NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Собор пресвятої Діви Марії (Тромсе)

Собор пресвятої Діви Марії (норв. Vår Frue kirke) — католицький храм у місті Тромсе, Норвегія. Церква є кафедральним собором територіальної прелатури Тромсе. Собор пресвятої Діви Марії у Тромсе є найпівнічнішим католицьким собором у світі. Історія Будівництво церкви пресвятої Діви Марії в Трумсе було закінчено у 1861 році. Церква побудована в неоготичному стилі. Внутрішній інтер'єр церкви з часу побудови кілька разів змінювався. Взимку 1944–1945 рр. церква використовувалася для розміщення біженців з Фіннмарку. 14 травня 1969 року церква постраждала від пожежі, яка сталася в місті. У 1967 році в храмі розташовувався католицька школа. У червні 1989 року собор Пресвятої Діви Марії відвідав папа Римський Іван Павло II. Парафія Пресвятої Діви Марії в Трумсе об'єднує приблизно 500 віруючих різних національностей, що проживають у Тромсе, серед яких більшість складають норвежці, поляки та філіппінці. Посилання Історія парафії пресвятої Діви Марії у Тромсе [Архівовано 11 червня 2007 у Wayback Machine.] (норв.)
Ypsilon (bro)

Ypsilon er en skråstagsbro over Drammenselven i Drammen, (Buskerud), Norge. Gangbroen, der knytter den nye Kunnskapsparken på Grønland sammen med byparken på Bragernes, har fået navnet "Ypsilon" på grund af sin særegne form – fra luften ser den ud som en Y, med et landfæste på Strømsøsiden og to på Bragernessiden. Galleri Eksterne links Ypsilon-broen på broer.no Arkitektnytt: Ypsilon vant i Drammen Arkiveret 23. december 2005 hos Wayback Machine Omtale av pristildeling (European Steel Bridges Award). Arkitektnytts hjemmeside (lest 31. juli 2008) Husbankens hjemmeside. Se link «Her er juryens hele begrunnelse» til omtalen av Ypsilon Arkiveret 5. november 2009 hos Wayback Machine (lest 2. august 2008) Høgskolen i Buskerud: Ypsilon har landet Arkiveret 17. august 2011 hos Wayback Machine
Ypsilon (bridge)

The Ypsilon Bridge is a cable-stayed bridge over Drammenselva in Drammen, located in Buskerud in Norway. The pedestrian bridge connects Kunnskapsparken, the science park of Grønland in Drammen with the city park on Bragernes. The bridge was designed by the firm of Arne Eggen Architects. The three-way bridge has been given the name "Ypsilon" due to its special form – from the air it looks like a Y, with one abutment on the Strømsø side and two at the Bragernes side. The project was co-funded by the municipality of Drammen and Kunnskapsparken AS. Kunnskapsparken accommodates the University of South-Eastern Norway with its campus Drammen, the public library of Drammen, and the Viken Regional Library. Gallery See also List of bridges in Norway List of bridges in Norway by length List of bridges List of bridges by length References External links Ypsilon Bridge on en.broer.no Arne Eggen Architects website LINK landskap Archived 2011-06-07 at the Wayback Machine
Ипсилон (мост)

Мост Ипсилон (норв. Ypsilonbrua) — вантовый мост для пешеходов и велосипедов в Драммене, Норвегия (норв.). Мост был спроектирован компанией «Arne Eggen Architects». Трёхпролётный мост получил название «Ипсилон» благодаря своей особой форме — с воздуха это похоже на Y. Расположение Пешеходный мост соединяет Куннскапспаркен, научный парк Гренланд в Драммене с городским парком в Брагернесе. Проект совместно финансировался муниципалитетом Драммена и Куннскапспаркена. Куннскапспаркен включает в себя библиотеку Бускерудского Университетского колледжа, публичную библиотеку Драммена и Бускерудскую областную библиотеку (норв.). Мост держится на наклонных стержней из башни. Протяжённость моста 90 метров. Официальное открытие состоялось 16 января 2008, оно показывывалось по телевидению TV 2. (норв.) Награды Мост получил премию «European Steel Bridges Award» (Премия европейских стальных мостов) в 2008. Также мост был награждён муниципалитетом Драммена за хорошую технику строительства (норв.). Фотогалерея См. также Список мостов Норвегии Примечания Ссылки Ypsilon broen på broer.no (норв.) Arkitektnytt: Ypsilon vant i Drammen, presentert 25. august 2005 (норв.) Omtale av pristildeling (European Steel Bridges Award). Arkitektnytts hjemmeside (недоступная ссылка) (lest 31. juli 2008) (норв.) Husbankens hjemmeside. Se lenke «Her er juryens hele begrunnelse» til omtalen av Ypsilon (lest 2. august 2008) (норв.) Høgskolen i Buskerud: Ypsilon har landet, presentert 8. november 2007 (норв.) Arne Eggen Arkitekter AS (норв.) LINK landskap (норв.)
Ypsilon (bro)

Ypsilon är en gångbro över Drammenselva i Drammen i Norge, som binder samman den nya Kunnskapsparken i Grønland i Drammen med stadsparken i Bragernes. Namnet har den fått på grund av sin speciella form – från luften ser den ut som ett Y, med ett landfäste på Strømsøsidan och två på Bragernessidan. I folkmun kallas den därför "Y-brua". Bron Bron har ett landfäste på Strømsøsidan och två på Bragernessidan. Projektet är ett samarbete mellan Union Eiendomsutvikling AS, Drammens kommun och Kunnskapsparken AS. Huvudspannet är 90 meter långt och de två sidospannen 56 meter. Bron har två 47 meter höga snedkabelmaster med 16 vajrar på varje sida som bär upp spannen. Allt stål är vitmålat. Brodäcket är utfört av krossad vit granit nedvalsad i epoxi. Under bron finns det en femton meter bred och sex meter hög seglingspassage. Y-formen på Bragernessidan omsluter en liten bukt i älvstranden. Tillgänglighet och lutningsförhållanden följer riktlinjerna för allmän tillgänglighet. Stålkonstruktionen är utförd i Sandnessjøen och transporterad sjövägen till Drammen. Bron är ritad av Arne Eggen Arkitekter AS, landskapsarkitekt var Multiconsult (nu LINK landskap) och belysningsdesigner Kaare Skallerud A.S. Det förväntades att fotgängar- och handelsmönstren på Bragernes skulle komma att förändras som en följd av den nya gångbron och redan innan bron var färdigbyggd började den få status som Drammens nya stadssymbol. Den officiella öppningen skedde 16 januari 2008 med direktsändning i TV 2. Priser Ypsilon fick 2008 priset "European Steel Bridges Award", och hedersomnämnande av juryn for Statens pris för byggkvalitet. Ypsilon tilldelades Drammen kommuns pris for god byggkvalitet 2008, och Norska Stålkonstruktionspriset 2009. Rosa sløyfe-aksjonen I oktober 2017 blev Ypsilon belyst i rosa ljus, som ett led i Rosa Sløyfe-aksjonen (Rosa bandet) till stöd för bröstcancerforskning. Detta var första gången som bron var del i denna kampanj, där byggnader och minnesmärken belyses med rosa för att påminna folk om att oktober är en månad med internationellt fokus på bröstcancer. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), Ypsilon (bro), 30 mars 2022. Noter Vidare läsning «Ypsilon, gang- og sykkelbru over Drammenselva». I: Arkitektur N, 4/08, ss.30-31 Externa länkar Ypsilon broen på broer.no Arkitektnytt: Ypsilon vant i Drammen, presentert 25. august 2005 Omtale av pristildeling (European Steel Bridges Award). Arkitektnytts hjemmeside (lest 31. juli 2008) Husbankens hjemmeside. Se lenke «Her er juryens hele begrunnelse» til omtalen av Ypsilon (lest 2. august 2008) Høgskolen i Buskerud: Ypsilon har landet, presentert 8. november 2007 Arne Eggen Arkitekter AS LINK landskap Wikimedia Commons har media som rör Ypsilon.﻿
Capella del Rei Òscar II

La capella del Rei Òscar II (noruec: Kong Oscar IIS Kapell) és una capella situada al municipi de Sør-Varanger, al comtat de Finnmark, Noruega. Es troba al poble de Grense Jakobselv. Aquesta capella de pedra fou construït el 1869 a la frontera amb Rússia. La capella va ser dissenyada per Jacob Wilhelm Nordan i té capacitat per a unes 72 persones. Història L'any 1851, l'assentament de Noruega ubicat a la zona de l'actual Grense Jakobselv tenia un gran desig de tenir la seva pròpia capella. El 1826, es va completar la demarcació de la frontera entre Rússia i Noruega. No obstant, encara hi havia desacords entre les autoritats noruegues i pescadors russos a la frontera nacional després d'aquest temps. Després de la presentació d'informes diversos enfrontaments durs entre els pescadors noruecs i russos, el governador del comtat de Finnmark volia deixar que un vaixell de l'armada de la Reial Marina Noruega per dur a terme la vigilància de la pesca durant els mesos amb la pesca més pesant. El Departament de l'Interior volia una investigació independent de les circumstàncies i va enviar el capità de corbeta Heyerdahl nord a familiaritzar-se amb el cas. Heyerdahl no compartia les opinions del comtat del Governador sobre quina solució. Va proposar en lloc d'erigir una capella a Grense Jakobselv. Una capella luterana seria un límit indiscutible marca, com la capella ortodoxa russa a Boris Gleb que havia estat utilitzat per a la demarcació de la frontera el 1826. El 1865 es va decidir construir una capella i casa pastoral a la "frontera". En l'estiu de 1869, la nova capella va ser construïda i el 26 de setembre del mateix any, la capella va ser consagrada pel bisbe Waldemar Hvoslef. Nom El 1873, el rei Òscar II de Suècia i Noruega va visitar la capella, i per commemorar aquesta visita, es va concedir aquesta capella amb una llosa de marbre amb les inscripcions bilingües: Kong Oscar II hørte Guds ord her den 4 de Juli 1873 (noruec) i Gonagas Oscar II gulai Ibmel sane dobe dam 4 ad Juli 1873 (sami septentrional), que significa "el rei Òscar II va escoltar la paraula de Déu aquí el 4 de juliol de 1873". Després, va expressar el seu desig de nomenar la capella amb el seu nom, de manera que els membres de la congregació va fer una placa de nom per a ell que encara penja sobre la porta. Referències
König-Oskar-II.-Kapelle

Die König-Oskar-II.-Kapelle (norwegisch Kong Oscar IIs kapell) ist eine kleine evangelisch-lutherische Kirche in der verlassenen Ortschaft Grense Jakobselv in der Gemeinde Sør-Varanger im Osten des Fylkes Finnmark im äußersten Nordosten Norwegens. Die Kapelle liegt oberhalb des in den Varangerfjord mündenden, hier ästuarähnlich verbreiterten Flusses Jakobselva, dessen Mitte die Grenze zu Russland bildet – 1920 bis 1944 zwischen Norwegen und Finnland. Der granitene Felssteinbau wurde als Grenzmarkierung errichtet, nachdem es häufig Streitigkeiten um den Grenzverlauf zwischen norwegischen und russischen Pelztierjägern und Fischern gegeben hatte, und im September 1869 durch Bischof Friedrich Waldemar Hvoslef geweiht. Zugehörig ist ein Pfarrhaus. Architekt war Jacob Wilhelm Nordan. Eine Restaurierung erfolgte 1992. Ihren Namen erhielt die 70 Sitzplätze bietende Kirche im Jahr 1873 anlässlich eines Besuchs des norwegischen Königs Oskar II. von Schweden. An den Besuch erinnert eine Marmor-Platte mit der Inschrift: „König Oskar II. hörte das Wort Gottes hier am 4. Juli 1873“ in norwegischer und samischer Sprache. Die Kapelle war wegen ihrer guten Erkennbarkeit vom Meer aus eine Landmarke für Seeleute. Zur besseren Sichtbarkeit wurde sie im Jahr 1883 weiß gekälkt, neuerlich 1884. Dieses Weiß wurde 1969 zum hundertjährigen Jubiläum entfernt. Alles kirchliche Silber wurde vor der Befreiung der Finnmark (siehe Unternehmen Nordlicht und 20. Gebirgs-Armee) im Jahr 1944 gestohlen. Die Kapelle gehört zum Kulturerbe des norwegischen Riksantikvaren. Weblinks Oscar II’s chapel – spiritual beacon Innenansicht beim Northern Norway Tourist Board (englisch) Abschnitt: Churches as border markers (englisch) Einzelnachweise
King Oscar II Chapel

King Oscar II Chapel (Norwegian: Kong Oscar IIs kapell) is a parish church of the Church of Norway in Sør-Varanger Municipality in Finnmark county, Norway. It is located near the village of Grense Jakobselv, about 500 metres (1,600 ft) from the border with Russia. It is one of the churches for the Sør-Varanger parish which is part of the Varanger prosti (deanery) in the Diocese of Nord-Hålogaland. The stone church was built in a long church style in 1869 by the architect Jacob Wilhelm Nordan (1824–1892). The church seats about 72 people. History In 1851, the Norwegian settlement in the Grense Jakobselv area had a strong desire to have its chapel. However, it was politics that would accelerate the work of construction. In 1826, the demarcation of the Norway–Russia border was completed. However, there were still disagreements between the Norwegian authorities and Russian fishermen on the national border (the Jakobselva River) after that time. After reporting several harsh confrontations between Norwegian and Russian fishermen, the County Governor of Finnmark wanted to let a naval ship from the Royal Norwegian Navy undertake fisheries surveillance during the months with the heaviest fishing. The Interior Ministry wanted an independent investigation of the circumstances and sent Lieutenant Commander Georg Heyerdahl (1798–1853) north to familiarize themselves with the case. Heyerdahl did not share the county Governor's views on which solution. He proposed instead to erect a chapel at Grense Jakobselv. A Lutheran chapel would be an indisputable boundary marking, such as the Russian Orthodox chapel in Boris Gleb that had been used for border demarcation in 1826. In 1865 it was decided to build a chapel and parsonage at the border. In the summer of 1869, the new chapel was built and on 26 September the same year, the chapel was consecrated by Waldemar Hvoslef (1825–1906), Bishop of the Diocese of Bjørgvin. Name In 1873, King Oscar II of Sweden and Norway visited the chapel, and to commemorate this visit, he bestowed this chapel with a marble slab with the bilingual inscriptions: Kong Oscar II hørte Guds ord her den 4de Juli 1873 (Norwegian language) and Gonagas Oscar II gulai Ibmel sane dobe dam 4 ad Juli 1873 (Northern Sami language) which means "King Oscar II heard the words of God here on the 4th of July 1873". At the same time, he expressed a desire to name the chapel after himself, so the members of the congregation made a nameplate for him that still hangs over the door. Media gallery See also List of churches in Nord-Hålogaland References External links Media related to Kong Oscar IIs kapell at Wikimedia Commons
Oscar II:s kapell

Oscar II:s kapell (norska: Kong Oscar IIs kapell) ligger i Grense Jakobselv i Sør-Varangers kommun i Finnmark. Kapellet byggdes som gränsmarkering mot Ryssland, efter det att ryska fiskare dåligt respekterade den gräns, som fastställts i 1826 års norsk-ryska gränsavtal. Kapellet är en långkyrka i sten med 72 platser. Det invigdes den 26 september 1869 av biskopen Fredrik Waldemar Hvoslef, och restaurerades 1992. Arkitekten för kapellet var Jacob Wilhelm Nordan. Historia Den första norska bosättningen i Grense Jakobselv etablerades 1851. Den norska befolkningen önskade sig ett eget kapell. Vidare var det efter gränsavtalet 1826 fortsatt oenighet mellan norska myndigheter och ryska fiskare om riksgränsen. Efter inrapportering av flera våldsamma konfrontationer mellan norska ämbetsmän och ryska fiskare, lät länsmannen i Finnmark skicka ett örlogsfartyg till området för att förhindra gränsöverträdelser. Inrikesdepartementet önskade en oberoende granskning och skickade kaptenlöjtnant Heyerdahl för att kontrollera saken. Heyerdahl delade inte länsmannens syn på lösning av problemet och föreslog i stället att det skulle uppföras en från havet väl synlig kyrka på platsen, då ryssarna respekterade kyrkor och kapell. Sedan 1500-talet hade det funnits ett ryskt-ortodoxt kapell i Borisoglebsk vid Pasvik älv. En evangelisk-luthersk kyrkobyggnad skulle därmed framstå som en tydlig gränsmarkering. Genom detta föll den nationella säkerhetspolitiken och områdets norska befolkning intressen samman. År 1865 bestämdes det att det skulle byggas ett kapell och en prästgård vid gränsen. Sommaren 1869 stod det nya kapellet i gråsten färdigt, och i september samma år invigdes det av biskopen. Knappt 100 m nordväst om kapellet anlades en kyrkogård där det finns några tiotal gravar med främst åldrande träkors men även vanliga fräscha gravstenar. Sitt nuvarande namn fick kapellet först vid kung Oscar II:s besök den 4 juli 1873. Till minne av besöket skänkte han kapellet en marmorplatta med inskriften Kung Oscar II hörde Guds ord här den 4:de juli 1873, och på samiska: Gonagas Oscar II gulai Ibmel sane dobe dam 4 ad Juli 1873. Samtidigt uttryckte han sin önskan om att få kapellet uppkallat efter sig. Det genomfördes självklart, och man tillverkade då den namnplatta, som än idag hänger över dörren. Eftersom kapellet är beläget vid älven, blev det snabbt ett viktigt sjömärke, och för att det skulle bli än mer synligt från sjön vitkalkades det åren 1883 och 1884. Vitkalkningen togs bort 1969 i samband med kapellets 100-årsjubileum. Allt kyrksilver stals vid befrielsen av Finnmark 1944. Kung Olav V besökte kapellet 1959 och 1969 och en minnestavla sattes upp för detta. Kulturminne Kapellet är sedan år 2000 kulturminnesskyddat. Bildgalleri Litteratur Grepstad, Ottar og Kirsti Mathilde Thorheim (2005): Fotefar mot nord. Bodø. ISBN 82-7547-214-8 Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål) Wikipedia. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Oscar II:s kapell. Den norske kirke: Kirkene i Sør-Varanger sogn
Estació de satèl·lit de Svalbard

L'estació de satèl·lit de Svalbard -Svalbard satelittstasjon (noruec), Svalbard Satellite Station (anglès) - també coneguda com a SvalSat, és una estació terrestre de satèl·lit situada al Platåberget, prop de Longyearbyen, a l'arxipèlag de Svalbard, Noruega. Fou inaugurada el 1997, i des d'aleshores l'opera Kongsberg Satellite Services (KSAT), una aliança d'empreses entre Kongsberg Defence & Aerospace i el Norwegian Space Centre (NSC). SvalSat i KSAT's Troll Satellite Station (TrollSat) a l'Antàrtida són les dues úniques estacions terrestres capaces de descarregar informació dels 14 satèl·lits en òrbita polar. Les instal·lacions consisteixen en 31 antenes que operen en les bandes C, L, S i X. Aquesta estació proporciona serveis de terra a més satèl·lits que cap altra instal·lació del món. Entre els clients s'inclouen Organització Europea per a l'Explotació de Satèl·lits Meteorològics (EUMETSAT), la NASA, l'Agència Espacial Europea (ESA) i l'Administració Nacional Oceànica i Atmosfèrica (NOAA). Aquesta estació també llegeix i distribueix dades del satèl·lit de recerca solar japonès Hinode. Les concessions de descàrrega de dades només es fan a satèl·lits civils però algunes de les dades indirectament es fan servir per forces armades, malgrat que això estigui en desacord amb el tractat de Svalbard. Instal·lacions SvalSat es troba a Platåberget, una muntanya-altiplà a 400–500 msnm just als afores de Longyearbyen, a l'illa de Spitsbergen, Svalbard, Noruega. La ubicació en la latitud 78 és favorable per una comunicació amb la Terra. Consta de 31 sistemes d'antenes, tant dedicats als clients com per multimissió i fan del SvalSat l'estació terrestre comercial més gran del món. Bibliografia Kriege, J.; Russo, A. «A History of the European Space Agency 1958–1987: Volume I The story of ESRO and ELDO, 1958–1973» (PDF). European Space Agency, 01-04-2000. Arxivat de l'original el 10 d'abril 2012. [Consulta: 10 abril 2012]. Øvregard, Per. Televerket: I samfunnets tjeneste (en noruec). 2. Norsk Telemuseum, 1996. ISBN 8291335109. Røberg, Ole Anders; Collett, John Petter. «Norwegian Space Activities 1958–2003: A Historical Overview» ( PDF). European Space Agency, 01-10-2004. Arxivat de l'original el 10 d'abril 2012. [Consulta: 10 abril 2012]. Sakurai, Takashi. The Hinode Mission. Springer Science+Business Media, 2008. ISBN 978-0-387-887398-8. Ulfstein, Geir. The Svalbard Treaty. Scandinavian University Press, 1995. ISBN 8200227138. Wormdal, Bård. Satellittkrigen (en noruec). Oslo: Pax, 2011. ISBN 978-82-530-3450-8.
Svalbard Satellitstation

Svalbard Satellitstation (SvalSat) er verdens nordligste satellitstation, placeret 459 moh på Platåberget ved Hotellneset, 5 km vest for Longyearbyen på Spitsbergen, Svalbard. SvalSat blev oprettet i 1997 som en jordstation for at yde støtte til operatører af polare satellitter i kredsløb. SvalSat er anerkendt, ikke kun som den nordligste, men også den bedste placerede jordstation i verden. Den ekstreme nordlige placering på øgruppen Svalbard giver SvalSat sin unikke placering. Stationen dækker de fleste breddegrader og SvalSat er den eneste kommercielle jordstation i verden der er i stand til at levere support til alle kredsløb (14 af 14 baner) til ejere og operatører af polare satellitter i kredsløb, men undtagelse af den norske Troll Forskningsstation i Antarktisk. Kongsberg Satellite Services med hovedkontor i Tromsø ejer og driver Svalbard Satellitstation. Eksterne henvisninger SvalSat´s officielle hjemmeside på ksat.no Arkiveret 25. december 2009 hos Wayback Machine (engelsk) Information og billeder på Constructed world wiki (engelsk)
Station du Svalbard

78° 13′ 47,18″ N, 15° 24′ 28,03″ E La station du Svalbard (en norvégien : Svalbard satelittstasjon) ou SvalSat est une station terrienne situé à Platåberget près de Longyearbyen dans l'île de Svalbard (Norvège) qui est utilisée pour les communications avec les satellites d'observation de la Terre circulant sur une orbite polaire. Ouverte en 1997, SvalSat est la propriété en 2018 de la société Kongsberg Satellite Services (KSAT) une coentreprise détenue par l'entreprise Kongsberg Gruppen et l'agence spatiale norvégienne, le Norsk Romsenter. Équipements Du fait de sa latitude élevée (78°N soit à 1 200 km du pôle Nord), la station est visible à chaque orbite par les satellites circulant sur une orbite polaire à une altitude supérieure à 500 kilomètres. La station dispose d'une trentaine d'antennes paraboliques assurant des liaisons descendantes et montantes en bande C, L, S et X. L'utilisation de la station est couplée depuis 1999 avec celle de la station de Troll située en Antarctique et qui permet également un contact à chaque orbite avec les satellites circulant en orbite polaire. Depuis 2004 la station est reliée au continent par deux câbles en fibre optique redondants (système de câbles sous-marins du Svalbard) qui ont largement contribué à augmenter sa capacité. Certains clients disposent de leurs propres installations : ce sont l’organisation européenne pour l’exploitation des satellites météorologiques (EUMETSAT), la National Aeronautics and Space Administration (NASA), l’agence spatiale européenne (ESA) et la National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA). Le téléport reçoit et distribue également des données du satellite de recherche japonais Hinode. Du fait du statut particulier du Svalbard (territoire neutre) la station normalement dédiée uniquement à des activités non militaires. Mais quelques données aient été indirectement utilisées par des forces armées. Il y a un désaccord si cela constitue ou non une violation du traité du Svalbard. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Svalbard Satellite Station » (voir la liste des auteurs). Voir aussi Articles connexes station de Troll Orbite polaire Kongsberg Satellite Services Liens externes (en) Page dédiée sur le site officiel du Kongsberg Satellite Services Portail de l’astronautique