NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Тромсёйский мост

Тромсёйский мост (норв. Tromsøbrua ) — автодорожный мост через пролив Tromsøysundet в городе Тромсё, Норвегия. Соединяет материковую (Tromsdalen) и островную (Tromsøya) части города. Первый консольный мост, построенный в Норвегии. Является одной из достопримечательностей города. История До постройки моста транспортное сообщение через залив осуществлялось паромной переправой. Идея строительства моста или тоннеля возникла в 1948 году. Окончательный проект был рассмотрен и одобрен парламентом в 1955 году. Проект был разработан известным норвежским архитектором Эрлингом Викшё. Правительство дало обязательство по оказанию поддержки и разрешения для сбора платы за проезд. Закладка моста состоялась 13 марта 1958 года. В середине октября 1959 года были закончены бетонные работы по сооружению центрального пролёта. Для движения мост был открыт в марте 1960 года, торжественное открытие моста состоялось 3 июля 1960 года в присутствии премьер-министра Норвегии Эйнара Герхардсена. В 1963 году мосту была присуждена престижная архитектурная премия Betongtavlen. На момент постройки это был самый длинный мост в Северной Европе. Стоимость мостового перехода составила 14,5 млн крон. В 1990 году в 3 км севернее моста был построен тоннель, взявший на себя часть транспортной нагрузки. Мост был одним из самых популярных мест для самоубийц во всей Норвегии. В 2005 году было установлено дополнительное высокое ограждение, которое получило неофициальное название «забор самоубийц». 17 апреля 2008 года Тромсёйский мост был объявлен памятником культурного наследия Норвегии. Конструкция Мост железобетонный рамно-консольный, имеет 58 пролётов. Полная длина моста составляет 1036 м, ширина — 8,3 м. Центральный пролёт имеет длину 80 м. Высота моста над уровнем воды составляет 38 м. На мосту две полосы движения и два пешеходных тротуара. См. также Список мостов Норвегии Список самых длинных мостов Норвегии Примечания Литература Lars Aadnesen, Herman Frost. Tromsø broen (норв.) // Norsk vegtidsskrift. — Oslo: Teknisk Ukeblad, 1962. — Februar (nr. 2). — S. 17—24. Lars Aadnesen, Herman Frost. Tromsø broen (норв.) // Norsk vegtidsskrift. — Oslo: Teknisk Ukeblad, 1962. — Februar (nr. 3). — S. 34—40. J. Brun. Våre bruer (норв.). — Damm, 2003. — ISBN 82-496-0760-0. Ссылки Информация о мосте на сайте Architecture Guide for Northern Norway and Svalbard (англ.)
Most Tromsø

Most Tromsø (norveško Tromsøbrua) je konzolni cestni most v mestu Tromsø, v občini Tromsø v okrožju Troms og Finnmark na Norveškem. Prečka preliv Tromsøysundet med Tromsdalnom na celini in otokom Tromsøya. 1036 metrov dolg most ima 58 razponov, od katerih je najdaljši dolg 80 metrov z največjo oddaljenostjo od morja 38 metrov. Zgodovina Gradnja se je začela leta 1958, most pa je bil odprt leta 1960. V času odprtja je bil najdaljši most v severni Evropi z dolžino 1036 metrov. S ceno 14,5 milijona NOK je most nadomestil neučinkovito trajektno povezavo med obema stranema ožine in pomagal spodbuditi rast in razvoj mesta Tromsø. Zaradi resnih težav z zastoji je bila cestna povezava s celino pozneje okrepljena z izgradnjo predora Tromsøysund v 1990-ih. Za razliko od predora, ki je skoraj 3 kilometre severneje, most Tromsø vodi neposredno v središče mesta Tromsø. Most Tromsø je bil prvi konzolni most, zgrajen na Norveškem. Od takrat je bilo zgrajenih veliko tovrstnih mostov. Most je ena najpomembnejših znamenitosti mesta Tromsø in je del motiva, ki ga sestavljajo Arktična stolnica, gora Tromsdalstinden in most Tromsø. Leta 2000 je Direktorat za kulturno dediščino most zaščitil pred predelavami. Leta 2005 so ograjo dvignili za dva metra in pol, sedem let kasneje pa je norveška uprava za ceste načrtovala dodajanje dodatnih ograj na številne mostove, da bi preprečila samomore. Sklici Zunanje povezave Tromsøbrua 50 år Bilderserie zur Geschichte der Brücke bei Tromsø.no (norwegisch)
Tromsøbron

Tromsøbron (norska: Tromsøbrua) är en konsolbro över Tromsøysundet mellan Tromsdalen på fastlandet och staden Tromsø på Tromsøya i Troms fylke i norra Norge. Bygget påbörjades 1958, och bron öppnades 1960. Numera tillhör bron fylkesväg 862. 2002 föreslogs att bron skulle byggnadsminnesförklaras, vilket skedde den 17 april 2008 . Bron var en av Norges värst utsatta för självmord och självmordsförsök , därför byggdes ett högt stängsel för att förhindra detta. Enligt uppgift i norsk media 2008 har svenska Vägverket (numera Trafikverket) övervägt att använda samma lösning i Sverige. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), tidigare version. Externa länkar (bokmål) Arkitektguide om Tromsøbrua
Nakkholmen

Nakholmen oder auch Nakkholmen (offizielle Schreibweise) ist eine kleine Insel (Norwegisch: Holm) im inneren Oslofjord, ca. drei Kilometer südwestlich der Innenstadt von Oslo und 500 Meter südlich der Halbinsel Bygdøy. Die flache Insel ist seit den 1920er Jahren mit mittlerweile ca. 180 Wochenend- und Wohnhäusern bebaut, hat aber keine ständigen Bewohner. Es besteht eine Fährverbindung mit dem Stadthafen von Oslo. Grundstücke und Wohnimmobilien auf dieser Insel zählen zu den teuersten weltweit. Weblinks Fotos und Fakten zu der Insel (norwegisch)
Nakholmen

Nakholmen (also spelled Nakkholmen) is an uninhabited island in the inner part of Oslofjord, in the municipitality of Oslo. It is located west of Lindøya and southeast of Bygdøy. The island has more than 180 weekend cottages. The name The first element is nakke ('(nape of the) neck') - the last element is the finite form of holme ('islet'). The name is referring to a rock formation on the islet. (See also Hovedøya.) References
Kavringen

Kavringen er et lille hvalformet skær (holm) i Oslofjorden, nordvest for Hovedøya og i Oslo kommune. Skæret og det lavvandede område omkring (16 dekar) blev beskyttet som naturreservat den 15. december 1978. Formålet med fredningen er at bevare levesteder for plante- og dyrelivet særlig med hensyn til havfugle og deres ynglepladser. Fra 15. april til 15. juli er det færdselsforbud på holmen. Der findes også en anden holm i indre Oslofjord med samme navn. Denne Kavringen ligger lige op til Nesoddlandet, øst-nordøst for Ildjernet. Her ligger en marina. Se også Kavringen fyr Referencer
Sandefjord Lufthavn, Torp

Sandefjord Lufthavn Torp, (IATA: TRF, ICAO: ENTO) er en international lufthavn 7,4 kilometer nordøst for Sandefjord, 118 kilometer syd for Oslo, Norge. I 2009 havde lufthavnen 1.842.561 passagerer og 40.952 flyankomster og -afgange. Sandefjord betjener Telemarken og Vestfold som regional lufthavn og Østlandet som lavprislufthavn Der er tale om den største kommercielle lufthavn i landet, der ikke er ejet af det statslige Avinor. Historie Lufthavnen blev bygget for penge fra NATO lige efter 2. verdenskrig og skulle bruges af en USA ledet NATO styrke og det norske Luftforsvaret. Efter lange og hårde forhandlinger blev det i 1958 tilladt at bruge området til civilt rutetrafik, og der blev bygget en civil passagerterminal. Navnet Torp kommer fra den tidligere norske statsminister Oscar Torp. Flyselskaber og destinationer Passagertal Eksterne henvisninger Sandefjord Lufthavn Torp officielle hjemmeside
Flughafen Torp

Der Flughafen Sandefjord-Torp (norwegisch Sandefjord lufthavn, Torp, IATA-Code: TRF, ICAO-Code: ENTO) ist ein internationaler norwegischer Flughafen bei Sandefjord. Obwohl er etwa 86 km von Oslo entfernt ist, bezeichnen ihn einige Fluggesellschaften auch als Flughafen Oslo-Torp. Geschichte Obwohl die norwegische Regierung klargestellt hatte, dass sie dort keine Stationierung amerikanischer Truppen zulassen werde, bot die NATO 1952 an, bei Sandefjord einen Flughafen zu finanzieren. Am 2. Juli 1956 wurde der Flughafen eingeweiht, ab 1958 gab es parallel auch eine zivile Nutzung des Flughafens. 1997 nahm Ryanair den Flughafen in ihr Streckennetz auf, der heute überwiegend von Billigfluggesellschaften bedient wird. Lage und Verkehrsanbindung Der Flughafen liegt etwa 86 Kilometer südlich von Oslo und 6 Kilometer nördlich von Sandefjord nahe der Europastraße 18. Stündlich halten die Züge der Vestfoldbane am gleichnamigen Haltepunkt in Flughafennähe. Von und zum Flughafen besteht eine kostenlose Shuttlebusverbindung. Verkehrszahlen Weblinks Offizielle Website (norwegisch/englisch) Torpekspressen (norwegisch/englisch) Einzelnachweise
Aéroport de Sandefjord

L'aéroport de Sandefjord Torp (Sandefjord lufthavn, Torp en norvégien) (code IATA : TRF • code OACI : ENTO) est un aéroport international qui est situé au nord-est de la ville de Sandefjord. Généralités Sandefjord est le septième aéroport de Norvège quant au trafic de passagers et le troisième de la région de l'Østlandet. En 2014, l'aéroport a enregistré pour 1 763 673 passagers. Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Situation Compagnies aériennes et destinations Édité le 04/02/2018 Actualisé le 25/02/2023 Intermodalités L'aéroport est desservi par un grand nombre de bus qui desservent les villes d'Oslo, Tønsberg, Kristiansand, Stavanger, une navette fait en huit minutes la liaison jusqu'à la gare de Torp; enfin, il y a plusieurs sociétés de location de voitures à l'aéroport. Notes et références Liens externes Site officiel Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Portail de l’aéronautique Portail de la Norvège
Sandefjordi Torp repülőtér

A Sandefjordi Torp repülőtér (IATA: TRF, ICAO: ENTO) egy nemzetközi repülőtér a norvégiai Sandefjordban, Oslótól 88 km-re délre. Főként regionális és diszkont járatok repülőtereként használják. Utóbbi minőségében (Oslo-Torp néven) a norvég fővárost is kiszolgálja, jóllehet több mint kétszer olyan messze esik tőle, mint az Oslói repülőtér (ami Oslótól 35 km-re északkeletre van). Légitársaságok KLM (Amszterdam) Ryanair (Alghiero, Alicante, Barcelona, Bréma, Dublin, Edinburgh, Frankfurt-Hahn, Glasgow-Prestwick, Liverpool, London-Stansted, Madrid, Marseille, Milano-Bergamo, Newcastle, Pisa, Trapani) Widerøe (Bergen, Bodø, Koppenhága, Stavanger, Tromsø, Trondheim) Wizz Air (Gdańsk, Poznań, Katowice, Kijev, Riga, Prága, Varsó) Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos honlap (norvég, angol, német) A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában
Aeroporto di Sandefjord-Torp

L'aeroporto di Sandefjord-Torp (anche chiamato Oslo-Sandefjord oppure Oslo-Torp) è un aeroporto civile situato in Norvegia nella contea di Vestfold. È situato a circa 110 km a sud dalla capitale norvegese e a 7 km dalla cittadina di Sandefjord. Andamento del traffico passeggeri PasseggeriAnno600.000900.0001.200.0001.500.0001.800.0002.100.000200020052010201520202025PasseggeriTraffico annuale.mw-chart-6caaee69daad37ff07d3e97b9e2bbf0e4551218ad0ea576203be5884613fdfc7188751516eedcfb664b70f99c2fce7e0d301120095e1f11da85a38ee19b7d4f9__zr5448965-cls-28629369:hover{pointer-events:none}.mw-chart-6caaee69daad37ff07d3e97b9e2bbf0e4551218ad0ea576203be5884613fdfc7188751516eedcfb664b70f99c2fce7e0d301120095e1f11da85a38ee19b7d4f9__zr5448965-cls-28629370:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-6caaee69daad37ff07d3e97b9e2bbf0e4551218ad0ea576203be5884613fdfc7188751516eedcfb664b70f99c2fce7e0d301120095e1f11da85a38ee19b7d4f9__zr5448965-cls-28629371:hover{cursor:pointer}.mw-chart-6caaee69daad37ff07d3e97b9e2bbf0e4551218ad0ea576203be5884613fdfc7188751516eedcfb664b70f99c2fce7e0d301120095e1f11da85a38ee19b7d4f9__zr5448965-cls-28629372:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-6caaee69daad37ff07d3e97b9e2bbf0e4551218ad0ea576203be5884613fdfc7188751516eedcfb664b70f99c2fce7e0d301120095e1f11da85a38ee19b7d4f9__zr5448965-cls-28629373:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Voci correlate Oslo Aeroporti in Norvegia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aeroporto di Sandefjord-Torp Collegamenti esterni Sito ufficiale, su torp.no.
Luchthaven Sandefjord Torp

Luchthaven Sandefjord Torp (Noors: Sandefjord lufthavn, Torp; IATA: TRF, ICAO: ENTO) is een internationale luchthaven op 118 kilometer afstand van de Noorse hoofdstad Oslo en 7,4 kilometer van Sandefjord, Vestfold. De luchthaven wordt gebruikt als regionale luchthaven voor Vestfold en Telemark. De binnenlandse vluchten worden uitgevoerd door Widerøe, terwijl de internationale vluchten worden uitgevoerd door Scandinavian Airlines, Norwegian, Widerøe, airBaltic, Ryanair en Wizz Air. De luchthaven wordt soms Oslo-Torp of Oslo-Sandefjord genoemd door low cost-luchtvaartmaatschappijen, terwijl het op een afstand van 118 kilometer van de Noorse hoofdstad ligt. Er is ook geen snelle treinverbinding naartoe. De binnenlandse vluchten gaan naar Bergen, Stavanger, Trondheim, Bodø en Tromsø. Torp is in bezit van Sandefjord Lufthavn AS, dat tevens de luchthaven bestuurt. Luchthaven Torp is de grootste commerciële luchthaven van Noorwegen die niet in handen is van de Noorse regering. Externe links Luchthaven Sandefjord Torp Noorse luchthaven Torp[dode link] World Aeronautical Database: ENTO
Port lotniczy Sandefjord-Torp

Port lotniczy Sandefjord-Torp (przez linie lotnicze opisywany jako Oslo-Torp) (IATA: TRF, ICAO: ENTO) – międzynarodowy port lotniczy położony 120 km na południe od Oslo, w Sandefjord, w Norwegii. Jest drugim portem lotniczym obsługującym Oslo (po Gardermoen). Między tym lotniskiem i Polską loty wykonują Wizz Air (Warszawa) oraz Ryanair (Gdańsk, Kraków, Poznań, Wrocław). Linie lotnicze i połączenia Samolot historyczny Na lotnisku stacjonuje historyczny samolot Douglas DC-3 Dakota z 1943, biorący dawniej udział w działaniach II wojny światowej. Linki zewnętrzne Strona oficjalna portu Informacje o lotnisku - stan na październik 2006 Przypisy
Aeroportul Sandefjord

Aeroportul Sandefjord (IATA: TRF, ICAO: ENTO) este un aeroport din Comuna Sandefjord, Vestfold, Norvegia ce deservește zona Sandefjord. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 1.743.132 de pasageri. A fost deschis în 1945 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 86 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista are orientarea 18/36. Terminale Note Vezi și
Аеродром Сандефјорд

Аеродром Сандефјорд - Торп (норв. Sandefjord lufthavn, Torp) је међународни аеродром истоименог норвешког града Сандефјорда у јужном делу државе. Аеродром истовремено опслужује и главни град Осло, од ког је удаљен 110 километара југозападно. Аеродром Сандефјорд је норвешке услове значајна ваздушна лука за нискотарифне авио-превознике и они чинили готово свих 2 милиона путника 2019. године. Најважнији авио-превозници на аеродрому су норвешки „Видерое” и нискотарифни „Рајанер” и „Визер”. Референце Спољашње везе Званична страница аеродрома (енг.)
Sandefjords flygplats, Torp

Sandefjords flygplats, Torp (norska: Sandefjord lufthavn, Torp) är en internationell flygplats i sydöstra Norge, 7,4 kilometer nordöst om Sandefjord. Flygplatsen ägs och drivs av Sandefjord Lufthavn A/S. Den har utvecklats till en lågprisflygplats där lågprisflygbolagen Ryanair och Wizz Air har etablerat sig. KLM flyger dagliga turer till Amsterdam och Widerøe står för inrikeslinjerna. År 2008 reste 1 572 942 passagerare via flygplatsen vilket gjorde den till Norges sjätte största flygplats och Nordens femtonde med avseende på passagerartrafik detta år. Under senare år har flygplatsen i samma mätning hamnat inom topp 20, med en variation mellan plats 17, 16 och 15. År 2012 låg flygplatsen på plats 12, år 2013 på plats 16, år 2014 på plats 15 och år 2016-2016 på plats 17, med avseende på passagerartrafik. Historia Den 12 september 1952 lade Norges regering fram en plan att bygga en flygplats på Torp i samarbete med NATO. Samma år den 18 september beslutade Stortinget att bygga den för 50 miljoner norska kroner. Bygget pågick i tre år och den officiella invigningen skedde den 2 juli 1956. Den 5 oktober 1959 fick flygplatsen tillstånd av norska luftfartsveket att hantera civilt flyg. Först då startade några få inrikeslinjer och en charterlinje. 1997 blev Torp största regionala flygplatsen utanför stamnätet med 244 597 passagerare. Faciliteter Flygplatsen har en taxfree-butik, en bokhandel och några restauranger. Det finns även en bank och ett flertal bolag hyr ut bilar. Avgiftsbelagd parkering finns i form av både parkeringshus och utomhusparkering. Marktransport Fem bussbolag kör olika turer till Sandefjord, Oslo, Seljord, Kristiansand, Stavern och Stavanger. Det går även turer till närliggande skidorter. Tåg finns närmast tillgängligt vid järnvägsstationen Torp (Sandefjord lufthavn), tidigare kallad Råstad stasjon, vid Vestfoldbanen. Det går bussar mellan flygplatsen och stationen och restiden är 4 minuter (3 km). Taxi finns vid flygplatsen. Det finns en särskild taxidepå utanför terminalen. Referenser Externa länkar Flygplatsens webbplats
Notodden skysstasjon

Ikke at forveksle med Notodden Station. Notodden skysstasjon, tidligere Notodden kollektivterminal, er en busterminal i byen Notodden i Norge, der blev indviet 24. september 2002. 25. august 2004 blev den desuden taget i brug som jernbanestation, da den erstattede Notodden Station som endestation for togene på Bratsbergbanen, men denne funktion blev imidlertid flyttet tilbage i august 2015. I stedet kører der shuttlebusser mellem busterminalen og stationen i forbindelse med togene. Udover lokalbusserne, der køres af Nettbuss på kontrakt med Telemark fylkeskommune (Farte), trafikeres busterminalen også af NOR-WAY Bussekspress rute NW180 Haukeliekspressen (Telemark Bilruter/Tide Buss) og NW185 Rjukanekspressen (Tinn Billag), og Nettbuss express rute NX1 (Nettbuss). Terminalen ligger for enden af et ca. 800 m langt spor, der grener fra ved Notodden Stations østlige indkørsel, og ca. 50 m vest for byens første station. Der er ingen bemanding og kun et enkelt spor uden elektrificering. Togtrafikken blev flyttet tilbage til Notodden Station 10. august 2015, da der ikke var midler til en elektrificering. Noget der ellers ville være nødvendigt, da de dieseldrevne tog af type Y1 fra den dato blev erstattet af de elektriske type 69. Efterfølgende afgav Stortingets transportudvalg en indstilling i december 2015, der indebar penge til en elektrificering af sporet til terminalen. Terminalen blev oprindeligt bygget uden faciliteter for passagerer og kun med bænke og små overdækninger uden vægge ved busstoppestederne. 11. april 2014 åbnede der imidlertid en terminalbygning med ventesal, informationstavler og toiletter. Samtidig blev navnet ændret fra Notodden kollektivterminal til Notodden skysstasjon. Eksterne henvisninger Notodden skysstasjon i Norsk Jernbaneklubbs stationsdatabase Norsk Jernbaneklubbs stationsdatabase: Bratsbergbanen Noter
Notodden Public Transport Terminal

Notodden Public Transport Terminal (Norwegian: Notodden kollektivterminal) is a bus station opened in 2002, and between 2004 and 2015 also a railway station, serving Notodden, Norway. Traditionally located on the Bratsberg Line, it was since 2008 been regarded as part of the Tinnoset Line. The station has only one track and one platform, and was served by hourly trains to Grenland by NSB. From 10 August 2015 until 12 December 2020, the rail traffic was moved back to Notodden New Station. However, from the introduction of the new timetable on 13 December, this station came back into use. History Notodden Old Station was the first station to serve Notodden, and was taken into use when Tinnoset Line opened in 1909. When the extension line of the Bratsberg Line was opened in 1917 Notodden New Station was taken into use. After operations on the Tinnoset Line were terminated in 1991, plans to move the station closer to town were made, and in 2004 the new public transport terminal was taken into use. This station is 800 meters (2,600 ft) closer to town than the old one, but the final stretch is not electrified like the rest of Bratsberg- and Tinnoset Line. References
Notodden kollektivterminal

Notodden kollektivterminal – końcowa stacja kolejowa na linii Tinnosbanen i Bratsbergbanen. W 2004 roku zastąpiła stację Notodden nye stasjon, od której jest oddalona o 800 m. Ruch pasażerski Stacja obsługuje bezpośrednie połączenia do Skien i Porsgrunn. Obsługa pasażerów Parking, parking rowerowy, przystanek autobusowy, postój taksówek. Przypisy
Vikingskipshuset

Das Vikingskipshuset (deutsch Wikingerschiffhaus) ist ein norwegisches Museum in Oslo. Das Museum widmet sich den archäologischen Wikingerschiffsfunden aus Tune, Gokstadhaugen (Sandefjord), Oseberg (Tønsberg) und dem Borre-Friedhof in Horten (Vestfold). Die Hauptattraktionen des Museums sind das Gokstad-Schiff, das Oseberg-Schiff und das Tuneschiff. Des Weiteren befinden sich im Museum verschiedene Gegenstände der Wikingerzeit wie Betten, Pferdekarren, Zeltbestandteile, Eimer und Grabbeilagen. Gegründet wurde das Museum 1913 durch den schwedischen Hochschullehrer Gabriel Gustafson. Ein Architektenwettbewerb für das Museum fand statt, den der Architekt Arnstein Arneberg gewann. Der Museumsbau wurde finanziell vom norwegischen Staat unterstützt. Ein dreimal so großer Neubau ist geplant, der nicht nur die Schiffe, sondern auch den Alltag der Wikinger darstellen soll. Daher ist das Museum geschlossen, der Neubau soll bis 2027 eröffnet werden. Neue Ausstellung Das Oseberg-Schiff wurde im September 2025 im neuen Museumsbereich platziert, das Gokstad-Schiff folgte im Oktober. Im Februar 2026 war als letztes das Tune-Schiff an der Reihe. Insgesamt wurde das Schiff 130 Meter von seinem jetzigen Standort im alten Teil des Museums verlegt. Nach Vorbereitungen und einer Bewegung von wenigen Metern wurde das Schiff am Dienstag, dem 24. Februar 2026, 115 Meter in den neuen Museumsbereich verlegt und ein Stockwerk tiefer abgesenkt. Am folgenden Tag wurde das Schiff zum neuen Standplatz geschleppt, wo es aufgebaut wird. Die Fahrgeschwindigkeit betrug 24 cm pro Minute, die Absenkgeschwindigkeit 7 cm pro Minute. Der Haupttransport am Dienstag dauerte etwa 8 Stunden. Anders als das Oseberg-Schiff und das Gokstad-Schiff wurde das Tune-Schiff nicht rekonstruiert. Obwohl es weniger gut erhalten erscheint, ist es tatsächlich das authentischste der drei. Wie die beiden anderen Schiffe wurde auch das Tune-Schiff in einem großen Stahlgerüst geschützt und an einer Kranschiene hängend transportiert. Der Umzug der drei Schiffe war am 26. Februar 2026 in ein neues, klimatisiertes Gebäude mit neuem Stützsystem beendet, um die Schiffe für zukünftige Generationen zu sichern. Das neue Wikingermuseum wird mit einem neuen Rundbau ausgestattet, der an das bestehende kreuzförmige Gebäude anschließt. Dadurch verdreifacht sich die Ausstellungsfläche des Museums. Laut Plan soll Statsbygg das neue Museum im Jahr 2027 fertigstellen. Der Transport der Kulturschätze auf Bygdøy ist damit noch nicht abgeschlossen. Im März und April 2026 werden drei Schlitten vom Oseberg-Fundort in die neue Halle transportiert. Siehe auch Liste von Wikingermuseen Literatur 1917: A. W. Brøgger und H. Shetelig, Osebergfundet 1950: A. W. Brøgger und H. Shetelig, Vikingskipene deres forgjenger og etterfølgere 1992: Arne Emil Christensen, Kongsgårdens håndtverkere, Osebergdronningens grav, vår arkeologiske nasjonalskatt i nytt lys 1992: Anne Stine Ingstad, Hva har tekstilene vært brukt til? Osebergdronningens grav Weblinks Offizielle Webseite des Vikingskipshuset (norwegisch, englisch) Einzelnachweise