avrättningsplats norska krigsförbrytare. Både Henry Rinnan, ledare för Rinnanligan och gestapochefen Gerhard Flesch avrättades på fästningen 1947 respektive 1948. Därefter har fästningen framför allt fungerat som museum och en renovering i detta syfte genomfördes 1997 under staden Trondheims 1000-årsjubileum. Kristiansten festning är en av Norges 14 nationella fästningar och fredades av Riksantikvaren år 2014. Källor Hammer, Erlend (2018). ”Kristiansten festning” (på norska). Store norske leksikon. Norges universitet m. fl. https://snl.no/Kristiansten_festning. Läst 9 september 2019. ”Kristiansten festning” (på bokmål). Wikipedia. Den frie encyklopedi. Wikimedia foundation. 2018. https://no.wikipedia.org/wiki/Kristiansten_festning. Läst 9 september 2019. Externa länkar Kristiansten fästnings hemsida
Parc Nacional d'Ånderdalen

El Parc Nacional d'Ånderdalen (en noruec: Ånderdalen nasjonalpark) és un parc nacional de Noruega, que es troba a la gran illa de Senja, al comtat de Troms. Amb 125 quilòmetres quadrats, el parc es troba dins dels municipis de Torsken i Tranøy. El parc va ser establert per reial decret el 6 de febrer de 1970 i va ser ampliat el 2004. El parc nacional preserva aquesta regió costanera del nord de Noruega en un estat natural, incloent boscos de pi roig, bedoll i plantes alpines. El parc nacional no tenia ants abans del 1940, però ara en té una població permanent. També és una important zona de pasturatge de rens semi-domesticats. Els animals més petits més comuns són les guineus, els erminis, les llebres, petits rosegadors, i dues espècies de musaranyes. Els pinnípedes viuen als caps dels fiords i les llúdrigues es veuen sovint al llarg dels rius. La truita i la truita alpina són comunes, i el salmó es troba fins al Åndervatn. El significat de l'últim element és la forma finita de dal que significa "vall". El significat del primer element és desconegut. A la vall i al parc hi ha noms similars, com el riu Ånderelva i el llac Åndervatnet. Referències
Národní park Ånderdalen

Národní park Ånderdalen (norsky Ånderdalen nasjonalpark) je národní park, který leží na ostrově Senja v kraji Troms na severu Norska. Byl založen královským nařízením 6. února 1970 a v roce 2004 došlo k jeho rozšíření. Rozloha parku činí 125 čtverečních kilometrů. Na území parku roste poměrně málo druhů rostlin, což je dáno chudou půdou. Ånderdalen je známý především díky své četné losí populaci, která sem migrovala v roce 1940. Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Ånderdalen na Wikimedia Commons
Ånderdalen nationalpark

Ånderdalen nationalpark ligger i Torsken og Tranøy kommuner i Troms og Finnmark fylke i Norge. Parken blev oprettet i 1970, udvidet i 2004, og er nu på 125 km². Nationalparken repræsenterer nord-norsk kystnatur: Golde fjelde med heder og spredt birkeskov præger meget af nationalparken. Mellem fjeldene ligger søer og brede elve med hidsige stryg og fosser. Skoven af kystfyr har træer der er op til 500 år gamle. Geografi, landskab, geologi Nationalparken ligger på den sydlige halvdel af øen Senja i Midt-Troms. Her er spidse fjeldtinder, mange søer, elve, moseområder og urørt urskov. Det er god bestand af kystfyr, som er sjælden i så store bestande og var en af årsagerne til at fredningen blev gennemført. Enkelte af kæmpefyrretræerne er over 500 år gamle. Den repræsenterer et nordnorsk kystlandskab med urskov (fyr) i dalen fra Tranøybotn op mod Åndervatnet. Længere oppe overtager birkeskov og moseområder, fra ca. 100 meter over havoverfladen. I vest og nord er der fjelde med blotlagt granit. Det er nogen israndsafsatte moræner og deltaer fra smeltevandselve. Flora og fauna Der findes omkring 200 karplantearter i parken, med blandt andet benbræk, koralrod og knælæbe. Vegetationen er karrig, fordi granitgrundfjeldet giver dårlig jordbund og lidet frugtbart floragrundlag. De fattige moseområdene er prægede af kæruld, stararter og mosser. Omkring moserne kan man støde på sorttop, engviol, leverurt og plettet gøgeurt. I fjeldet findes hedelyng, revling og blåbær, pil og arktisk fjeldpryd. Der findes ca. 90 fuglearter, flere af dem ynglende (sortstrubet lom, grågås og sangsvane). Der findes også storspove, småspove, almindelig ryle, trane og nordisk lappedykker. Blandt arter, som ikke yngler her, findes silkehale, træløber, grønspætte og korsnæb. I vande og elve findes røddinger, laks, trepigget hundestejle og ørred. Der findes en fast stamme af elg, som indvandrede i 1940'erne. Andre dyrearter er rød ræv, hare, lækat og odder. Kulturminder Det har antagelig ikke været fast bosættelse i Ånderdalen og naturen er i betydelig grad urørt. Før 1600 var det søsamer på Senja, og de har formodentlig jaget og fisket i Ånderdalene. Det findes bevaret nogen samiske kulturminder. Forvaltning og brug af området Ånderdalen er meget udnyttet til friluftsliv. Det er tilladt at foretage vedindsamling i denne sammenhæng. Området er en del af tamrenernes græsningsområde (Sør-Senja reinbeitedistrikt). Noter Litteratur Tom Schandy og Tom Helgesen, «100 norske naturperler», Forlaget Tom&Tom, 2007. Side 237-238. ISBN 978-82-995682-8-9 Olaf I. Rønning, mfl. Rago. Ånderdalen. Lutherstiftelsens forlag, 1973. (Norges nasjonalparker ; 6). ISBN 82-531-4054-1 Hans Kr. Eriksen. «Ånderdalen» I: Den norske turistforenings årbok 1969. Eksterne henvisninger Direktoratet for naturforvaltning, information om Ånderdalen nationalpark Arkiveret 30. september 2007 hos Wayback Machine
Ånderdalen-Nationalpark

i3i6 Der Ånderdalen-Nationalpark (norwegisch Ånderdalen nasjonalpark) ist ein nord-norwegischer Nationalpark auf der Insel Senja. Der Park wurde 1970 gegründet, um die nahezu unberührte Küstenlandschaft der Insel mit ihren Kiefern- und Birkenwäldern, Bergen, Fjorden, der Tier- und Pflanzenwelt und dem kulturellen Erbe zu erhalten und zu schützen und wurde in den Jahren 1975 und 2004 erweitert. Der Nationalpark gehört zur Gemeinde Senja in der Provinz Troms. Einen Kilometer östlich befindet sich das Vardnesmyra Naturreservat. Geografie, Landschaft und Geologie Der Ånderdalen befindet sich im südlichen Teil Senjas. Die Landschaft ist geprägt von scharfkantigen Bergen, zahlreichen Seen, Flüssen, Mooren und Hochmooren und unberührtem Urwald. Die ungewöhnlich großen und alten Küsten-Kiefernwälder waren auch einer der Gründe für die Errichtung des Nationalparks. Einige Bäume sind rund 500 Jahre alt. Die Kiefern wachsen aber nur bis in etwa 100 moh, danach folgt eine Vegetationszone mit Birkenwäldern, welche schließlich auch weichen, bis die Natur von Weiden, Sümpfen und Hochmooren dominiert wird. Das vorherrschende Gesteinsmaterial im Park ist Granit. Flora und Fauna Im Park wachsen rund 200 Blütenpflanzen wie Beinbrech, Korallenwurz und Blattloser Widerbart. Dennoch ist die Vegetation eher spärlich, was an den nährstoffarmen Granitböden liegt. In den Moorgebieten sind vor allem Wollgräser, Seggen und Moose u. a. Alpenhelm, Sumpf-Veilchen, Sumpf-Herzblatt und Geflecktes Knabenkraut verbreitet. Auf den Bergen wachsen u. a. Besenheiden, Schwarze Krähenbeeren, Heidelbeeren, Weiden und Diapensia lapponica. Rund 90 Vogelarten leben im Nationalpark, von denen Prachttaucher, Graugänse, Singschwäne und andere auch dort nisten. Des Weiteren sieht man auch oft Große Brachvögel, Regenbrachvögel, Alpenstrandläufer, Kraniche und Ohrentaucher. Vögel, die definitiv nicht im Park nisten, sind z. B. Seidenschwänze, Waldbaumläufer, Grünspechte, und Kreuzschnäbel. In den Flüssen leben Wandersaiblinge, Dreistachlige Stichlinge, Forellen und seltener auch Lachse. Die größten Säugetiere sind Elche, Rotfüchse, Feldhasen, Hermeline und Fischotter. Kulturerbe Das Gebiet war zwar nicht durchgehend besiedelt, man fand aber Reste samischer Besiedlung aus mehreren Jahrhunderten bis einschließlich des 16. Tourismus und Verwaltung Obwohl es im Park kaum befestigte Wege gibt, ist er ein beliebtes Freizeitziel zum Wandern. Der Ånderdalen ist darüber hinaus Teil des Rentierweidegebiets Sør-Senja. Literatur Tom Schandy, Tom Helgesen: 100 norske naturperler. Forlaget Tom & Tom, Vestfossen 2008, ISBN 978-82-995682-8-9, S. 237–238. Olaf I. Rønning u. a.: Rago. Ånderdalen (= Norges nasjonalparker. Bd. 6). Lutherstiftelsens forlag, Oslo 1973, ISBN 82-531-4054-1. Hans Kr. Eriksen: Ånderdalen. In: Den norske turistforenings årbok. 1969, ISSN 0801-5481 Siehe auch Nationalparks in Norwegen Weblinks Parkseite des Miljødirektoratet Karte des Parks auf der Website von Miljødirektoratet
Ånderdalen National Park

Ånderdalen National Park (Norwegian: Ånderdalen nasjonalpark) is located on the large island of Senja in Troms county, Norway. The 134-square-kilometre (52 sq mi) park lies within Senja Municipality. The park was established by royal decree on 6 February 1970 and it was enlarged in 2004. The national park preserves this Northern Norwegian coastal landscape. The bedrock consists of hard granite rocks and the landscape image gives exciting impressions of the glacial forces that have worked on Senja. The coastal pine forest in Ånderdalen has in some areas primeval forest with over 600 years old trees and countless marble pines and lower. Along the river there are many lush hawked birch forests and floodplain forests. The national park had no moose before 1940, but it now has a permanent population. It is also an important calving and grazing area for semi-domesticated reindeer. The most common smaller animals are red foxes, stoats, hares, small rodents, and two species of shrews. Seals occur at the heads of the fjords and otters are often seen along rivers. Trout and char are common, and salmon run right up the river to the lake Åndervatn. Name The last element is the finite form of dal which means "dale" or "valley". The meaning of the first element is unknown. In the valley and the park are similar names such as the river Ånderelva and the lake Åndervatnet. References External links Map of Ånderdalen National Park
Parque nacional Ånderdalen

El parque nacional Ånderdalen (en noruego: Ånderdalen nasjonalpark) es un parque nacional de Noruega localizado en los municipios de Torsken y Tranøy, en el condado de Troms. El parque fue creado el 6 de febrero de 1970 por decreto real. Fue ampliado en 2004, teniendo ahora una extensión de 125 kilómetros cuadrados.​ El parque nacional preserva la región costera del norte de Noruega en un estado natural, incluyendo bosques de pinos, abedules y plantas alpinas.​​ Referencias
Parc national de Ånderdalen

Le parc national de Ånderdalen est un parc national situé dans les municipalités de Torsken et Tranøy, dans le comté de Troms, dans le nord de la Norvège. Créé le 6 février 1970 et agrandi le 20 février 2004, il s'étend sur l'île de Senja sur 12 500 hectares, il préserve ce paysage côtier et est surtout composé de forêts. Faune Le parc national n’avait pas d’élans avant 1940, mais il a maintenant une population permanente. C’est aussi une importante zone de vêlage et de pâturage pour les rennes semi-domestiqués. Les petits animaux les plus communs sont les renards roux, les hermines, les lièvres, les petits rongeurs et deux espèces de musaraignes. Les phoques se trouvent à la tête des fjords et les loutres sont souvent vues le long des rivières. La truite et l’omble chevalier sont communs, et le saumon remonte la rivière jusqu’au lac Åndervatn. Galerie Annexes Liens externes (no) Site officiel Ressources relatives à la géographie : Common Database on Designated Areas Naturbase World Database on Protected Areas Références Portail de la conservation de la nature Portail de la Norvège Portail de la Laponie
Ånderdalen Nemzeti Park

Az Ånderdalen Nemzeti Park Norvégia északi Troms megyéjében, a Senja nevű part menti szigeten terül el. A terület nyírfa- és fenyőerdei, alpesi növényzete, jellegzetes fjord- és fjellvidéke miatt védett. Források Tom Schandy, Tom Helgesen: 100 norske naturperler. Forlaget Tom & Tom, Vestfossen 2008, ISBN 978-82-995682-8-9, S. 237–238. Olaf I. Rønningu. a.: Rago. Ånderdalen (= Norges nasjonalparker. Bd. 6). Lutherstiftelsens forlag, Oslo 1973, ISBN 82-531-4054-1. Hans Kr. Eriksen: Ånderdalen. In: Den norske turistforenings årbok. 1969, ISSN 0801-5481. További információk Parkseite des Direktoratet for naturforvaltning Kapcsolódó szócikkek Norvégia nemzeti parkjainak listája
Parco nazionale Ånderdalen

Il parco nazionale Ånderdalen è un parco nazionale della Norvegia, nella contea di Troms. È stato istituito nel 1970 e ampliato nel 2004. Occupa una superficie di 125 km². Territorio Il parco si trova sull'isola di Senja e occupa una superficie di 125 km². L'isola è caratterizzata da numerosi laghi e da alberi secolari, con alcuni esemplari che raggiungono i 500 anni. Nella parte nord del parco si trovano i picchi di Kaperfjellet e di Tverfjellet. Note Voci correlate Parchi nazionali della Norvegia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su parco nazionale Ånderdalen Collegamenti esterni Parco nazionale Ånderdalen su www.dirnat.no Parco nazionale Ånderdalen su english.dirnat.no
Nationaal park Ånderdalen

Nationaal park Ånderdalen (Noors: Ånderdalen nasjonalpark/Samisch: Álddovuopmi) is een nationaal park op het eiland Senja in Noorwegen. Het nationaal park werd opgericht in 1970, uitgebreid in 1975 en 2004 en is 124,86 vierkante kilometer groot. Het landschap bestaat uit bos (grove den, berk), veen, fjord en fjell. Er komen 200 plantensoorten voor, waaronder beenbreek, koraalwortel, spookorchis, wollegras, zegge, parnassia, Dactylorhiza maculata, struikhei, kraaihei, blauwe bosbes. Er leven in het park 90 vogelsoorten, onder andere parelduiker, grauwe gans, wulp, regenwulp, bonte strandloper, kraanvogel, kuifduiker, pestvogel, taigaboomkruiper, groene specht. In Ånderdalen komt vos, eland, otter, hermelijn en haas voor. In de rivieren van het park zit onder andere trekzalm, driedoornige stekelbaars en forel. Externe links officiële brochure nationaal park beschrijving nationaal park [*Noors milieudirectoraat beschrijving nationaal park
Ондердален (национальный парк)

Ондерда́лен (норв. Ånderdalen nasjonalpark) — национальный парк в Северной Норвегии, на втором по величине острове страны Сенья, входящем в состав губернии Тромс. Национальный парк был учреждён королевским указом 6 февраля 1970 года. После расширения территории 10 сентября 1975 и 4 июня 2014 он занимает площадь 125 км² и расположен на территории коммун Торскен и Транёй. Наивысшей точкой Ондердалена является гора Квенан (964 м). Парк призван сохранить в естественном состоянии скромную природу острова, в частности сосновые и берёзовые леса (некоторым соснам до 500 лет), а также альпийские растения — всего около 200 растительных видов. На его территории восстановлена популяция европейского лося, отсутствующая до 1940 года. В Ондердалене водятся обыкновенные лисицы, горностаи, зайцы-беляки, мелкие грызуны и два вида землероек. Территория парка используется для выпаса полуодомашненных северных оленей. По берегам фьорда водятся тюлени, а вдоль рек — выдры. Широко распространены форель и атлантический лосось, последний поднимается к озеру Ондерватн (норв. Åndervatn), расположенному в центре острова и парка. Ондердален облюбован множеством видов птиц; среди них белая куропатка, глухарь, тетерев-косач, трёхпалый дятел и другие. Примечания Ссылки Официальный сайт парка Архивная копия от 14 сентября 2017 на Wayback Machine (норв.) Брошюра о парке Архивная копия от 7 сентября 2014 на Wayback Machine (норв.)
Ånderdalens nationalpark

Ånderdalens nationalpark (norska: Ånderdalen nasjonalpark) är en nationalpark som ligger på Norges näst största ö, Senja, i Senja kommun i Troms fylke. Nationalparken invigdes 1970, utvidgades 2004 och består numer av 125 km². Parken representerar den nordnorska kustnaturen. I Øverbotn ligger Sážža - Senja natur- og kultursenter, som är ett museum- och friluftslivsorgan som drivs av Midt-Troms Museum och förvaltningeorganisationen för Ånderdalens nationalpark. Se även Nationalparker i Norge
Jan Mayensfield

Jan Mayensfield er en lufthavn beliggende på Jan Mayen. Landingsbanen er 1,5 km lang og dækket af grus. Lufthavnen blev startet i august 1960, og det første fly, en Catalina, der tilhørende Luftforsvaret i Norge landede der allerede 17 i september 1960. Det første civile fly, en DC-4 fra Braathens SAFE, landede 29. oktober 1961. Lufthavnen blev – med en god portion humor – opkaldt efter Jayne Mansfield, der på den tid var filmstjerne, men i mangel af et bedre forslag, blev navnet hængende ved landingsbanen. Lufthavnen bruges primært af de norske væbnede styrker med C-130 Hercules. Lufthavnen er også brugt af ambulance, når det er nødvendigt at få syge eller tilskadekomne fiskere, sæljægere eller andre, der bor på eller i nærheden af øen. Eksterne henvisninger Jan Mayen Flyplass Arkiveret 23. oktober 2019 hos Wayback Machine Norges forsvar "Jan Mayensfield"Arkiveret 19. februar 2012 hos Wayback Machine
Jan Mayensfield

Jan Mayensfield (ICAO-Code: ENJA) ist ein norwegischer Militärflugplatz auf Jan Mayen im Nordatlantik. Geschichte und Beschreibung Der Flugplatz befindet sich nordöstlich von Olonkinbyen, der einzigen verbliebenen Wohnsiedlung der Insel. Die Landebahn ist 1,5 km (4,921 ft) lang und 30 m breit und verfügt über keine befestigte Piste und keine Infrastruktur. Ungünstige Wetterbedingungen, unter anderem auch durch die „Kármán Wind“ genannten Leewellen rund um den in der Nähe liegenden Vulkan Beerenberg, erschweren teilweise den Betrieb des Luftverkehrs. Die NATO und die norwegischen Streitkräfte begannen 1958 am Rande von Olonkinbyen mit dem Bau eines militärischen Außenpostens und Flugplatzes. Der Flugplatz wurde im August 1960 in Betrieb genommen; das erste Flugzeug landete am 17. September 1960 und war eine Catalina der norwegischen Luftwaffe. Das erste Zivilflugzeug, eine Douglas DC-4 von Braathens S.A.F.E, landete am 29. Oktober 1961. Der Flugplatz wird von der norwegischen Luftwaffe achtmal jährlich im regulären Turnus mit Maschinen vom Typ Lockheed C-130 zur Versorgung der Wetterstation angeflogen. Für das Betreten der Insel, die nur mit einem Mitflug mit der norwegischen Luftwaffe erreicht werden kann oder von Kreuzfahrern stundenweise angelaufen wird, ist eine Erlaubnis unter Mitnahme von Expeditionsausrüstung, entsprechender Verpflegung und SAR-Bergeversicherung notwendig. Literatur Tom Arheim, Bjørn Hafsten, Bjørn Olsen, Sverre Thuve: Fra Spitfire til F-16: Luftforsvaret 50 år 1944–1994. Sem & Stenersen, Oslo 1994, ISBN 82-7046-068-0 (norwegisch). Susan Barr: Jan Mayen. Schibsted, Oslo 1991, ISBN 82-516-1353-1 (norwegisch). Weblinks Flyplass: Jan Mayen – Airfield «Jan Mayensfield». In: jan.mayen.no (englisch). Einzelnachweise
Aeropuerto de Jan Mayen

El Aeropuerto de Jan Mayen (en noruego: Jan Mayensfield) (OACI: ENJA) es un aeropuerto noruego en el territorio de ultramar de Jan Mayen, situado en Olonkinbyen, la única localidad de la isla. Sirve como base militar en las instalaciones de la estación meteorológica LORAN de la isla. El aeropuerto recibe esporádicamente un C-130 Hercules de la Real Fuerza Aérea Noruega desde la Base Aérea de Bodø. El cercano volcán Beerenberg puede crear un efecto de calle de vórtices de von Kármán, dificultando los aterrizajes. Historia En 1959 la OTAN decidió instalar una base de navegación LORAN en Jan Mayen, como resultado de la construcción, el aeropuerto formó parte del proyecto, operando vuelos desde 1961. Accidentes e incidentes En 1991, un C-130 Hércules de la Real Fuerza Aérea Noruega casi se estrella tras el despegue debido a un cambio brusco en la dirección del viento de Kármán.​ Enlaces externos Página web oficial del Aeropuerto de Jan Mayen Referencias
Aéroport d'Olonkinbyen

L'aéroport d'Olonkinbyen (code OACI : ENJA), en norvégien Jan Mayensfield, est un aéroport situé à Olonkinbyen, en Norvège, sur l'île Jan Mayen dont c'est le seul aéroport. Il ne comporte qu'une piste non revêtue de 1 583 mètres de longueur. Liens externes (no) Site officiel Portail de l’aéronautique Portail des transports Portail de la Norvège
Jan Mayens flygfält

Jan Mayens flygfält (norska: Jan Mayensfield) är ett flygfält på den norska arktiska ön Jan Mayen. Flygfältet är beläget på den södra delen vid öns enda bosättning Olonkinbyen. På grund av de svåra väderförhållandena kring ön beslutade man sig för etablera ett flygfält 1961. Idag trafikeras fältet nästan uteslutande av norska flygvapnet som främst transporterar material och personal till militärstationen som också fungerar som meteorologisk station. Flygfältet används främst av försvarets C-130 Hercules. På ett år görs det åtta flygningar till ön. Flygfältet Jan Mayensfield var - med en god portion humor - i Norge uppkallad efter Jayne Mansfield, som vid den tiden var en filmstjärna och ett sexsymbol, men i avsaknad av ett bättre förslag, används namnet. Källor Jan Mayens flygfält (Norges försvarsmakt) http://www.jan-mayen.no/airfield.htm
Lakselv Lufthavn, Banak

Ikke at forveksle med Honningsvåg Lufthavn, Valan. i Nordkapp (kommune). Lakselv Lufthavn, Banak, (IATA: LKL, ICAO: ENNA) er en lufthavn der ligger 1,5 km nord for Lakselv, i Porsanger kommune, Finnmark fylke i Norge. Lufthavnen markedsføres også som North Cape Airport. Lufthavnen blev bygget som militær flyvestation i 1938. Under den anden verdenskrig overtog tyske Luftwaffe og foretog en kraftig udbygning af flyvestationen, før den blev ødelagt ved den tyske tilbagetrækning fra området i 1944. Genopbygningen af lufthavnen stod færdig i 1963. Den ekspederede 56.954 passagerer i 2009. Destinationer Alta (Widerøe) Kirkenes (Widerøe) Oslo (Norwegian Air Shuttle) Tromsø (Widerøe)