NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Svalbard e Jan Mayen

Svalbard e Jan Mayen ou Esvalbarda e Jan Mayen (em norueguês: Svalbard og Jan Mayen) é uma designação estatística definida pelo padrão ISO 3166-1 de duas partes da Noruega localizadas no Oceano Ártico sob jurisdições distintas: Svalbard e Jan Mayen. Enquanto os dois são combinados para efeitos da categoria ISO, não estão relacionados administrativamente. Embora o arquipélago ártico de Svalbard esteja inteiramente sob soberania da Noruega tem um estatuto especial reconhecido pelo Tratado de Svalbard, resultando em certas obrigações e algumas diferenças de administração limitadas por acordos internacionais do governo norueguês. Por exemplo, Svalbard, não é coberta pelo Acordo de Schengen, que se aplica ao resto da Noruega (incluindo Jan Mayen). Imigrantes também podem trabalhar e viver em Svalbard sem um visto. Svalbard é administrada por um governador que responde perante o Ministro da Justiça da Noruega. A remota ilha de Jan Mayen é um território integrado na Noruega, e não é atribuída a ela nenhuma das considerações estabelecidas a Svalbard. De 1930 a 1994, foi administrada pelo governador de Svalbard, e desde 1995 vem sendo administrada a partir do continente pelo governador do condado ds Nordlanda. Por isso, Jan Mayen não tem nenhuma ligação administrativa a Svalbard, estando separada por mais de mil quilômetros de distância. Embora existam essas diferenças entre Svalbard e Jan Mayen, a ISO considera ambas um só órgão de acordo com a 3166-1, sendo uma preferência do Ministério da Noruega incluir Jan Mayen nesse sistema. Como a classificação da ISO, a Divisão Estatística das Nações Unidas trata, em alguns casos, Svalbard e Jan Mayen de maneira independente, não incluindo, ambas, na seção geral "Noruega." Por força do código ISO 3166-1 alfa-2 "SJ", Svalbard e Jan Mayen foram agrupadas e foi-lhes atribuído o código de país Internet domínio de topo (ccTLD) .sj. No entanto, os residentes das Ilhas Svalbard e os visitantes em Jan Mayen usam .no, ccTLD da Noruega, enquanto .sj permanece não usado. Referências
Svalbard și Jan Mayen

Svalbard și Jan Mayen este un termen statistic care se referă la două zone din regiunea arctică norvegiană grupate sub același cod ISO 3166-1 "SJ": Arhipelagul Svalbard, un teritoriu al Norvegiei și Insula Jan Mayen, care apartine comitatului Nordland. În ciuda denumirii comune, aceste două teritorii nu sunt administrate sub aceeași jurisdicție teritorială. Aceste două domenii sunt considerate ca facând parte din Europa, deși sunt pe linia de demarcație dintre Europa și America de Nord.
Шпицберген и Ян-Майен

Шпицберген и Ян-Майен (норв. Svalbard og Jan Mayen) — общее название принадлежащих Норвегии архипелага Шпицберген и острова Ян-Майен. Используется Международной организацией по стандартизации в системах ISO 3166-1 и ISO 3166-2. Территории присвоены коды Alpha-2 SJ, Alpha-3 SJM и цифровой 744 в системе ISO 3166-1, а также NO-21 (Шпицберген) и NO-22 (Ян-Майен) в системе ISO 3166-2. Зарегистрирован (но не используется) национальный домен верхнего уровня .sj. В информации Статистического отдела ООН эти земли также объединяются (под названием «Острова Шпицберген и Ян-Майен»). При этом административно они не связаны — Шпицберген обладает специальным статусом, регулируемым соответствующим трактатом, а Ян-Майен входит в губернию Нурланн.
Svalbard in Jan Mayen

Svalbard in Jan Mayen sta norveški ozemlji v Arktičnem oceanu, v administrativne namene obravnavani kot skupna enota s kodo 'SJ' po standardu ISO 3166-1. Ozemlji sicer v upravni delitvi Norveške nimata povezave, njuna edina skupna lastnost je, da nista del nobenega okrožja. Svalbard je otočje pod norveško oblastjo, a s posebnim statusom po Svalbardski pogodbi, medtem ko je Jan Mayen samoten vulkanski otoček brez stalnega prebivalstva, ki ga upravlja guverner Nordlanda. Organizacija združenih narodov je sprva predlagala ločeno ISO-kodo za Svalbard, Norveška pa je podnjo samoiniciativno vključila še Jan Mayen. To stanje zagovarja predvsem norveško zunanje ministrstvo, za namene statistike prebivalstva in trgovine pa »Svalbard in Jan Mayen« pomeni preprosto Svalbard. Sklici in opombe
Свальбард і Ян-Маєн

Свалбар і Ян-Маєн (норв. Svalbard og Jan Mayen) — загальна назва належних Норвегії архіпелагу Шпіцберген та острова Ян-Маєн, яку використовує Міжнародна організація зі стандартизації в системах ISO 3166-1. Територіям присвоєні коди Alpha-2: SJ, Alpha-3: SJM та цифровий: 744. Зареєстрований (але не використовується) національний домен верхнього рівня .sj. В інформації Статистичного відділу ООН ці землі також об'єднані під назвою «Острови Шпіцберген і Ян-Маєн». При цьому адміністративно вони не пов'язані: Шпіцберген має спеціальний статус, врегульований відповідним трактатом, а Ян-Маєн входить до складу фюльке Нурланн. Складові частини Свалбар Свалбар (норв. Svalbard) — архіпелаг в Арктиці, між континентальною Норвегією та Північним полюсом. Група островів розташована з 74° по 81° північної широти, та з 10° по 35° східної довготи. Площа архіпелагу складає 61,022 км², і тут проживає 2100 осіб (2014). Найбільші острови: Західний Шпіцберген (норв. Spitsbergen) — 39,044 км², Північно-Східна Земля (норв. Nordaustlandet) — 14 443 км² та Едж (норв. Edgeøya) — 5 073 км². Адміністративний центр — Лонг'їр, є й інші поселення. Ян-Маєн Ян-Маєн (норв. Jan Mayen) — вулканічний острів в Північному Льодовитому океані, розміщений на межі Норвезького та Гренландського морів. Одинарний острів, площею 377 км² та найвищою вершиною — вулканом Беренбергом (2 277 м). На острові відсутнє постійне населення, тут тільки проживає персонал, який обслуговує низькочастотну міжнародну радіонавігаційну систему наземного базування LORAN-C у селищі Олонкін, яка у зв'язку із запуском в експлуатацію системи GPS, з 1 серпня 2010 року практично припинила своє існування. Примітки Посилання Svalbard (норв) . Норвезький полярний інститут. Архів оригіналу за 25 квітня 2010. Процитовано 19 вересня 2014. Territories of Svalbard and Jan Mayen (англ) . Statoids. 6 квітня 2005. Архів оригіналу за 4 березня 2012. Процитовано 19 вересня 2014. Література Stange, Rolf (2011). Spitsbergen. Cold Beauty (Photo book) (English, German, Dutch та Norwegian) . Rolf Stange. ISBN 978-3-937903-10-1. Архів оригіналу за 9 грудня 2012. Процитовано 8 вересня 2015. Stange, Rolf (2012). Spitsbergen – Svalbard. A complete guide around the arctic archipelago. Rolf Stange. ISBN 978-3-937903-14-9. Архів оригіналу за 10 грудня 2012. Процитовано 8 вересня 2015.
Museu Munch

El Munchmuseet o Museu Munch és un museu d'art situat a Oslo, Noruega, que conté representacions d'obres d'Edvard Munch, deixades en el seu testament a la ciutat d'Oslo el 1940. El museu va obrir les portes al públic el 1963, cent anys després del naixement del pintor. Edifici L'edifici està enclavat a Tøyengata, un barri oriental d'Oslo, i va ser concebut pels arquitectes Gunnar Fougner i Einar Myklebust. Aquest últim va ser també l'arquitecte responsable de la remodelació i rehabilitació de l'edifici duta a terme el 1994, cinquanta anys després de la mort de Munch. Inicialment, el museu va ser finançat amb els beneficis obtinguts amb la recaptació dels cinemes municipals d'Oslo. Més recentment, va ser finançat per l'empresa japonesa Idemitsu Kosan co. Ltd. El 2005, el museu va ser parcialment reconstruït, per augmentar la seguretat, a causa de la seqüència de robatoris d'El crit i de Madonna, el 2004. Actualment, el museu comprèn un espai per a exposicions, fotografies i conservació de pintures, escriptoris, una biblioteca i sales d'estar. També compta amb un saló utilitzat per a exposicions, concerts, peces de teatre i projecció de pel·lícules, una botiga de records i una cafeteria. El testament El testament d'Edvard Munch va donar a Oslo prop de 1100 pintures, 15.500 dibuixos amb 700 motius, 4700 esbossos i 6000 escultures. La donació va incloure 2.240 llibres, blocs de notes, documents, fotografies i instruments de treball, així com gran quantitat d'obres pictòriques d'altres autors. Recentment la ciutat d'Oslo ha promogut un concurs per a una nova seu del Museu Munch a l'àrea de Bjørvika, una zona en constant desenvolupament, on s'ubica l'Òpera d'Oslo, guanyadora del Premi d'Arquitectura Contemporània Mies van der Rohe. El projecte es finalitzarà el 2013, de mans de l'estudi espanyol Herreros Arquitectos. Enllaços externs (anglès) Munchmuseet Arxivat 2012-10-10 a Wayback Machine. Visita virtual
Munchovo muzeum

Munchovo muzeum (norsky Munch-museet) je muzeum umění v norském Oslu zaměřené na dílo a život norského výtvarného umělce Edvarda Muncha. Muzeum bylo otevřeno v roce 1963 k příležitosti výročí sta let od narození umělce. Založení muzea bylo financováno ze zisku městských kin v Oslu. Sbírky muzea obsahují dílo, které odkázal sám Munch Oslu, díla, která darovala jeho sestra Inger a další díla získaná obchodem, popřípadě reprodukcí. To v celku znamená, že muzeum vlastní přes polovinu maleb z umělcova díla a alespoň jednu reprodukci z každé jeho grafiky. Vlastní přes 1200 maleb, 18 000 tisků, šest soch, také 2240 knih a další předměty. Součástí muzea je vzdělávací a restaurátorské oddělení. Budova Stará budova muzea byla navržena architekty Gunnarem Fougnerem a Einarem Myklebustem. K výrazné renovaci a rozšíření došlo v roce 1994 u výročí padesáti let od umělcovy smrti. Na této renovaci a rozšíření se výrazně podílel architekt Einar Myklenbust. Plánovalo se, že v roce 2013 bude dokončena nová budova od španělského architektonického studia Herreros Arquitectos, na nábřeží v nově zastavěné oblasti Bjørvika, kde již stojí nová Opera v Oslu. Otevření této nové budovy Munchova muzea se nakonec, po různých průtazích, plánuje na jaro 2021. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Munchovo muzeum na Wikimedia Commons munch.museum.no – oficiální stránky
Munchmuseet

Munch-museet i Oslo blev åbnet i 1963, hundrede år efter Edvard Munchs fødsel. Bygningen er tegnet af arkitekterne Gunnar Fougner og Einar Myklebust. Sidstnævnte var også arkitekt for en betydelig udvidelse og restaurering, indviet i 1994 på 50-årsdagen for Munchs død. Mens det oprindelige museum blev finansieret af overskuddet ved driften af Oslo Kinematografer, blev det sidste byggetrin for en stor del finansieret ved en kontrakt med det japanske selskab Idemitsu Kosan co. Ltd. Museet er skabt på basis af Edvard Munchs testamentariske gave til Oslo kommune, omfattende omkring 1.100 malerier, 15.500 grafiske blade fordelt på 700 motiver, 4.700 tegninger, samt seks skulpturer. I tillæg kom næsten 500 trykplader, 2.240 bøger, notesbøger, dokumenter, fotografier, værktøj, rekvisitter og møbler. Munchs omfattende brevsamling blev senere testamenteret til museet af hans søster, Inger Munch, sammen med et betydeligt antal originalværker, særlig fra 1880-erne. Denne gave, andre gaver og byttehandel har gjort, at over halvdelen af Munchs malerier, samtlige grafiske motiver og alle eksisterende trykplader i dag er i museets eje. Dette sætter Munch-museet i en særstilling internationalt og giver et godt grundlag for specialudstillinger i museet og en udstrakt udstillingsvirksomhed over hele verden. Forholdene er også lagt godt til rette for forskere og studenter fra ind- og udland gennem overskuelige og tidssvarende magasiner og et veludstyret fagbibliotek. Museet omfatter blandt andet udstillingslokaler, foto- og konserveringsatelierer, kontorer, bibliotek og magasiner. Centralt i museet ligger foredragssalen, som også bruges til udstillinger, koncerter, teaterforestillinger og filmfremvisninger, og i det nye indgangsparti mødes publikum af en righoldig museumsbutik og en hyggelig café. Også i Nasjonalgalleriet i Oslo findes en samling af malerier af Edvard Munch. Ny museumsbygning 22. oktober 2021 blev en ny bygning åbnet af det norske kongepar. Referencer Eksterne henvisninger Munchmuseets hjemmeside Wikimedia Commons har flere filer relaterede til Munchmuseet − Nye Munchmuseet
Musée Munch

Le musée Munch est un musée à Oslo (Norvège) consacré au travail et à la vie du peintre Edvard Munch. Premier bâtiment À la suite du décès d'Edvard Munch en 1944, la ville d'Oslo hérita de la totalité de ses œuvres encore en sa possession. C'est ainsi que fut inauguré le fameux musée Munch, en 1963, rassemblant près de 1 200 peintures, 3 000 dessins et 18 000 gravures. Plus tard, sa sœur, Inger Munch, offrit au musée la totalité de la correspondance de son frère ainsi que d'autres peintures et schémas. Ainsi, le nombre important des œuvres de l'artiste possédant ce musée permet de retracer les différentes périodes de la vie de celui-ci. Les œuvres étaient exposées par roulement et fréquemment changées afin que le visiteur puisse découvrir au mieux ce grand précurseur de l'expressionnisme. Le 22 août 2004, deux toiles d'Edvard Munch, Le Cri et La Madone, assurées pour un montant de 141 millions de dollars, sont volées au musée Munch d'Oslo par trois hommes armés. Elles sont récupérées en 2006 par la police qui arrête des malfrats norvégiens sans envergure. Le musée, dont le système de sécurité a été vivement critiqué, avait rouvert au mois de juin 2005 après des travaux qui l’ont transformé en forteresse Nouveau musée 2021 Le musée original ouvert en 1963, excentré, situé à Tøyen a été abandonné et un nouveau musée Munch (norvégien: Munch-museet), connu en tant que Munch (identité visuelle MUNCH) a été érigé dans le quartier de Bjørvika, Oslo, proche de l'Opéra d'Oslo. Il a été inauguré le 22 octobre 2021 par le roi Harald V. Il est l’œuvre du cabinet madrilène d’architectes Juan Herreros. Il s'étend sur 26300 m2, s'élève à 60 mètres du sol, compte 13 étages. Il a été désigné pire bâtiment de Norvège de l'année 2021 parmi plus de 10 000 votes de Norvège, vote populaire organisé par le mouvement Rébellion architecturale. Le bâtiment abrite plus de 26 000 œuvres, dont 18 000 gravures d'Edvard Munch. Une salle entière est consacrée au célèbre tableau Le Cri. Trois versions, tempera sur carton,(1910 ?) , une lithographie (1895) et un pastel sur carton (1893) sont exposées. Une des trois est toujours visible. Les 2 autres sont dans la pénombre pour des raisons de conservation. Galerie Notes et références Liens externes (no + en) Site officiel Ressources relatives aux beaux-arts : Art Institute of Chicago Google Arts & Culture Union List of Artist Names Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail des musées Portail de la peinture Portail d'Oslo
MUNCH

Het MUNCH of Nye Munchmuseet (Nederlands: Nieuw Munchmuseum) is een museum in de Noorse hoofdstad Oslo gewijd aan de kunstenaar Edvard Munch. Het nieuwe museum is een vervanging van het Munch-museet gevestigd aan de rand van het Tøyenpark. Het museum ligt aan de waterlijn van de inham van de Oslofjord centraal in de wijk Bjørvika in het stadsdeel Sentrum van Oslo, vlak naast het Operahuis waarvan het gescheiden is door de monding van de Akerselva, en vlak bij de Deichmanbibliotheek. Het museum is gebouwd om een jaarlijks bezoekersaantal van 500.000 kunstliefhebbers te kunnen ontvangen en biedt 25.000 m² expositieruimte verspreid over 13 verdiepingen. Architectenbureau is het Spaanse estudio Herreros. Het gebouw is 58 meter hoog en heeft een bruto oppervlakte van 26.313 m². De belangrijkste bouwmaterialen waren beton en staal, gekozen wegens milieuvriendelijkheid en recycleerbaarheid. De buitenkant van het gebouw is bedekt met doorschijnend, geperforeerd aluminium. In het museumgebouw worden elf tentoonstellingszones verspreid over zeven verdiepingen gecreëerd die niet alleen zullen toelaten veel meer van de 28.000 werken van Edvard Munch uit de collectie van het museum te exposeren dan in het eerste museum, maar naast Munch's werk in drie permanente tentoonstellingen, ook tijdelijke tentoonstellingen in te richten van gerenommeerde Noorse en internationale artiesten en innovatieve hedendaagse artiesten. Het multifunctionele gebouw is ook bedoeld om concerten, literaire lezingen en discussies, debatten en andere culturele evenementen te organiseren, en biedt een panoramisch terras op de 13e, bovenste verdieping waar ook een restaurantbuffet werd voorzien. In het LAMBDA werden ook kunstateliers gebouwd waar bezoekers kunnen experimenteren met verschillende technieken en materialen, specifiek gericht op activiteiten voor kinderen en volwassenen samen. Geschiedenis Het oorspronkelijk Munchmuseum opende in 1963 en kende een renovatie en uitbreiding in 1994 en een beveiligingsrenovatie in 2004. Sinds 2002 was er sprake van een verplaatsing van het museum naar een grotere en beter bereikbare locatie. Het Spaanse architectenbureau estudio Herreros werd de laureaat van een in 2008 uitgeschreven en in maart 2009 toegewezen ontwerpwedstrijd. In 2013 kondigde het stadsbestuur van Oslo aan dat het museum zou verhuizen naar een nieuw gebouw in de Bjørvikawijk. De opening werd bij die aankondiging voorzien in 2018 en de kosten van het nieuwe museum werden in 2013 geraamd op 225 miljoen euro. Bij de start van de bouw, in september 2015 werd de kost bijgesteld tot 271 miljoen euro, 2,7 miljard Noorse kroon. De werken liepen van 2015 tot 2020. Zie ook Lijst van musea in Noorwegen
Muzeum Muncha w Oslo

Muzeum Muncha w Oslo (norw. Munch-museet) – muzeum w Oslo, stolicy Norwegii, zajmujące się gromadzeniem i opracowywaniem zbioru dzieł norweskiego malarza Edvarda Muncha (1863–1944). Zasadniczą część muzealiów stanowi ok. 1100 obrazów, 4700 rysunków, 15 500 grafik, kilka rzeźb oraz zdjęcia i osobiste pamiątki, które artysta zapisał w testamencie miastu Oslo. Muzeum otwarte zostało w 1963. Do 2021 jego siedziba mieściła się w dzielnicy Tøyen, we wschodniej części centrum Oslo. W 2021 otworzono nową siedzibę muzeum, położoną w centrum Oslo nad fiordem, w Bjørvika. Zobacz też Åsgårdstrand – pierwszy dom Edvarda Muncha, położony w Oslo Przypisy Linki zewnętrzne Oslo śladami Muncha. Onet.pl, 20 czerwca 2012. [zarchiwizowane z tego adresu (2022-01-07)].
Munchmuseet

Munchmuseet ou Museu Munch é um museu de arte situado em Oslo, albergando obras de Edvard Munch, deixadas em testamento à comuna de Oslo em 1940. O museu abriu as portas ao público em 1963, cem anos após o nascimento do pintor mundialmente famoso. O edifício situa-se em Tøyengata, no bairro de Tøyen oriental de Oslo e foi concebido pelos arquitectos Gunnar Fougner e Einar Myklebust. Este último foi também o arquitecto responsável pela remodelação e reabilitação do edifício levada a cabo em 1994, cinquenta anos após a morte de Munch. Inicialmente, o museu foi financiado com os lucros obtidos pelos cinemas municipais de Oslo. Mais recentemente, foi financiado pela empresa japonesa Idemitsu Kosan co. Ltd. Em 2005, o museu foi parcialmente reconstruído, para aumentar a sua segurança, na sequência dos roubos de "O grito" e de "Madonna", em 2004. Actualmente, o museu compreende um espaço para exposições, espaços para fotografia e conservação de pinturas, escritórios, uma biblioteca e salas de estar. Possui ainda um salão utilizado para exposições, concertos, peças de teatro e projecção de filmes, uma loja de recordações e um café. O testamento de Edvard Munch doou à comuna de Oslo cerca de 1100 pinturas, 15500 impressões com 700 motivos, 4700 esboços e seis esculturas. A doação incluiu ainda 2240 livros, blocos de notas, documentos, fotografias, instrumentos de trabalho e móveis. A sua irmã viria também a doar diversas obras ao museu, datando algumas delas da década de 1880. Esta e outras doações permitiram que hoje se encontre neste museu bastante mais de metade da obra de Munch. Dadas a vastidão das obras e as limitações de espaço, os quadros expostos vão variando, existindo um grande acervo guardado em armazém, para exposição futura. Referências Ligações externas Munchmuseet
Muzeul Munch

Muzeul Munch (Norvegiană: Munch-museet) este un muzeu de artă din Oslo, Norvegia, dedicat vieții și muncii artistului norvegian Edvard Munch. Despre muzeu Muzeul a fost finanțat din profiturile generate de către cinematografle municipale din Oslo și a fost deschis în 1963 pentru comemorarea a o sută de ani de la nașterea lui Edvard Munch. Colecția constă în diferite obiecte de artă ale lui Munch, pe care acesta le-a donat municipalității din Oslo înaintea decesului său, și alte lucrări donate de către sora sa Inger Munch. În anul 2021 s-a inaugurat noua clădire a Muzeului Munch. Referințe Bibilografie Eggum, Arne; Gerd Woll, Marit Lande Munch At The Munch Museum (Scala Publishers, 2005) Langaard, Johan H. Edvard Munch: Masterpieces from the artist's collection in the Munch Museum in Oslo (McGraw-Hill. 1964) Surse externe Munch-museet Arhivat în 10 octombrie 2012, la Wayback Machine. Herreros Arquitectos
Музей Мунка

Музей Мунка (норв. Munch-museet, Munch-museet i Oslo) — музей в Осло, занимающейся собранием, обработкой и популяризацией творчества норвежского художника и графика Эдварда Мунка. В настоящее время[когда?] музейный фонд составляет около 1100 картин, 4500 рисунков, 18000 графических файлов. Кроме произведений художника в музее хранятся несколько личных вещей художника, в том числе и те, которые он завещал городу после своей смерти (1944). Музей был торжественно открыт в 1963 году. 22 октября 2021 года в Осло открыто новое здания музея, построенное по проекту Хуана Эррероса и Йенса Рихтера из испанского архитектурного бюро Estudio Herreros. Новый музей почти в пять раз больше предыдущего. Это - культурный центр, в котором планируется собрать максимальное количество художественных достижений норвежских художников. Ограбление 22 августа 2004 года на музей было совершено нападение. Вооружёнными преступниками были похищены полотна «Крик» и «Мадонна». В мае 2006 года трое обвиняемых в краже были приговорены к тюремным срокам, а в августе полиции удалось обнаружить работы. За время нахождения в руках похитителей оба полотна получили повреждения: на них присутствовали царапины и следы от влаги, холсты были надорваны. По словам представителя музея, пятно в углу на картине «Крик» останется заметно. «Реставраторы не хотели производить никаких необратимых действий», — сообщили в музее, добавив, что в будущем, возможно, появятся методы, позволяющие вывести пятно с картины. Примечания Ссылки Сайт музея