NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Dønnes Church

Dønnes Church (Norwegian: Dønnes kirke) is a 13th-century parish church of the Church of Norway in Dønna Municipality in Nordland county, Norway. It is located in the village of Dønnes on the northern part of the island of Dønna. It is one of the churches for the Dønna parish which is part of the Nord-Helgeland prosti (deanery) in the Diocese of Sør-Hålogaland. The stone church was built in a long church style during the 13th century using plans drawn up by an unknown architect. Some of the interior decorations include Madonna with Child from 1200s, a figure of St. Laurentius (St. Lavrans) from the 1400s, and a carved Baroque style pulpit from the 1600s. The altarpiece is from 1670. History The earliest existing historical records of the church date back to the year 1308, but the church was likely built during the first half of the 1200s, and there may have been a church on the site prior to the construction of this stone church. In 1584, written descriptions of the church state that it was in such poor condition that it was preferable to have the worship services outside in the graveyard rather than inside the building. In 1651, the church was purchased by Preben von Ahnen. In 1675, the church was sold to Peter Christoffersen Tønder. In 1796, the church was sold to a Mission College. In 1814, this church served as an election church (Norwegian: valgkirke). Together with more than 300 other parish churches across Norway, it was a polling station for elections to the 1814 Norwegian Constituent Assembly which wrote the Constitution of Norway. This was Norway's first national elections. Each church parish was a constituency that elected people called "electors" who later met together in each county to elect the representatives for the assembly that was to meet at Eidsvoll Manor later that year. In 1824, the church was sold out of private ownership to the people of the Dønnes parish. In 1866, the western part of the nave was torn down and rebuilt wider and longer so that the church would increase its capacity. The stone church has been renovated several times since then. In the 1960s and 1970s, Dønnes Church was examined and arranging under the leadership of Håkon Christie. Restoration work was completed in 1974. Media gallery See also List of churches in Sør-Hålogaland References
Tjøtta Church

Tjøtta Church (Norwegian: Tjøtta kirke) is a parish church of the Church of Norway in Alstahaug Municipality in Nordland county, Norway. It is located in the village of Tjøtta on the island of Tjøtta. It is the main church for the Tjøtta parish which is part of the Nord-Helgeland prosti (deanery) in the Diocese of Sør-Hålogaland. The stone church was built in a rectangular style in 1851 using plans drawn up by the architect Christian Heinrich Grosch. The church seats about 310 people. History The earliest existing historical records of the church date back to the year 1589, but the church was built before that date. It is speculated that the first church here was constructed on the orders of the local Viking chief Hárek of Tjøtta around the year 1000. Hárek converted to Christianity and was baptized in 999, so building a church would have come next. The church originally had a rectangular nave with a narrower rectangular or square chancel. In the 1630s and 1640s, major repair work was carried out on the church, and again also in the 1660s and in 1760. In 1811, lightning struck the church causing a fire and some damage to the building which had to be rebuilt. Then again in 1843 there was a massive fire due to another lightning strike, but this one virtually destroyed the whole building, with only small parts of the original structure remaining. After the fire, the building was torn down and a new church was commissioned to be built on the same site. The new building was significantly larger than the previous church. See also List of churches in Sør-Hålogaland References
Langøyene

Langøyene er en ø på 0,3 km² i Bunnefjorden inderst i Oslofjorden, som tilhører Nesodden kommune i Akershus fylke i Norge, men lejes og drives af Oslo kommune. Langøyene er et populært fritidsområde og badested, også for naturister. Det er tilladt at overnatte i telt på øernes nordlige del, som nås med færge fra Aker Brygge i Oslo om sommeren. Langøyene var oprindeligt to øer med et langstrakt sund imellem. Norges første cementfabrik lå på Nordre Langøy fra 1837 til 1938. Råstoffet var kalksten fra Malmøya. Den store græsslette, vi finder midt på Langøyene i dag, er hovedstadens gamle losseplads. Omkring år 1900 havde storbyen Oslo, dengang Kristiania, behov for ny losseplads, og købte i 1902 de to øer med henblik på at bruge sundet mellem øerne til dette. Gamle skibsvrag blev sænket i begge ender af sundet for at dæmme op mellem øerne, og fra 1904 til 1948 blev Oslos affald deponeret her. I 1908 tog man pladsen fuldt i brug: Lastepramme med bundluger til at åbne, sejlede i pendulfart fra byen med op til 70 tons affald ombord. På øerne arbejdede 30 mand med trillebør og spade for at sprede affaldet. I 1922 anlagde man en stor kranbane på hver side af sundet, med wire og stor grab mellem. Den kunne losse og sprede tre tons af gangen. Dagens snorlige gangsti fra færgekajen til stranden ligger på en af kranbanerne. Det var oprindelig meningen at nedlægge lossepladsen i 1940, men på grund af besættelsen under anden verdenskrig blev driften først afviklet, og fyldet først tildækket, nogle år efter krigen. I dag er det fortsat muligt at finde rester af gamle tiders skrald på stranden på øens østlige del. I juni 1946 bevilgede Oslo en halv million kroner til ti nye lastbiler til at køre byens affald til Fornebu og Stubberud. Mange tusinde beboere i bydelene Bekkelaget og Nordstrand kunne endelig trække et lettelsens suk, efter i 35 år at have fået sommerdagene forpestet af sur stank, røg og myriader af fluer fra Langøyenes losseplads. Noter Se også Langøya i Re kommune i Ytre Oslofjord Eksterne kilder/henvisninger
Langøyene

Langøyene is an island in Bunnefjorden in the inner part of Oslofjord, in the municipitality of Nesodden in Akershus, Norway. It is owned by the municipality of Oslo. Langøyene were originally two islands, Nordre Langøy and Søndre Langøy. The islands were bought by the municipitality of Kristiania in 1902, and the strait between the two islands has been filled with garbage deposits. The name The meaning of the name Langøyene is 'the [two] long islands'. Although today it is just one H-formed island. References
Langøyene

Langøyene est un groupe de deux îles de la commune de Nesodden, dans le comté d'Akershus en Norvège. Description Les deux îles Nordre Langøy et Søndre Langøy sont situées entre l'Oslofjord intérieur et le Bunnefjorden, à la limite d'Oslo. Les îles appartiennent à la municipalité d'Oslo. Le détroit entre Langøyene a été remblayé, en partie avec des ordures d'Oslo, et semé d'herbe. Sur les îles, il y a une zone naturiste, une plage de baignade et un camping. Il n'y a pas d'établissement permanent, mais il y a une liaison par bateau en été. Galerie Voir aussi Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Notes et références Liens internes Liste des îles de Norvège Portail de la Norvège Portail des îles
Drevja Church

Drevja Church (Norwegian: Drevja kirke) is a parish church of the Church of Norway in Vefsn Municipality in Nordland county, Norway. It is located at Nilsskogen in the Drevjedalen area of northern Vefsn Municipality. It is the church for the Drevja parish which is part of the Indre Helgeland prosti (deanery) in the Diocese of Sør-Hålogaland. The red, wooden church was built in a long church style in 1883 by the architects Andreas Grenstad and Torolf Prytz. The church seats about 200 people. The church was consecrated on 28 September 1883. See also List of churches in Sør-Hålogaland References
Alexander Kiellands plass

Alexander Kiellands plass er en plads i bydelen Grünerløkka i Oslo. Pladsen ligger på Ila mellem Uelands gate, Maridalsveien og Waldemar Thranes gate. Pladsen har form som en trekant med to langsider på ca. 260 meter og kortside på ca. 100 meter. Pladsen er fra 1914 opkaldt efter forfatteren Alexander Kielland (1849-1906). Før dette blev pladsen kaldt Steinløkka efter et stenhuggeri fra 1800-tallet. Den blev anlagt som park i 1920'erne. Oslo Sporveiers første busrute åbnede i 1927 fra Alexander Kiellands plads til Kværner med afgang hvert 10. minut. I 2007 er der cirka 4.800 på- og omstigende buspassagerer på de fire holdepladser, som har navn efter pladsen. Pladsen var nedslidt og forfalden i slutningen af 1990'erne. I kommunens regi blev den lagt helt om (færdig 2001). Øverst (mod Waldemar Thranes gate) blev der anlagt en plads med fontæne. Resten af pladsen er park med en række vandfald og vandspejle. Ved pladsen ligger Waldemar Thranes gate 70, monumentalt byggeri i nordisk nybarok, 1921, i dag blandt andet Ila pensjonat og serveringsstedet Tranen boligkomplekset Schultzehaugen, indflyttet 2004 Kiellands Hus, indkøbscenter og boliger, indflytning 2006-2007. Otte serveringssteder vender mod pladsen, tre af dem med udeservering. «Alexander Kiellands plass» er også en sang af Lillebjørn Nilsen som voksede op i området ved pladsen. Sangen blev først udgivet på albummet Hilsen Nilsen (1985).
Alexander Kiellands plass

Der Alexander Kiellands plass (deutsch Alexander-Kielland-Platz) ist ein Platz und Park in der norwegischen Hauptstadt Oslo. Der Platz liegt im Stadtviertel Ila im Stadtteil Grünerløkka. Der Platz ist nach dem Autor Alexander Lange Kielland benannt. Lage Der Park liegt etwas westlich des Flusses Akerselva im Stadtteil Grünerløkka. Er hat eine Keilform und wird nach Süden schmäler. Im Westen wird der Alexander Kiellands plass von der Uelands gate begrenzt, im Norden von der Waldemar Thranes gate. Die beiden Straßen treffen im Nordwesten des Parks aufeinander. Im Jahr 2013 wurde die ehemalige dortige Kreuzung durch einen Kreisverkehr ersetzt. An seiner kurzen Südgrenze sowie im Osten des Parks verläuft der Maridalsveien. Geschichte Das Gebiet des heutigen Alexander Kiellands plass wurde ursprünglich Steinløkka genannt. Grund für den Namen war eine Steinhauerei, die im 19. Jahrhundert dort ansässig war. Im Jahr 1914 wurde der Platz nach dem Schriftsteller Alexander Lange Kielland in Alexander Kiellands plass umbenannt. Im Jahr 1918 wurde das Gebiet in einen Park mit einem Spielplatz umgewandelt. Von 1999 bis 2001 wurde der Park nach einer längeren Verfallsperiode einer Neugestaltung unterzogen. Unter anderem wurden ein Springbrunnen sowie ein künstlicher Bach angelegt. Im Osten des Parks wurden Restaurants eröffnet, die zur neuen Popularität des Alexander Kiellands plass beitrugen. Mit der Zeit bildete sich zudem ein Künstlerviertel am Park heraus. Kultur Der Liedermacher Lillebjørn Nilsen veröffentlichte im Jahr 1985 das Lied Alexander Kiellands plass. Weblinks Alexander Kiellands plass im Oslo byleksikon (norwegisch) Alexander Kiellands plass auf der Website der Kommune Oslo (norwegisch) Einzelnachweise
Alexander Kiellands plass (Oslo)

Alexander Kiellands plass is a square in Grünerløkka in Oslo, Norway. The square is located at Ila between Uelands gate, Maridalsveien and Waldemar Thranes gate, is 8,66 acres big and has the shape of a triangle with two long sides of ca. 260 meters and a short side of ca. 100 meters. The square, from 1914, is named after the author Alexander Kielland (1849–1906) from Stavanger. Prior to this, the square was called Steinløkka. It was made into a park around 1920. It is nearby a mall named Kjellands Hus. It is served by Bus Line 21, 33, 34, and 54. References
Alexander Kiellands plass, Oslo

Alexander Kiellands plass är ett torg i Grünerløkka i Oslo. Torget ligger på Ila mellan Uelands gate, Maridalsveien och Waldemar Thranes gate. Ytan är på 8 660 m2 och torget har formen av en triangel med två långsidor på ca 260 meter och en kortsida på ca 100 meter. Torget och historien Torget är från 1914 uppkallat efter författaren Alexander Kielland (1849–1906) från Stavanger. Innan dess kallades torget Steinløkka, efter ett stenhuggeri på 1800-talet. Det gjordes om till park på 1920-talet. Torget var nedslitet och förfallet i slutet av 1990-talet. I kommunens regi lades det helt om (färdigt 2001). Överst (mot Waldemar Thranes gate) anlades en plats med fontän. Resten av torget är park med en serie vattenfall och vattenytor. Trafikknutpunkt och bebyggelse vid torget Oslo Sporveiers första busslinje öppnades 1927 från Alexander Kiellands plass till Kværner, med avgång var 10 minut. I dag är torget en trafikknutpunkt med huvudgatorna Uelands gate och Waldemar Thranes gate med en årsdagstrafik (ÅDT) på respektive 12 600 och 10 800 och cirka 4 800 på- och omstigande busspassagerare dagligen (2007) på de fyra hållplatserna som har namn efter torget (mot nord, syd, ost och väst). 2012/2013 blev korsningen Waldemar Thranes gate/Uelands gate ombyggd från trafikljus till rondell. Vid torget ligger Waldemar Thranes gate 70, monumentalt dormbygge i nordisk nybarock, 1921, i dag bland annat Ila pensjonat och serveringsstället «Tranen» Bostadskomplexet Schultzehaugen, inflyttning 2004 Kiellands Hus, köpcentrum och bostäder, inflyttning 2006-2007. Åtta serveringsställen ligger vid torget, tre av dem med uteservering i parken. I sydändan och nordändan av torget är det uppställningsplatser för stadscyklar. Sången av Lillebjørn Nilsen och filmen 6 forestillinger om frihet "Alexander Kiellands plass" är också en sång av Lillebjørn Nilsen som växte upp i området runt torget. Sången gavs först ut på albumet Hilsen Nilsen (1985). Kortfilmen 6 forestillinger om frihet (regissör och producent Thomas A. Østbye) från 2006 är en studie av Alexander Kiellands plass. Referenser Externa länkar Utsikt över Alexander Kiellands plass, 1930-talet. Okänd fotograf. Foto ägs av Oslo Bymuseum Bilder från Alexander Kiellands plass på oslobilder.no – sök på «alexander kiellands». Här finns bl.a. bilder av torget 1923, torget sett syd från med bensinstation 1940 och mittre del av torget en gång på 1930-talet, med halvstora träd och lekstugor
Eidsvolls plass

Eidsvolls plass ("Eidsvoll Square") is a square and park in Oslo, Norway, located west of the Parliament of Norway Building, south of Karl Johans gate and east of Studenterlunden and the National Theatre. It has been referred to as "the National Mall of Norway". History Early history It was originally a marshy place, but became a park around the same time as buildings were raised in the street Karl Johans gate, and the street Stortingsgata was built in the south, cutting across the marsh. It was preserved as a park because house owners in Karl Johans gate did not want tall buildings on the other side of the street. In 1864, around the time the Parliament of Norway Building was under construction, the park was given its current name, inspired by Eidsvoll where the Constitution of Norway was drafted and signed by the Norwegian Constituent Assembly. Event of 1881 A statue of Henrik Wergeland, sculpted by Brynjulf Bergslien, was raised here in 1881. It was unveiled on 17 May 1881, Norwegian Constitution Day, in a highly politicized atmosphere with a speech by Bjørnstjerne Bjørnson. For many years Wergeland had been portrayed as a wordsmith first and foremost, especially by his first biographer (1866) Hartvig Lassen, but on the other hand, liberals such as Olaf Skavlan and Erik Vullum saw Wergeland as a political character, a forerunner within their own ideology. Political conservatives staunchly opposed that Bjørnson be holding the speech, and submitted other candidates, but were subdued. They had already provoked the liberals in 1880, when a statue of Christian IV of Denmark was unveiled at Stortorvet. The speech was thus held by Bjørnson, and attended by 50,000 people. This crowd included at least 2,000 countryfolk, from Østerdal and elsewhere, and became a contribution to the liberals' nation-building project. Other statues, including one of Bjørnstjerne Bjørnson, are found in the vicinity. Because of its density of national symbols, Sigurd Aa. Aarnes has referred to Eidsvolls plass as "the National Mall of Norway". Later history In 1956, a plan by architect Arnstein Arneberg was set into motion, creating a decorative pool of water at Eidsvolls plass. Funded by the company Christiania Spigerverk (spikerverk means "nail factory"), it was humorously nicknamed Spikersuppa ("nail soup"). The pool has a fountain in the middle, and since 1958 a group of trees as well as a statue of deer in the west. The pool was enlarged by 25% in 1976, and since 1994 it is used as a skating rink during the winter. Transportation The square is served by Wessels plass station on the Oslo Tramway, Stortinget station on the Oslo Metro as well as an eponymous bus station. References
Эйдсволлс

Эйдсволлс (норв. Eidsvolls plass) — площадь и парк в Осло, столице Норвегии. Располагается к западу от здания парламента Норвегии, к югу от улицы Карла-Юхана и к востоку от парка Студентерлунден и Национального театра. Площадь Эйдсволлс называют «Национальной аллеей Норвегии». История На месте нынешней площади Эйдсволлс раньше была болотистая местность, на которой был разбит парк примерно в то же время, когда на улице Карла-Юхана возводились здания, а на юге была проложена улица Стортингсгата. Он был сохранён, так как владельцы домов по улице Карла-Юхана не хотели, чтобы на другой стороне улицы были высокие здания. В 1864 году, примерно в то время, когда возводилось здание парламента Норвегии, парк получил свое нынешнее название по коммуне Эйдсволл, где Учредительным собранием Норвегии была разработана и принята Конституция Норвегии. В 1881 году на площади Эйдсволлс был установлен памятник Генрику Вергеланну работы Брийнульфа Бергслина. Его открытие, состоявшееся 17 мая того же года, в День конституции Норвегии, прошло в крайне политизированной атмосфере. Свою речь там перед 50 000 собравшихся зачитал Бьёрнстьерне Бьёрнсон. Среди слушавших было не менее 2000 сельских жителей из Эстердаля и других земель. В течение многих лет Вергеланн изображался в первую очередь как мастер слова, особенно его первым биографом (в 1866 году) Хартвигом Лассеном, но либералы, такие как Олаф Скавлан и Эрик Вуллум, видели в Вергеланне политического деятеля, предшественника их собственной идеологии. Консерваторы категорически возражали против того, чтобы с речью на открытии памятника выступил Бьёрнсон, предложив других кандидатов, но не были услышаны. До этого они уже сами провоцировали либералов, когда в 1880 году на площади Сторторвет был открыт памятник датскому и норвежскому королю Кристиану IV. Впоследствии на площади появились и другие памятники, в том числе и самому Бьёрнсону. Из-за большого количества национальных символов площадь Эйдсволлс получила прозвище «Национальной аллеи Норвегии». В 1956 году был реализован проект архитектора Арнстейна Арнеберга по созданию декоративного бассейна на площади Эйдсволлс. Спонсором этих работ стала компания Christiania Spigerverk (Spikerverk переводится как «фабрика гвоздей»), благодаря чему бассейн получил шутливое прозвище Spikersuppa («суп из гвоздей»). В центре бассейна работает фонтан, а в 1958 году вокруг него были высажены деревья. К западу от него была установлена статуя оленя. В 1976 году территория бассейна увеличилась на 25 %, а с 1994 года в зимнее время она используется как каток. Транспорт Ближайшими к площади Эйдсволлс остановками общественного транспорта являются трамвайная остановка «Площадь Вессельс» (норв. Wessels plass), станция метро Стортинг, а также одноимённая автобусная остановка. Примечания
Kongelig Norsk Seilforening

Der Kongelig Norsk Seilforening (KNS) (deutsch Königlich Norwegische Segelvereinigung) ist ein Yachtclub auf Bygdøy, einer Halbinsel im Oslofjord und einem ehemals eigenständigem Stadtteil von Oslo in Norwegen. Geschichte Der Club wurde am 7. Februar 1883 als landesweite Organisation mit verbundenen lokalen Vereinen unter dem Namen Norsk Forening for Lystseilads (deutsch Norwegischer Verein für Sportboote) in Oslo gegründet. Am 6. Dezember 1884 wurde den Mitgliedern des KNS mit königlicher Resolution von König Oskar II. erlaubt, die Marineflagge der norwegischen Nationalflagge mit den Königlichen Insignien (Krone und Monogramm) auf einem zentralen weißen Feld in der Mitte des Kreuzes, an Bord ihrer Yachten zu führen. Vorbild war die schwedische Flagge Kungliga Svenska Segelsällskapet. Bis 1904 führten die Clubyachten den dreieckigen Stander mit dem goldenen nordischen Löwen auf rotem Grund. 1902 wurde der Clubname geändert in Kongelig Norsk Seilforening (KNS) und 1904 schloss sich der Club zusammen mit dem lokalen Kongelig Yachtclub Kristiania (KYK). Nach dem Zusammenschluss führte man 1906 einen neuen Stander ein, der sich an dem Modell des KYK orientierte: ein dreieckiger Stander in Farben blau-weiß-blau mit den Club-Initialen und einer Krone im weißen Feld. Nach Auflösung der schwedisch-norwegischen Union am 7. Juni 1905 und der Absetzung von König Oscar II. durfte die Seeflagge nicht mehr geführt werden und die Mitglieder setzten dann die Handelsflagge. Das Problem wurde gelöst durch die Thronbesteigung von König Haakon VII. im Jahr 1906. Die Tradition der Führung der Seeflagge durch die Mitglieder der KNS mit Königsmonogramm und Krone in der Kreuzmitte wurde bis heute fortgeführt. Im Jahr 1970 wurde der Club reorganisiert als Yachtclub für das Gebiet um Oslo unter einer neuen landesweiten Föderation von Yachtclubs des Norges Seilforbund (NSF) (deutsch: Norwegischer Seglerverband). Im Jahr 2016 hatte der KNS ca. 4000 Mitglieder. Im April 2015 eröffnete König Harald V. das Segelsportzentrum Ulabrand des KNS bei Bygdøy. Der KNS hat eine lange Tradition, Segler im Breitensport und auf Topniveau auszubilden und hat oftmals Mitglieder erfolgreich zu Olympischen Sommerspielen entsenden können, die dort auch Medaillen errungen haben. KNS-Mitglieder bei Olympischen Spielen (Medaillengewinner) Vereinsflaggen Clubhaus Das Clubhaus des KNS hat den Namen Dronningen (deutsch: Die Königin) und liegt auf Bygdøy einer Halbinsel im Oslofjord und einem Stadtteil von Oslo. Es wurde erstmals 1902 errichtet, brannte aber 1929 ab und wurde 1931 wieder aufgebaut. Regatta Der Kongelig Norsk Seilforening veranstaltet traditionell die große norwegische Regatta "Færderseilasen" jedes Jahr am zweiten Wochenende im Juni. Weblinks Website: Kongelig Norsk Seilforening (norwegisch) Website: Færderseilasen/Kongelig Norsk Seilforening (norwegisch) Einzelnachweise
Royal Norwegian Yacht Club

The Royal Norwegian Yacht Club (Norwegian: Kongelig Norsk Seilforening, KNS) is a yacht club in Oslo, Norway. The club was founded in 1883 as country-wide organisation with affiliated local yacht clubs. In 1884, it was granted the right for members to fly the naval Ensign of Norway with the Royal cypher on a centrally placed white field. In 1970, it was reorganized as local club for the Oslo area, under a new nationwide federation of yacht clubs (Norges Seilforbund). To date, the club has some 4,000 members. Clubhouse The club premises are at Bygdøy in Frognerkilen, where the clubhouse is named "Dronningen" ('The Queen'). Regatta The Royal Norwegian Yacht Club traditionally arranges the big Norwegian regatta called "Færderseilasen" every year, on the second weekend in June. See also List of International Council of Yacht Clubs members References External links Royal Norwegian Yacht Club about the Færderseilasen (norwegian) Official website