NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Трамплін

Трамплі́н (фр. tremplin < італ. trampolino < trampolo — «ходулі») — спортивна споруда (пристрій) для збільшення дороги польоту тіла спортсмена при стрибках на лижах, у воду та у гімнастиці. Види трамплінів Трамплін для стрибків на лижах Трамплін для стрибків на лижах — споруда у вигляді штучної (природної) гори, що складається зі стартових майданчиків, гори розгону (висота 20—80 м, довжина 60—110 м, ширина 3—4 м, кут нахилу 27—38°), столу відриву (ширина 4—6 м, висота 1—4 м), гори приземлення (ширина 15—20 м) і майданчика зупинки. Загальна висота трампліна від стартового майданчика до майданчика зупинки зазвичай перевищує розрахункову довжину стрибка в 1,5 раза. Трампліни поділяються за потужністю (розрахунковою довжиною стрибка) на навчальні (до 20 м), малі (20—50 м), середні (50—70 м), великі (70—90 м) та для польотів на лижах (понад 120 м). Трамплін обладнують підіймальними пристроями (ліфт, канатна дорога і ін.) для транспортування спортсменів на стартовий майданчик. У безсніжний період на середніх трамплінах застосовують штучне синтетичне покриття. Трамплін для стрибків на водних лижах Трамплін для стрибків на водних лижах — пологий похилий поміст з гладкою поверхнею довжиною 6,4—6,7 м (над водою) і шириною 3,7—4,3 м. Висота верхнього зрізу столу трампліна над водою 1,5—1,8 м. Трамплін для стрибків у воду Трамплін для стрибків у воду — пружний майданчик (дошка) довжиною 4,8—5 м, шириною 0,5 м, переважно з дюралюмінієвих сплавів фігурного профілю, з шорсткою поверхнею або із закріпленою на ній дерев'яною (кокосовою) доріжкою. Висота дошки трампліна від поверхні води 1; 3; 5; 7,5; 10 м. Трамплін гімнастичний Трамплін гімнастичний — дошка (з міцною основою), що пружинить похило, для посилення відскоку при гімнастичних, акробатичних і тренувальних легкоатлетичних стрибках. Між дошкою і підставкою кріпиться клин або пружина, переміщення яких змінює пружність дошки. Посилання Трамплін
Parc Nacional de Dovrefjell-Sunndalsfjella

El Dovrefjell-Sunndalsfjella és un parc nacional de Noruega. Fou fundat el 2002 a partir de l'original Parc Nacional Dovre, fundadat el 1974. ocupant 1.693 km² i abasta àrees en tres comtats noruecs: Oppland, Sør-Trøndelag i Møre og Romsdal i inclou gran part de la serralada de Dovrefjell. Ecologia El parc nacional fou establert per: Preservar una àrea gran, contínua i essencialment intacte la muntanya, Preservar un ecosistema alpí amb la seva biodiversitat natural, Preservar una part important de la gamma de les existències de rens salvatges en Snøhetta i Knutshø, Salvaguardar una variació d'hàbitats, Preservar la morfologia del paisatge i els seus dipòsits geològics distintius, La protecció del patrimoni cultural . El públic no té accés a l'experiència de la natura a través de l'exercici de la vida a l'aire lliure tradicional i senzilla, amb una infraestructura tècnica única establerta en un grau molt modest. Part de la vida de les plantes és anterior a l'última edat de gel. El cim més alt del parc és el Snøhetta, 2.286 metres. Al parc hi ha tot d'espècies de rens noruecs protegides i en perill d'extinció. Un atractiu natural inigualable a Noruega és la cascada d'Åmotan, de 156 metres. Es troba a la carretera 70 entre Oppdal i Sunndalsøra a la frontera nord del parc nacional. Referències
Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark

Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark ligger i Trøndelag, Innlandet og Møre og Romsdal fylker i Norge. Nationalparken blev oprettet i 2002 som en stor udvidelse af Dovrefjell nationalpark (oprettet 1974) og er på 1693 km². Den omfatter arealer i tre fylker (fem kommuner): Innlandet (Lesja og noget i Dovre), Trøndelag (Oppdal), og Møre og Romsdal (Sunndal og lidt i Nesset) og inkluderer Dovrefjell, Sunndalsfjeldet og et område øst for Drivdalen. Nationalparken er omgivet af 8 naturbeskyttelsesområder (syv blev oprettet i 2002, det sidste i 1974) og to biotopværnsområder. Parken skal tage vare på et intakt højfjeldsøkosystem. Den er kerneområde for vildren – renen her hører sammen med renen i Rondane og Knutshø vildrensområder til de mest sky af landets vildrensstammer og er følgelig meget sårbar for forstyrrelse. Centrale dele af parken har en bestand af moskusokser, som blev udsat i mellemkrigstiden. Området har en fast bestand af jærv og store rovfugle som kongeørn og jagtfalk. Dovrefjeld (særlig Knutshøene) og Sunndalsfjella er kendt for en rig fjeldflora . Kun områderne vest for Drivdalen er tilrettelagt for vandreture. Turisthytterne i værneområdene er selv- eller ubetjente, og mange af dagsmarcherne er lange. Vest for Snøhetta bliver landskabet tungt med store højdeforskelle og stenet grund, og her bliver også klimaet en udfordring med ustabilt vejr, meget vind og nedbør, i modsætning til længere mod øst. Området giver flotte naturoplevelser, men kræver erfaring. Se også Dovrefjell Dovre Dovregubben Eksterne henvisninger Dovrefjellrådet Arkiveret 19. maj 2011 hos Wayback Machine Forvaltning, information om parken og tilknyttede værneområder (dyr, planter,friluftsliv etc) regler m.m. Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark Arkiveret 12. marts 2007 hos Wayback Machine Direktoratet for naturforvaltnings information om parken Kort Arkiveret 30. september 2007 hos Wayback Machine
Dovrefjell-Sunndalsfjella-Nationalpark

i3i6 Der norwegische Dovrefjell-Sunndalsfjella-Nationalpark wurde am 1. Juni 2002 gegründet. Er ersetzte den Dovrefjell-Nationalpark, der 1974 gegründet worden und 2018 erweitert worden war. Der Nationalpark ist 1829 km² groß. Er liegt in den Fylken Innlandet, Møre og Romsdal und Trøndelag und wird durch die Europastraße 6 (E 6) in einen größeren West- und einen kleineren Ostteil geteilt. Das Nationalpark-Zentrum mit einer Ausstellung und einem kleinen botanischen Garten befindet sich in Kongsvoll an der E 6. Der Nationalpark erstreckt sich über Teile der Kommunen Molde, Lesja, Sunndal, Dovre und Oppdal. Übersicht Die Hauptattraktion des Nationalparks sind die Moschusochsen, die vor 70 Jahren aus Grönland eingeführt worden sind und sich innerhalb des Parks frei bewegen. In Kongsvoll wird eine geführte Moschusochsen-Tour angeboten (kostenpflichtig). Die besten Chancen, Moschusochsen zu sichten, hat man im Stroplsjødalen und im Kaldvelldalen. Beliebtestes Wanderziel im Westteil des Parks ist die Snøhetta (2286 moh.), der höchste Gipfel des Gebiets. Zu seinen Füßen liegt die selbstbediente DNT-Hütte Reinheim (Schlüssel in Kongsvoll erhältlich). Man benötigt zwei bis drei Tage, Bergausrüstung und -erfahrung sind zu empfehlen. Am Nordrand, gerade außerhalb der Nationalparkgrenze, befindet sich an der Straße 70 zwischen Oppdal und Sunndalsøra ein beeindruckender Wasserfall (), über den sich aus bis zu 156 m Höhe drei Flüsse in den Åmotan ergießen. Im Ostteil des Parks lebt etwa von Mitte Juni bis Mitte August eine Herde Norweger. Bester Zugang ist von der E 6 über die RV 29 bis Dalen und weiter nach Bekkelegret, der (staatlichen) Pferdestation. Südlich des Parks befindet sich das Naturschutzgebiet Fokstumyra, das in erster Linie dem Vogelschutz dient. Während der Brutzeit von Ende April bis Anfang Juli ist der Zutritt streng reglementiert. Der Dovrefjell-Sunndalsfjella-Nationalpark gilt als eines der wichtigsten Brutgebiete der Doppelschnepfe. Dort brüten etwa 400 Brutpaare dieser von der IUCN als gering gefährdet eingestuften Art. Siehe auch Nationalparks in Norwegen Belege Weblinks Offizielle Internetseite des Direktoratet for naturforvaltning Info des Tourismusbüros Dovrefjellrådet Einzelbelege
Parque nacional Dovrefjell-Sunndalsfjella

El parque nacional Dovrefjell-Sunndalsfjella es un parque nacional de Noruega, fundado en 2003 para reemplazar y ampliar el anterior parque Dovrefjell, fundado originalmente en 1974. Tiene una superficie de 1693 km² del condado de Innlandet e incluye amplias zonas de la cordillera de Dovrefjell, parte de los Alpes escandinavos. Véase también Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Parque nacional Dovrefjell-Sunndalsfjella. Geografía de Noruega Parque Nacional Dovre Parque Nacional Rondane
Parc national de Dovrefjell-Sunndalsfjella

Le parc national de Dovrefjell-Sunndalsfjella est un parc national créé en 2002 (en remplacement du parc de Dovrefjell datant de 1974) sur la frontière des comtés d'Innlandet et Trøndelag en Norvège. Il est étendu à 1 830 km2 en 2018. Le parc est proche du parc national de Dovre et s'étend sur une large part du massif du Dovrefjell. Avec le parc national, huit aires protégées du paysage et deux aires protégées de biotopes ont été établies à côté du parc en 2002, totalisant une aire protégée totale de 4 366 kilomètres carrés. Géographie Le parc compte des milieux qui vont des zones humides et des tourbières luxuriantes aux collines dénudées, ainsi que de vastes plaines de toundra et des forêts de bouleaux. Le point culminant du parc est le mont Snohetta avec 2286 mètres. Une attraction naturelle est la cascade d'Åmotan de 156 m de haut. Faune Le parc est remarquable pour sa population de bœufs musqués, qui ont été réintroduits il y a quelques décennies. Stars du parc, le dernier recensement en dénombre 108. D'autres espèces typiquement septentrionales habitent le parc, comme le renne (au moins 4500), le glouton, le renard arctique ou encore l'aigle royal et le faucon gerfaut. Le renard arctique, commun il y a cent ans, a décliné progressivement à partir d’environ 1900 et s’est éteint dans la région vers 1990. Un programme de réintroduction à partir de 2010 a jusqu’à présent été couronné de succès. Voir aussi Liens externes Ressources relatives à la géographie : Common Database on Designated Areas Naturbase Sentralt stadnamnregister World Database on Protected Areas Notes et références Portail de la conservation de la nature Portail de la Norvège
Dovrefjell-Sunndalsfjella Nemzeti Park

A Dovrefjell-Sunndalsfjella Nemzeti Parkot Norvégiában, a Skandináv-hegységnek a Møre og Romsdal megye, Oppland megye, és Sør-Trøndelag megye találkozásánál emelkedő magashegyi fjell-vidékén hozták létre 2002-ben, 1.693 km² területen a korábbi, 1974-ben létrehozott Dovrefjell nemzeti park kibővítésével. Földrajza A nemzeti park területén a fjellvidék több típusát figyelhetjük meg: nyugaton meredek formák és kopár talaj jellemzi, keleten a mészkőből álló hegyek jobban lekoptak a jégkorszak során és termékenyebb talajt biztosítanak a növények számára. A nemzeti park legmagasabb csúcsa a 2286 méter magas Snøhetta. Növényzet és állatvilág A park növényzetében több endemikus fajt is találunk, ezek egy része a nunatakokon átvészelte a jégkorszakot is, mint a sarki mák (Papaver radicatum) különböző változatai. A park fő attrakciója a két világháború között betelepített keleti pézsmatulok állománya, bár ez nem szerepel a nemzeti park létrehozásának indokai között. Őshonos viszont a vad rénszarvas, a rozsomák. A sarki róka állománya 1990-ben kipusztult, de 2012-ben újratelepítették, egyelőre sikerrel. A ragadozó madarak közül jellemző a szirti sas és az északi sólyom. Kulturális örökség A területen gazdag maradványait tárták fel az ősi rénszarvasvadászatnak. Megtalálták a nyomait mind az ásott, mind az épített csapdáknak, kerítéseknek. Már a középkorban fontos útvonalak haladtak át ezen a hegyvidéken, úgynevezett „királyi utak” és a középkori Nidarosba, a mai Trondheimbe vezető egyik fontos zarándokútvonal is. I. Eystein norvég király már az 1120-as években szállásokat építtetett a királyi út mentén. Ezek, illetve utódaik egészen az 1900-as évekig állami tulajdonban voltak. Turizmus A területen népszerű a gyalogtúrázás. A legkedveltebb úti cél a Snøhetta 2286 méteres csúcsa. A hegy lábánál önkiszolgáló menedékház található, amelynek kulcsát Kongsvollban lehet átvenni. A menedékházat két-három napos gyalogtúrával lehet elérni. A terület nyugati részén nagy szél és sok csapadék is nehezíti a túrázást. Jegyzetek Források Dovrefjell-Sunndalsfjella Nemzeti Park (norvégul – bokmål) Adatbázis (norvégul – bokmål) Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben a Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark című norvég Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként. Kapcsolódó szócikkek Norvégia nemzeti parkjainak listája
Parco nazionale Dovrefjell-Sunndalsfjella

Il parco nazionale Dovrefjell-Sunndalsfjella è un parco nazionale della Norvegia, nelle contee di Møre og Romsdal, Innlandet e Trøndelag. È stato istituito nel 2002 e occupa una superficie di 1.693 km² che include ampie aree del massiccio del Dovrefjell. Fauna Oltre al raro bue muschiato, reintrodotto nel 1947 dalla Groenlandia, sono presenti l'alce, la renna selvatica, la volpe artica, l'ermellino e il ghiottone. Il parco è una meta per il birdwatching. Le specie di uccelli censite sono almeno 120, tra cui si annovera anche il piviere tortolino, mentre nelle brughiere vivono pernici bianche nordiche, zigoli delle nevi, allodole golagialla e rapaci come la poiana calzata. Flora La zona è sempre stata famosa tra i botanici per la flora montana, con più di 170 specie. Uno dei fiori più comuni è il camedrio alpino. Si contano anche varie orchidee selvatiche, come la manina rosea, l'orchidea candida e l'orchidea nana. Ampie zone di terreno sono ricoperte dal lichene delle renne, così chiamato perché questi animali lo mangiano per sopravvivere durante l'inverno..... Note Voci correlate Parchi nazionali della Norvegia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su parco nazionale Dovrefjell-Sunndalsfjella Collegamenti esterni Parco nazionale Dovrefjell-Sunndalsfjella sul sito del Direktorat for Naturforvaltning Parco nazionale Dovrefjell-Sunndalsfjella su www.dirnat.no
Nationaal park Dovrefjell-Sunndalsfjella

Het nationaal park Dovrefjell-Sunndalsfjella (Noors: Dovrefjell-Sunndallsfjella nasjonalpark) is een nationaal park gelegen in de provincies Innlandet, Trøndelag en Møre og Romsdal in Noorwegen. Het park werd opgericht in 2002 ter vervanging van het voormalige nationaal park Dovrefjell, oorspronkelijk opgericht in 1974. Het is circa 1.693 km² en omvat ook de bergketen Dovrefjell. Het park is gereserveerd voor behoud van de noordelijke, gematigde alpine ecosystemen. De dieren zijn onder andere inheemse wilde rendieren, samen met de rendieren in het nationaal park Rondane. De nog overgebleven populatie van wilde rendieren is van Fennoscandinavië Beringia oorsprong (andere zijn van Europese oorsprong). Ook zijn er veelvraten en diverse vogels zoals de adelaar en de giervalk. Muskusossen kwamen er oorspronkelijk voor maar zijn er uitgestorven door de jacht tijdens de Tweede Wereldoorlog. Tussen 1947 en 1954 werden er muskusossen geïmporteerd uit Groenland. Nu is de populatie weer behoorlijk aangedikt. Enkele planten zijn uit de periode voor de laatste ijstijd. Tot juli 2008 was het nationaal park Dovrefjell-Sunndalsfjella samen met vijf aangrenzende landschappen een beschermd gebied en een biotoop en worden lokaal beheerd. Het gebied bedraagt circa 4,365 km² inclusief gebieden van Hedmark. Het park is verdeeld in een westelijk deel en een klein oostelijk deel en wordt gescheiden door de E6 tussen Oslo en Trondheim. Enkele omliggende gemeenten zijn Sunndal, Oppdal en Dombås. De Dovrefjell Raad beheert het nationaal park en coördineert het beheer met de andere gebieden. De Raad bestaat uit de acht betrokken gemeenten en de vier provincies met politieke vertegenwoordigers (meestal burgemeesters). De beschermde gebieden worden beheerd door de gemeenten. Het wordt omgeven door bergen, zoals de Snøhetta op 2.286 m. Er zijn diverse wandelingen te maken in de zomer, met overnachtingsmogelijkheden in onbemande hutten, en er kan geskied worden in de winter. De Tverrfjellhytta biedt uitzicht op het park. Externe links Dovrefjell Raad officiële brochure nationaal park Noors milieudirectoraat Kaart
Park Narodowy Dovrefjell-Sunndalsfjella

Park Narodowy Dovrefjell-Sunndalsfjella (norw. Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark) – park narodowy w Norwegii. Położenie Leży blisko parków Jotunheimen i Rondane na granicy prowincji Hedmark i Oppland w środkowej części kraju (niedaleko Trondheim). Historia i charakter Jest terenem chronionym już w XIX wieku (pierwsze wzmianki o ochronie tego terenu pochodzą z 1814). Formalnie ogłoszono go parkiem narodowym w 1974, a jego pierwotna powierzchnia wynosiła 265 km². Od 2002 roku obszar parku narodowego wynosi 1830 km². W latach 1974–2002 park narodowy nosił nazwę Dovrefjell (norw. Dovrefjell nasjonalpark), obecna nazwa funkcjonuje od 2002 roku. Obejmuje góry Dovre z unikalną rzeźbą polodowcową. Dolina Drivy (Drivdal) dzieli park na dwie części: wschodnią (płaskowyż 1000–1300 m n.p.m. o wapiennym podłożu i znacznym bogactwie flory) i zachodnią (górzystą, z najwyższym punktem parku – szczytem Snöhetta o wysokości 2286 m n.p.m.). Klimat parku jest kontynentalny, średnia roczna suma opadów wynosi 439 mm, a średnia roczna temperatura to –0,5 °C. Flora i fauna Flora Florę parku tworzą rzadkie okazy, m.in.: firletka alpejska, Cassiope hypnoides, Phyllodoce coerulea, mech Pohlia albicans, skalnica naprzeciwlistna, wierzba żyłkowana i endemiczna bylica norweska. Istnieje tu najbardziej na południe wysunięte stanowisko subarktycznego torfowiska typu palsa. Fauna Z fauny najbardziej znana jest jedyna europejska populacja piżmowołu. Pierwsze osobniki sprowadzono tu w 1930. Wyginęły one 10 lat później. W 1950 podjęto kolejną próbę aklimatyzacji tego gatunku w Norwegii, tym razem się powiodło. Jesienią 1978 żyło tu 35 sztuk wołów, a obecnie jest ich około 50. Piżmowół w parku nie ma naturalnych wrogów, jedynym zagrożeniem są zbyt wysokie śniegi uniemożliwiające zwierzętom dotarcie do pokarmu i gwałtowne burze. Okazy można oglądać jedynie podczas specjalnych, organizowanych przez władzę parku wycieczek. Awifaunę reprezentuje m.in. obficie występująca siewka złota. Przypisy
Доврефьелль-Сунндалсфьелла

Доврефьель-Сунндалсфьелла (норв. Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark) — норвежский национальный парк, покрывающий территории площадью 1 693 км² в пределах фюльке Иннландет, Трёнделаг и Мёре-ог-Ромсдал. Был реорганизован 3 мая 2002 года путём увеличения площади прежнего парка в горах Доврефьель, который был основан в 1974 году. История Парк Доврефьель-Сунндалсфьелла был создан в целях: Сохранения крупной горной области в её первозданном виде Сохранения высокогорной экосистемы с её природным биоразнообразием Сохранения популяции диких оленей в районе гор Снёхетта и Knutshø Сохранения среды обитания Сохранения ландшафта и геологических отложений Защита культурного наследия Ссылки Официальный сайт (норв.) Национальный парк Доврефьель-Сунндалсфьелла (норв.). Архивировано из оригинала 30 сентября 2007 года. Сайт норвежской ассоциации горного туризма (норв.)
Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark

Dovrefjell-Sunndalsfjella nationalpark är en norsk nationalpark som ligger i ett högfjällsområde på Dovrefjell och Sunndalsfjella där Trøndelag, Innlandet och Møre og Romsdal fylken möts. Parken inrättades 2002 för att skydda ett intakt högfjällsekosystem och täcker ett område på 4 367 km² i Lesja och Dovre kommuner i Innlandet fylke, Oppdals kommun i Trøndelag fylke samt Sunndals och Molde kommuner i Møre og Romsdal fylke. Den är en utvidgning av Dovrefjells nationalpark, som inrättades 1974, dessutom ingår ett separat område öster om Drivdalen i nationalparken. Geografi, landskap och geologi Parken spänner över ett brett spektrum av norska fjällandskaptyper, från det branta och karga i väster till det kalkrika, frodiga med mjuka former i öster. Flora och fauna Parken är kärnområde för vildren och dess centrala delar har ett bestånd av myskoxe, som planterades in under mellankrigstiden. Det finns ett fast bestånd av järv och ett visst bestånd av fjällräv och flera stora rovfåglar som kungsörn och jaktfalk. Dovrefjell, särskilt Knutshøene, och Sunndalsfjella är kända för en rik fjällflora med många endemiska arter. Det finns även några säregna växter som överlevde istiden på nunataker, som norsk malört och olika underarter till fjällvallmo. Kulturminnen Nationalparken är ett kärnområde för arkeologiska kulturminnen från förhistorisk vildrenjakt, här finns hela fångstsystem med ledstängsel, uppmurade och jordgrävda fångstgropar och skjutplatser. Området har även flera spår som tyder på att det var den traditionella färdvägen mellan Sydnorge och Trøndelag med spår av både kungsvägar och pilgrimsleder. Båda skapade behov av fjällstugor och de första värdshusen ska ha uppförts omkring 1120 på Öystein Magnussons initiativ. Fjällstugorna Fokstugu, Hjerkinn, Kongsvold och Drivstua, som var i statens ägo ända in på 1900-talet, var ursprungligen skjutsstationer på sträckan Dovre-Oppdal. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), tidigare version. Externa länkar - Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark (bokmål) Dovrefjellrådet
Jarsteinen

La réserve naturelle de Jarsteinen et Jarstein se compose d'une petite île presque nue avec de petits îlots, des récifs et des plans d'eau en connexion directe avec l'île, qui est protégée et située juste au large de la côte à Karmøy et juste à l'ouest du village de Skudeneshavn. Description L'île, entourée d'îlots et de récifs ainsi que de zones maritimes à une distance d'environ 50 m de la terre, fait partie de la réserve naturelle de Jarstein, qui a été créée par la résolution du prince héritier régent du 7 mai 1982. Elle est composée d'une partie terrestre et d'une partie marine Réserve naturelle Le but de la conservation est de préserver une importante localité d'oiseaux marins avec les communautés végétales et les espèces animales qui sont naturellement liées à la zone, en particulier du point de vue des oiseaux marins et de leurs lieux de nidification. Parmi les oiseaux de mer qui nichent à Jarsteinen figurent l'Oie cendrée, l'Eider à duvet, le Fulmar boréal, le Goéland brun, le Goéland argenté, le Goéland marin, la Mouette tridactyle et le Guillemot à miroir ainsi que le Grèbe huppé, le Pipit maritime, la Bergeronnette grise, le canard colvert et le Grand Corbeau qui y nichent. De plus, une colonie de cormoran huppé y réside et plusieurs autres espèces visitent Jarsteinen, comme le Faucon pèlerin et le Pygargue à queue blanche. Voir aussi Notes et références Liens internes Liste des îles de Norvège Portail de la Norvège Portail des îles Portail de la mer du Nord Portail de la conservation de la nature
ГЕС Недре-Россага

ГЕС Недре-Россага — гідроелектростанція в центральній Норвегії за три десятки кілометрів на південний захід від міста Му-і-Рана. Знаходячись після ГЕС Овре-Россага, становить нижній ступінь каскаду у сточищі річки Россага, котра впадає до Sorfjorden (одна з південних заток Рана-фіорду). Відпрацьований станцією верхнього рівня ресурс відводиться до створеного на Россазі водосховища Stormybassenget, яке має площу поверхні 6,8 км2 та припустиме коливання рівня між позначками 241,9 та 247,9 метра НРМ. Під час спорудження ГЕС Недре-Россага у другій половині 1950-х років по лівобережжю річки проклали дериваційний тунель завдовжки майже 8 км, що подавав ресурс до підземного машинного залу. Тут встановили шість турбін типу Френсіс — чотири потужністю по 43,5 МВт та дві з показником у 39,8 МВт. Крім того, існували два допоміжні гідроагрегати потужністю по 2,2 МВт. Використовуючи напір у 244 метри, станція забезпечувала виробництво 2 млрд кВт·год електроенергії на рік. Пропускна здатність ГЕС Недре-Россага була меншою від аналогічного показника верхнього ступеня, що через недостатній об'єм балансуючого резервуара змушувало обмежувати виробництво на станції Овре-Россага. Як наслідок, у 2012—2016 роках реалізували проєкт серйозної модернізації нижнього ступеня каскаду. Він включав прокладання другого дериваційного тунелю, що живить одну турбіну типу Френсіс потужністю 225 МВт. При цьому в першому машинному залі залишили в експлуатації лише три турбіни, загальна потужність яких наразі рахується як 125 МВт. Це повинне збільшити річне виробництво електроенергії до 2,15 млрд кВт·год. Відпрацьована вода по двох відвідним тунелям довжиною понад 3 км кожен відводиться в Россагу. Примітки