NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Norwegian College of Fishery Science

The Norwegian College of Fishery Science (NCFS or in Norwegian NFH: Norges fiskerihøgskole) was established in 1972 as a joint responsibility of the three Norwegian universities in Tromsø, Bergen and Trondheim. In 1988, a new organisational structure was introduced as NCFS was located to Tromsø and organized as a faculty at the University of Tromsø, keeping some degree of autonomy as its own rector etc. NCFS has a particular responsibility for the development of fundamental and scientific expertise within all areas of fisheries and aquaculture research in Norway. NCFS is also responsible for educating candidates for employment in the fishing industry and fisheries management. In 2004, NCFS established Centre of Marine Resource Management, also known as the MaReMa Centre, to promote multidisciplinary research in the area of fisheries and coastal zone management. Departments Department of Aquatic Biosciences Department of Marine Biotechnology Department of Economics Department of Social Science and Marketing External links The Norwegian College of Fishery Science
Bragernes Church

Bragernes Church (Bragernes Kirke) is a parish church at Drammen in Buskerud county, Norway. It was designed by Ernst Norgrenn (1839-1880) in Neo Gothic style and built of brick. It was consecrated in 1871. The old Bragernes church (Gamle Bragernes kirke) was west of Bragernes square. Built in 1708, it burned down in 1866. Bragernes church is located at the end of Church Street north of Bragernes square in the center of Drammen. Bragernes Cemetery is west of the church. The tower is 64 metres (210 ft) tall. The pulpit was designed by Ernst Norgrenn, while the baptismal font was by Christian Borch. The altarpiece, Resurrection was painted by Adolph Tidemand. It was copied in many Norwegian churches. The church organ has 38 voices and was built in the romantic style of organ builder Carsten Lund Organ Builders of Copenhagen (Carsten Lund Orgelbyggeri). References External links Bragernes Kirke website Bragernes Church on YouTube
Bratsberg Church

Bratsberg Church (Norwegian: Bratsberg kirke) is a parish church of the Church of Norway in Trondheim Municipality in Trøndelag county, Norway. It is located in the Bratsberg area southeast of the city of Trondheim and east of Heimdal. It is one of the churches for the Nidelven parish which is part of the Strinda prosti (deanery) in the Diocese of Nidaros. The white, wooden church was built in a cruciform style in 1850 by Ole Henriksen using plans drawn up by the architect Hans Linstow. The church seats about 220 people. History The earliest existing historical records of the church date back to the year 1663, but the church was founded much earlier. The first church in Bratsberg was a stave church that was located on the Bratsberg farm, about 1.5 kilometres (0.93 mi) west of the present church site. The old medieval church was torn down around the year 1663. In its place, a new church was constructed on the same site. The new church had a rather unique Y-shaped floor plan. By 1845, the old church was in poor condition and it was decided to replace the old church. At the same time, the parish decided to move the church site about 1.5 kilometres (0.93 mi) east to a site that was more populated and easier for people in the parish to get to. The new church was built in 1850 by a team led by Ole Henriksen using designs that were drawn up by Hans Linstow. The church was consecrated on 4 December 1850 by Hans Jørgen Darre who was the Bishop of the Diocese of Nidaros. The new church had a cruciform design. The church underwent restoration during 1905, 1972, and 2016. The original altarpiece was performed at that time by Eilert Balle Lund (1815–1891). The present altarpiece dates to 1972 and was completed by Knut Skinnarland (1909–1993). The baptismal font is in brass and dates from 1638. The organ was installed in 1913. The church has two bells dating from 1850 and 1989. See also List of churches in Nidaros Media gallery References
Iglesia de Bratsberg

La iglesia de Bratsberg (en noruego: Bratsberg kirke) es una iglesia parroquial de la Iglesia de Noruega en el municipio de Trondheim en el condado de Trøndelag, Noruega. Está situada en el área de Bratsberg al sureste de la ciudad de Trondheim y al este de Heimdal. Es una de las iglesias de la parroquia de Nidelven que forma parte del Strinda prosti (decanato) en la diócesis de Nidaros. La iglesia de madera blanca fue construida en estilo cruciforme en 1850 por el arquitecto Ole Henriksen usando los planos de Hans Linstow. La iglesia tiene capacidad para unas 450 personas. La iglesia fue consagrada por Hans Jørgen Darre, obispo de la diócesis de Nidaros . El retablo original fue realizado en ese momento por Eilert Balle Lund (1815–1891). El retablo actual data de 1972 y fue completado por Knut Skinnarland (1909-1993). La pila bautismal es de latón y data de 1638. El órgano fue instalado en 1913. La iglesia tiene dos campanas que datan de 1850 y 1989. La iglesia fue restaurada durante 1905, 1972 y 2016.​​ Referencias
Bratsberg Hydroelectric Power Station

Bratsberg Power Station (Bratsberg kraftverk) is a hydroelectric power station located in Trondheim in Sør-Trøndelag County, Norway, owned by Statkraft. It operates at an installed capacity of 124 MW, with an average annual production of 650 GWh. The power plant is fed from the Selbusjøen reservoir, connected with a 12 km long tunnel, offering a gross head of 147 m. The power plant has two Francis turbines. See also References
ГЕС Братсберг

ГЕС Братсберг – гідроелектростанція у центральній частині Норвегії, за кілька кілометрів від південної околиці Тронгейма. Знаходячись після ГЕС Недре-Неа, входить до складу гідровузла, який використовує ресурс із річки Неа (у нижній течії – Нідельва), котра бере свій початок у Швеції та впадає до Тронгеймс-фіорду. Ресурс для роботи станції відбирають із великого сховища Сельбусьйо (Selbusjøen, Selbusjø), яке має площу поверхні 60,6 км2 та припустиме коливання рівня поверхні між позначками 155 та 161 метр НРМ. У 1940-му тут запустили ГЕС Svean (27 МВт), схема якої передбачала забір ресурсу з Сельбусьйо та його подачу через правобережний гірський масив до розташованого нижче по течії Неа-Ніделв машинного залу (при цьому дериваційний тунель обходив споруджену у 1925-му ГЕС Lokaunet з потужністю 9 МВт, яка отримувала ресурс пізніше від Svean, а повертала його в річку раніше). В наступні два десятиліття нижче по течії з’явились ГЕС Fjaeremsfossen (18 МВт), ГЕС Øvre Leirfoss (18 МВт) та ГЕС Nedre Leirfoss (12 МВт). У 1970-х вирішили створити більш масштабну дериваційну схему на основі ресурсу Сельбусьйо – її підвідний та відвідний тунелі мали загальну довжину 16 км (при перетині у 60 м2). При цьому первісно вода зі сховища прямувала у правобережному гірському масиві, а після машинного залу тунель проходив під руслом Нідельви та випускав відпрацьований ресурс нижче за водоспад Nedre Leirfoss. В результаті нова ГЕС Братсберг почала використовувати все те падіння, де раніше були споруджені чотири станції (втім, останні також продовжували свою роботу). Основне обладнання ГЕС Братсберг становлять дві турбіни типу Френсіс загальною потужністю 124 МВт, які при напорі у 147 метрів повинні забезпечувати виробництво 650 млн кВт-год електроенергії на рік. Примітки
Réserve naturelle de Gråøya

La réserve naturelle de Gråøya est une réserve naturelle norvégienne qui est située dans la municipalité de Asker dans le comté d'Akershus. Description La réserve naturelle est située sur l'île de Gråøya, face au village d'Åros. La zone a une superficie d'environ 0,7 km2. Le but de la conservation est de préserver un espace naturel presque intact avec sa diversité biologique sous forme de type d'habitat, d'écosystème, pour les espèces et les processus écologiques naturels. La région a grande valeur de conservation botanique avec de nombreux types de végétation et une grande diversité d'espèces des zones de forêts marécageuses. Voir aussi Références et notes Liens externes (no) Gråøya naturreservat Miljødirektoratet - Site Naturbase Ressources relatives à la géographie : Common Database on Designated Areas Naturbase World Database on Protected Areas Portail de la Norvège Portail de la conservation de la nature Portail du monde maritime
Breivik (Finnmark)

Breivik ist ein Fischerdorf in der norwegischen Kommune Hasvik im Fylke Finnmark. Es liegt auf halber Strecke zwischen Sørvær und Breivikbotn am westlichen Ende der Insel Sørøya, an der Küste des Lopphavet. Das Dorf liegt am Fylkesvei 882. Einzelnachweise
Brekken Church

Brekken Church (Norwegian: Brekken kirke) is a parish church of the Church of Norway in Røros Municipality in Trøndelag county, Norway. It is located in the village of Brekken, at the eastern end of the lake Aursunden. It is the church for the Brekken parish which is part of the Gauldal prosti (deanery) in the Diocese of Nidaros. The gray, wooden church was built in a long church style in 1878 using plans drawn up by the architect Jacob Wilhelm Nordan. The building can hold about 200 people. History The people of the Brekken area had been requesting their own chapel for some time. On 21 January 1873, a royal decree was issued that authorized the construction of a new chapel in Brekken. Jacob Wilhelm Nordan made the designs for the new building and from 1876-1878 the new church was constructed. The new building was consecrated on 17 July 1878 by the Bishop Andreas Grimelund. Later, the chapel was upgraded to being a full parish church. The altarpiece was painted by Waldemar Wilberg in 1880, it was a copy of Adolph Tidemand's altarpiece of Jesus' baptism that was located in the Trinity Church in Kristiania. See also List of churches in Nidaros References
ГЕС Bøylefoss

ГЕС Bøylefoss — гідроелектростанція у південній частині Норвегії, за шість десятків кілометрів на північний схід від Крістіансанна. Знаходячись після малих ГЕС Flatenfoss 2,3 (12,5 МВт) та вище від ГЕС Evenstad (27,7 МВт), входить до складу каскаду на річці Нідельва, яка тече до затоки Скагеррак. На початку 1910-х років річку вище від порогів Kastefossen перекрили бетонною гравітаційною греблею з кам'яним облицюванням. Ця споруда, названа Haugsjådammen, має висоту 18 метрів, довжину 160 метрів та утримує невелике сховище з об'ємом 3,6 млн м3. Гребля відводить воду до двох прокладених по лівобережжю Нідельви дериваційних тунелів завдовжки по 2 км, які по завершенні переходять у чотири водоводи довжиною по 0,25 км. Машинний зал первісно обладнали трьома турбінами типу Френсіс потужністю по 4,8 МВт, до яких поступово додали ще п'ять того ж типу — дві по 10 МВт у 1962-му та 1965-му, одну на 20 МВт у 1974-му та дві по 5,3 МВт у 1981 році. При напорі у 62 метри це обладнання забезпечує виробництво 0,4 млрд кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода повертається в Нідельву. Оскільки ГЕС створювалась для живлення індустріальної зони Eydehavn, вона спочатку не мала зв'язку з мережею загального користування та продукувала струм частотою 25 Гц. У 1980-х станцію перевели на стандартну частоту 50 Гц. Примітки
Bårøyna

Bårøyna est une île de Norvège située dans la municipalité de Gulen, dans le comté de Vestland. Un détroit sépare l'île de Koksøyna (nn) au sud. Le Gardsnamn (nn) du même nom est situé sur l'île, qui est un carrefour giratoire de routes. Démographie Références Liens externes Portail de la Norvège Portail des îles
Eime (Kvitsøyfjord)

Eime ist eine Insel im Kvitsøyfjord in der Gemeinde Kvitsøy in der norwegischen Provinz Rogaland. Die felsige Insel erstreckt sich von Südwesten nach Nordosten über etwa 700 Meter bei einer Breite von bis zu 470 Metern bei einer Fläche von insgesamt 0,17 km². Auf der Ostseite der Insel liegt die Bucht Eimebukta, im Süden die kleine Bucht Keila. Die Insel erreicht in ihrem Zentrum eine Höhe von bis zu 28,365 Metern. Dies ist zugleich der höchste Punkt der Gemeinde Kvitsøy. Im Norden liegt die Höhe Skarvaberget, im Südosten Gulenakken. In ihrer unmittelbaren Umgebung befinden sich diverse kleine Schäreninseln. Im Norden Kobbsloen, im Osten Nodel, Stora Kjeringa und Litla Kjeringa sowie im Westen Keipflua und, getrennt durch den Skotasundet, Eimeskota. Etwas weiter nordöstlich liegt Sveina, südlich der Eimesundet an den sich südlich Ternøya anschließt. Es wird vermutet, dass eine im Jahr 1146 erwähnte Sankt-Clemens-Kapelle auf Eime stand. Zumindest 1620 bestand sie dann jedoch nicht mehr. Eime ist seit dem 7. Mai 1982 als Naturschutzgebiet Eime naturreservat ausgewiesen. Schutzzweck ist der Schutz der Seevögel und ihrer Brutstätten sowie allgemein der auf der Insel heimischen Pflanzen und Tiere. Zugleich trat eine bereits seit dem 13. Mai 1938 für das Gebiet bestehende Schutzverordnung außer Kraft. Vom 15. April bis 1. August eines jeden Jahres besteht ein Betretungsverbot. Darüber hinaus gehört die Umgebung der Insel zum Naturschutzgebiet Heglane og Eime. Weblinks Darstellung der Insel im Kartverket Einzelnachweise
Eime (île)

Eime est une île inhabitée de la commune de Kvitsøy, dans le comté de Rogaland en Norvège, dans la mer du nord. Description L'île de 0,17 km2 est située dans la partie la plus orientale de l'archipel, ainsi qu'un certain nombre d'îlots et de récifs plus petits. Eime est désignée réserve naturelle depuis le 7 mai 1982. Le but de la protection est de protéger les oiseaux de mer et leurs aires de reproduction, ainsi que les plantes et les animaux indigènes de l'île en général. Du 15 avril au 1er août de chaque année, il y a une interdiction d'entrée. De plus, la zone autour de l'île fait partie de la réserve naturelle Heglane og Eime. Voir aussi Notes et références Liens internes Liste des îles de Norvège Portail de la Norvège Portail des îles Portail de la mer du Nord
Greipingen

Greipingen est une île norvégienne dans le comté de Hordaland. Elle appartient administrativement à Rong. Géographie Rocheuse et désertique, elle s'étend sur environ 233 m de longueur pour une largeur approximative de 238 m. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des îles de Hordaland Lien externe Vue satellite Portail de la Norvège Portail des îles
Grimsøya

Grimsøya est une île de la commune de Bærum , dans le comté d'Akershus en Norvège. Description L'île de 0,26 km2 est située dans l'Oslofjord intérieur. C'est une île résidentielle qui a une liaison par ferry en été depuis Bruksveien sur Snarøya. Grimsøya est sans voiture. Zone protégée La réserve naturelle de Paradisbukta a été créée le 27 juin 2008. La réserve se compose d'une baie peu profonde avec un fond boueux du côté est de Grimsøya. L'objectif est de préserver une zone marine peu profonde presque intacte, ainsi que des marais salants et des terres arides calcaires avec la flore et la faune associées. La zone présente une grande diversité biologique et constitue un type de nature particulier et distinctif ; l'un des rares endroits restants de ce type dans l'Oslofjord. Voir aussi Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Notes et références Liens internes Liste des îles de Norvège Portail de la Norvège Portail des îles
Lunnøya

Lunnøya is an island in Austevoll Municipality in Vestland county, Norway. The 0.6-square-kilometre (150-acre) island lies in the Møkstrafjorden just north of the larger island of Selbjørn. In 2001, ten people lived on the island.. The population has continued to decline and now the island is primarily used for holiday cabins, but few or no permanent residents living on the island. See also List of islands of Norway References
Lunnøy

Lunnøy est une île norvégienne dans le comté de Hordaland. Elle appartient administrativement à Austevoll. Géographie Rocheuse et couverte d'une légère végétation, elle s'étend sur environ 1,4 km de longueur pour une largeur approximative de 846 m. Elle compte quelques habitations, un port et une piste aménagée. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des îles de Hordaland Liens externes Vue satellite Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Portail de la Norvège Portail des îles
Lyngøyna

Lyngøyna est une île dans le landskap Sunnhordland du comté de Vestland. Elle appartient administrativement à Øygarden. Géographie Rocheuse et couverte d'une légère végétation, elle s'étend sur environ 1,250 km de longueur pour une largeur approximative de 833 m. Histoire L'île a compté 14 habitants en 1801 et 22 en 1900. Il reste une quinzaine de demeures, un quai d'amarrage et une route principale. Notes et références Voir aussi Articles connexes Liste des îles de Hordaland Liens externes Fiche descriptive Portail de la Norvège Portail des îles
Briskeby Arena

La Briskeby Arena, precedentemente nota come Briskeby gressbane, è uno stadio di calcio situato a Briskebyen presso Hamar, in Norvegia. È sede della squadra norvegese di prima divisione Hamarkameratene (Ham-Kam) ed è di proprietà del comune di Hamar. La sede dispone di erba sintetica, tre tribune e una capacità di 8.068 spettatori. È stato utilizzato per la finale della Coppa di calcio norvegese del 1938, che ha visto il record di 14.500 spettatori della sede, e ha anche ospitato cinque partite della nazionale norvegese di calcio Under 21 tra il 1984 e il 2011. I lavori di costruzione iniziarono nel 1934 e l’impianto fu inaugurato il 28 giugno 1936 come prima sede del Briskebyen FL. Nel 1946, il club si fuse con l’Hamar AIL dando vita all’Ham-Kam. La nuova squadra milita nella massima serie dal 1970, pur avendo subito otto retrocessioni, l’ultima delle quali nel 2008. Il record di affluenza casalinga dell’Ham-Kam risale al 1976, con 11.500 spettatori in una partita contro il Lillestrøm. Nel 1984, il club ricostruì la sede con palchi di lusso e costruì una nuova tribuna est da 2.400 posti. Questi investimenti portarono a gravi difficoltà finanziarie, e nel 1993 il comune fu costretto ad acquistare l’impianto per salvare il club. La pianificazione di una nuova sede o di una ristrutturazione iniziò nel 2001; i lavori cominciarono nel 2007 e la prima fase fu completata l’anno successivo. Il costo finale fu di 111 milioni di corone norvegesi, con ampi sforamenti di budget. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Briskeby Arena
Brokke Hydroelectric Power Station

The Brokke Power Station is a hydroelectric power station located in Valle Municipality in Agder county, Norway. It is located on the west shore of the river Otra, about 4 kilometres (2.5 mi) north of the village of Rysstad. The Norwegian National Road 9 runs past the station. The facility operates at an installed capacity of 330 megawatts (440,000 hp). The average annual production is 1,416 gigawatt-hours (5,100 TJ). The power station receives its water from the lake Botnsvatnet via a 30-kilometre (19 mi) long tunnel from the lake high up in the mountains. The water flowing down through the tunnel is used to produce the hydroelectric power. References
ГЕС Brokke

ГЕС Brokke — гідроелектростанція на півдні Норвегії, за сотню кілометрів на схід від Ставангера та за 110 км на північ від Крістіансанна. Знаходячись між ГЕС Холен І-ІІ, ГЕС Холен ІІІ, ГЕС Скарг з однієї сторони та ГЕС Hekni з іншої, входить до складу каскаду на річці Отра, яка впадає до протоки Скагеррак у Крістіансанні. Забір ресурсу для роботи станції починається у сховищі Bossvatn, розташованому на правій притоці Отри річці Bossvassai (витікає з резервуару Blasjoen зі складу гідровузла Ulla-Forre, станції якого знаходяться на протилежному боці водорозділу між басейнами Скагераку та Північного моря). Вперше регулювання цього озера з метою постачання розташованих на нижній Отрі електростанцій здійснили у 1919 році, організувавши здреновування на 8 метрів нижче за природний рівень, котрий складав 529 метрів НРМ (це створювало корисний об'єм у 42,5 млн м3). Після початку роботи ГЕС Brokke у середині 1960-х мінімальний рівень опустили ще далі — до 495 метрів НРМ. Крім того, за розробленими планами теперішній резервуар Bossvatn мав бути лише частиною значно більшого сховища, котре утримувала б споруджена на Отрі після впадіння Bossvassai гребля висотою 75 метрів. Але протести місцевих мешканців проти затоплення їх земель змусили значно скоротити проект. У підсумку в 1974—1976 роках на виході з Bossvatn звели кам'яно-накидну греблю з моренним ядром висотою 47 метрів та довжиною 575 метрів, яка потребувала 0,44 млн м3 матеріалу. Це дозволило наростити максимальний рівень у сховищі до позначки 551 метр НРМ, що збільшило регульований діапазон до 56 метрів та довело корисний об'єм до 296 млн м3. Втім, на літній період мінімальний рівень встановлений навіть більше за колишній природний — 530 метрів НРМ, і лише взимку Bossvatn максимально спорожнюють в очікуванні на прийом майбутньої талої води. Зі сховища через правобережний гірський масив Отри прокладено головний дериваційний тунель довжиною 31 км, котрий прямує в південному напрямку підбираючи додатковий ресурс з численних приток головної річки — Bekk fra Noheitjonnane, Hisani, Ljosani (та її притоки Gjesloyani), Skiftesbekken, Lislea, Bekk fra Dei Lange Tjornin, Svinevadsani та Hovestoylani (і її притоки Hylesdalsani). Неподалік машинного залу він стрічається зі ще одним тунелем довжиною біля 12 км, який має північний напрямок та подає воду ще кількох правих приток Отри: Farani, Fjellskardevja та Kvernani (і притоки останньої Bjorndalsbekken). Машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Френсіс — трьома потужністю по 77 МВт у 1964—1965 роках та однією потужністю 102 МВт у 1976-му. Вони працюють при напорі від 244 до 303 метрів та забезпечують виробництво 1,5 млрд кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода відводиться до Отри. Примітки
Lovisenlund

Lovisenlund is a multi-purpose stadium in Larvik, Norway. It is the home ground of Larvik Turn. The record attendance is about 17,000, from a 1956 match between Larvik Turn and Fredrikstad FK. It was used for the Norwegian football cup final of 1931, when Odd played Mjøndalen IF. The venue hosted the Norwegian Athletics Championships in 1979. References
Lovisenlund

Lovisenlund – wielofunkcyjny stadion w Larviku, w Norwegii. Może pomieścić 5000 widzów. Swoje spotkania rozgrywa na nim drużyna Larvik Turn & IF. W 1979 roku stadion gościł 78. edycję lekkoatletycznych Mistrzostw Norwegii. Na obiekcie rozegrano także finał 30. edycji piłkarskiego Pucharu Norwegii (18 października 1931 roku: Odds BK – Mjøndalen IF 3:1). Przypisy
Bryggens Museum

Bryggens Museum er et kulturhistorisk museum i Bergen, der beskæftiger sig med de historiske træbygninger kaldet Bryggen. Det er en del af Bymuseet i Bergen Erling Dekke Næss’ Institutt for Middelalder-arkeologi stod færdig i 1976. Arkitekt var Øivind Maurseth, som også har tegnet SAS-hotellet, som ligger lige ved museet. Bygningerne er rejst på brandtomten efter branden på Bryggen i 1955. Her fandtes rester fra Bryggens grundlæggelse, som blev afdækket ved arkæologiske udgravninger på brandtomten. Disse danner basis for museet og kan ses i den permanente udstilling og inkluderer bl.a. Bryggeskibet. Museet har også skiftende udstillinger. Bryggens Museum blev tildelt arkitekturprisen Betongtavlen i 1980. Litteratur Welle-Strand, Erling (1916-2013) (1974). Museums in Norway. Royal Ministry of Foreign Affairs. ISBN 8271770039. Eksterne henvisninger Bergen byleksikon på nettet, om Bryggens Museum Bryggens Museum Bymuseet i Bergen
Bryggens Museum

Bryggens Museum is a museum located in Bergen, Norway. During 1955, parts of the historic district of Bryggen were ravaged by a fire. During subsequent archaeological excavations a number of objects were uncovered, providing an insight into commerce, shipping, handicrafts and everyday life during the Medieval Period. Many of these artifacts now form the basis of the modern museum and are permanently exhibited. Additionally, the museum also has changing exhibits. Bryggens Museum was established during 1976. The architect behind the design work was Øivind Maurseth, who also designed the nearby Radisson SAS Hotel. Archeologist Asbjørn Herteig was the first curator at the Bryggen Museum. Bryggens Museum has been part of Bergen City Museum since 2005. See also Bryggen inscriptions References External links Bryggens Museum Official website