NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Snillfjord Church

Snillfjord Church (Norwegian: Snillfjord kirke) is a parish church of the Church of Norway in Orkland Municipality in Trøndelag county, Norway. It is located in the village of Krokstadøra. It is the church for the Snillfjord parish which is part of the Orkdal prosti (deanery) in the Diocese of Nidaros. The white, wooden church was built in a long church style in 1899 by the architect Ole Falck Ebbell. The church seats about 250 people. History The church in Snillfjord was built in 1898–1899. The architect was Ole Falck Ebbell and the lead builders were Ole and Johan Væge. The new building was consecrated on 27 September 1899 by the Bishop Johannes Skaar. The baptismal sacristy was built in 1978, and the church underwent a restoration in 1989. See also List of churches in Nidaros References
Sloupový kostel v Borgundu

Sloupový kostel v Borgundu (norsky Borgund Stavkirke) je nejlépe dochovaný sloupový kostel v Norsku. Je umístěn v Borgundu u Laerdalu, Sogn a Fjordane a je zasvěcen svatému Ondřeji. Kostel byl postaven mezi lety 1180–1250. Je postaven výhradně ze dřeva. Uvnitř nejsou žádné lavičky, ozdoby nebo umělé osvětlení. Světlo vstupuje pouze úzkými okny, která byla původně kulatými otvory ve stěnách. Konstrukce je postavena na dvanácti sloupech z borovice, které působí jako podpěra a definují hlavní loď kostela. Kolem ní jsou kříže svatého Ondřeje. Kazatelna pochází ze 16. století. Oltář zdobí malby ze 17. století. Ve výšce kostel zdobí sochy fantastických zvířat, hlavy draků a runové nápisy. Západní dveře kostela si zachovaly svůj románský charakter. Jsou pokryté motivy révy a boje s draky. Střecha kostela se šindelovou střechou je podepřena komplikovanou konstrukcí krovů. Tento rámec vytváří neobvyklý architektonický celek. Vedle kostela je zvonice se středověkým zvonem a návštěvnické centrum s muzeem. Galerie Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Borgund stavkirke na polské Wikipedii a Borgund Stave Church na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Sloupový kostel na Wikimedia Commons http://www.stavechurch.com/en/borgund/
Borgund stavkirke

Borgund stavkirke ligger i Borgund i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane fylke i Norge. Stavkirken blev bygget omkring år 1180 og er den mindst ændrede af de norske stavkirker. Kirken er en såkaldt langkirke og har dragehoveder på gavlene, udskåret portal og svalegang. Kirken adskiller sig fra de fleste andre stavkirker ved at indretningen ikke er blevet væsentlig ændret siden reformationen. Bortset fra prædikestolen og altertavlen er interiøret i Borgund, som den firkantede døbefont i klæbersten (fedtsten), fortsat som det var i middelalderen. På grunden, hvor kirken ligger, er der fundet spor efter et ældre byggeri, som kan være fra en tidligere kirke eller offersted. Stavkirken Borgund stavkirke er det, de fleste ser for sig, når de tænker på stavkirker: Tag over tag, spir over spir og dragehoved på mønningen. De fleste af de andre bevarede middelalderstavkirker ser ikke sådan ud, og hvor de gør det, er det fordi de blev ombygget til at ligne Borgundkirken i slutningen af 1800-tallet. Undtagelsen er Heddal stavkirke, som havde alle sine tag og spir allerede før J.C. Dahl og andre begyndte at interessere sig for stavkirkerne i 1800-tallet. Andre stavkirker, som Flesberg stavkirke og Torpo stavkirke, har haft et mere Borgund-lignende udseende tidligere. Forlæg Nogle af de mest kendte af de andre bevarede stavkirker blev i slutningen af 1800-tallet rekonstruerede og reparerede med Borgundkirken som forlæg. Det gælder Hopperstad stavkirke, Gol stavkirke og Vang stavkirke. Det gjaldt også Fantoft stavkirke, som siden gik tabt i en brand men siden er genopbygget som kopi. Der er også bygget kopier af den genopbyggede Gol stavkirke i Gol og i Beiarn, disse ligner udadtil mere Borgundkirken end Gol stavkirke som den så ud før den blev flyttet fra Gol. Borgundkirken har været direkte inspiration for andre stavkirker bygget i moderne tid, som Chapel in the Hills i Syd-Dakota og Gustav-Adolf-Stabkirche i Harzen i Tyskland. Kopier findes blandt andet også på Epcot i Florida, Euro-park i Rust og i Legoland i Billund. De bevarede middelalderstavkirker er kun en procentdel af de, som har været. De giver næppe et særlig fuldendt billede af, hvordan flertallet af stavkirker så ud i middelalderen. Både antallet af bevarede stavkirker og de begrænsede områder, de er fra, giver kun et lille glimt af det som var. Nogle mener, at de små og enkle kirker som Haltdalen stavkirke og Hedared stavkirke er nærmere den typiske stavkirke end Borgundkirken er, men alligevel er den som et ikon blandt stavkirkerne. Se også Stavkirker i Norge Eksterne henvisninger Borgund stavkirke på Riksantikvarens hjemmeside kulturminnesok.no
Stavkirke de Borgund

La stavkirke de Borgund (Borgund stavkyrkje ou Borgund stavkirke en norvégien) à Borgund, Lærdal, Sogn og Fjordane, est considérée comme étant la mieux préservée des 28 églises en bois debout médiévales subsistant en Norvège. Elle fait partie des églises en bois debout avec étage. Son chœur comporte une abside semi-circulaire, elle aussi avec étage, et est ceinte d’une galerie extérieure couverte, toujours à l'étage. Des datations des échantillons de bois par dendrochronologie indiquent que les arbres utilisés ont été abattus durant l'hiver 1180 - 1181, donc l'église fut vraisemblablement édifiée avant 1200. Un clocher-tour médiéval en bois se trouve au sud de l'église. Galerie de photographies Références Voir aussi Articles connexes Architecture en Norvège Stavkirke Gustav Adolf à Goslar (Allemagne), réplique libre de la Stavkirke de Borgund. Liens externes (en + de) Les églises en bois debout – Sognefjorden – La stavkirke de Borgund Portail de l’architecture chrétienne Portail de la Norvège
Borgundi fatemplom

A borgundi fatemplom Norvégiában található, Lærdal közigazgatási területén. A több mint ezer középkori keresztény norvég fatemplomból mára már csak 28 maradt ránk eredeti középkori állapotában. A borgundi templom a heddali mellett a legrégebbi ilyen templom. A fatemplomot először 1342-ben említették írásos forrásokban, valószínűleg azonban a 12. század végén épülhetett. Dendrokronológiai vizsgálatok arra az eredményre jutottak, hogy a templom faanyagát 1180 telén vágták ki. Források Roar Hauglid: Norske stavkirker. Dreyer Verl., Oslo (Norwegen) 1977, ISBN 82-09-00938-9. Erich Burger: Norwegische Stabkirchen. Geschichte, Bauweise, Schmuck. Erstveröff., DuMont, Köln 1978 (= DuMont-Kunst-Taschenbücher; 69), ISBN 3-7701-1080-3. Külső hivatkozások prodat.no
Staafkerk van Borgund

De staafkerk van Borgund staat in het plaatsje Borgund (Sogn og Fjordane, Noorwegen). Deze houten staafkerk is gewijd aan Sint-Andreas. De in de constructie gebruikte Andreaskruisen zijn naar deze heilige vernoemd. De kerk is waarschijnlijk rond 1150 gebouwd. Daarbij heeft hij vermoedelijk een eerdere kerk vervangen. Tijdens archeologisch onderzoek zijn onder de vloer resten gevonden van een oudere kerk of een heidense tempel. De staafkerk van Borgund is de bekendste van de 28 staafkerken die in Noorwegen te vinden zijn. Dit omdat deze zijn middeleeuwse karakter heeft behouden. Er zijn sinds de bouw nauwelijks aanpassingen aan gedaan. Deze kerk is tevens een van de grootste overgebleven staafkerken. Bouwwerk De kerk bestaat uit een middenschip, koor en een apsis. De kerk is gebouwd met 16 staanders (staven). De twee ingangen die de kerk rijk is zijn rijkelijk versierd met houtsnijwerk. De staafkerk heeft een middeleeuwse houten vloer waaronder in de begintijd nog enige mensen zijn begraven. De oorspronkelijke ramen zijn klein en rond. Deze ramen worden ossenogen genoemd. In 1686 is er aan de westkant nog een raam ingezet. De muren van de kerk bevat vele runeninscripties zoals "Ave Maria", "Tor sneed deze runen op de avond van Sint-Olaf". Ook is er een middeleeuwse Talkstenen doopvont te vinden. Rondom de kerk loopt een overdekte galerij. Het dak is versierd met 16 drakenhoofden. De klokkentoren, die los van de kerk staat, heeft een ongebruikelijke taps toelopende staafkerkconstructie en stamt ook uit de Middeleeuwen. Geschiedenis Uit dendrochronologisch onderzoek is gebleken dat het hout dat voor de bouw gebruikt is, gekapt moet zijn in de winter van 1180 op 1181. De kerk wordt voor het eerst beschreven in 1342. In de 14e eeuw werd het priesterkoor en de apsis aan het gebouw toegevoegd. In de 19de eeuw zijn de deuren aangepast zodat ze naar buiten open gaan. Dit was een maatregel naar aanleiding van de kerkbrand in Grue in 1822. Hierdoor konden de mensen sneller naar buiten in geval van een brand. Tot aan 1868 was de kerk in gebruik. In dat jaar werd een nieuwe kerk in Borgund in gebruik genomen. In 1877 werd de staafkerk ondergebracht in een stichting voor monumentenzorg en werd het een museum. In 1969 en 1986 is archeologisch onderzoek gedaan op het terrein. Trivia In Rapid City in South Dakota (USA) staat een replica van deze kerk. Koningin Wilhelmina schrijft over haar bezoek aan deze kerk in haar autobiografie Eenzaam maar niet alleen. Fotogalerij
Borgund stavkirke

Kościół klepkowy w Borgund (Borgund stavkirke) – jedyny klepkowy (słupowy) kościół Norwegii, który dotrwał do naszych czasów w nienaruszonym stanie. Znajduje się w miejscowości Borgund, w gminie Lærdal, w okręgu Sogn og Fjordane. Świątynię pw. św. Andrzeja wzniesiono ok. 1150 roku. Cały kościół jest zbudowany wyłącznie z drewna. W jego wnętrzu nie ma ław, zdobień, ani sztucznego oświetlenia. Światło wpada jedynie przez wąskie okna, które pierwotnie były okrągłymi otworami w ścianach. Konstrukcja opiera się na dwunastu podporach, które pełnią funkcję nośną i wyznaczają nawę główną kościoła. Wokół niej znajdują się krzyże św. Andrzeja. Ambona pochodzi z XVI wieku. Ołtarz ozdobiony jest XVII-wiecznym malowidłem. Elewację kościoła ozdobiono rzeźbami fantastycznych zwierząt, głowami smoków i runicznymi inskrypcjami. Zachodnie drzwi kościoła zachowały swój romański charakter. Pokryte są motywami winorośli oraz walki smoków. Dach kościoła, kryty gontem, wspiera się na skomplikowanej ramie z krokwi i łączników. Rama ta tworzy ciekawą architektoniczną całość. Wieża ma budowę trójkondygnacyjną. Obok kościoła znajduje się dzwonnica ze średniowiecznym dzwonem. Od czasu reformacji świątynia należy do Kościoła Norwegii. Na poręczy galerii kościoła wyryta jest inskrypcja runiczna o treści: „Thori wyciął te runy w wieczór Świętego Olafa, gdy tędy przejeżdżał. Norny uczyniły go jednocześnie dobrym i złym człowiekiem, a mnie sprawiły wiele przykrości”. Przypisy
Igreja de madeira de Borgund

A Igreja de Madeira de Borgund (Bokmål: Borgund stavkirke, Nynorsk: Borgund stavkyrkje) é uma igreja Luterana de madeira em Borgund, Lærdal, Noruega. Está classificada como uma igreja de madeira de nave tripla no chamado estilo Sogn. É a melhor preservada das 28 igrejas de madeira na Noruega. Foi construída cerca de 1150, e desde então não passou por alterações de estrutura reconstruções significativas. A Noruega se tornou cristã durante os séculos X e XI. A conversão do território ao cristianismo fez necessária a construção de igrejas onde a nova religião pudesse ser ministrada, dando início à construção de uma série de igrejas. Foi uma das poucas nações que se recusaram a construir suas igrejas em pedra preferindo construi-las em madeira. Os país tinha uma longa tradição de construções de madeira, que foi transplantada, da construção de barcos e casas, para a construção de igrejas. Desse modo, as stavkirkes foram pelos feitas mesmos construtores dos barcos víquingues, apresentando técnicas de construção e uma estética semelhantes. Referências
Borgunds stavkyrka

Borgunds stavkyrka (bokmål: Borgund stavkirke, nynorska: Borgund stavkyrkje) är en stavkyrka som ligger i orten Borgund i Lærdals kommun i Vestland fylke i västra Norge. Kyrkan är en långkyrka med förhöjt mittrum i både skepp och kor. Kyrkan räknas som den bäst bevarade medeltida stavkyrkan. Som sådan har den också fått stå modell när andra stavkyrkor har restaurerats och den har även replikerats ett flertal gånger bl.a. Gols, Hopperstads och Fantofts stavkyrka. 1782 försökte en sinnesförvirrad kvinna tända eld på stavkyrkan, men en förbipasserande hindrade henne. Datering Kyrkan nämns i skriftliga källor första gången någonstans i mitten av 1350-talet i Bjorgynjar Kalvskinn, ett register över kyrkorna i Bergens biskopsdöme, men den brukar dateras till tiden mellan 1150 och 1200. Dendrokronologisk analys visar att virket i kyrkan har fällts vintern 1180 och kyrkan är troligen byggd under de närmaste åren. Referenser och källor Borgunds stavkyrka på norska (bokmål). Se även Stavkyrka Lista över stavkyrkor Vidare läsning Mårtensson, Hans (2000). Snickarglädje: dekorativ träarkitektur. Kalmar: Akantus. sid. 16-17. Libris 7800152. ISBN 9197352918 Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Borgunds stavkyrka.﻿
Spålen–Katnosa Nature Reserve

Spålen–Katnosa Nature Reserve is a nature reserve in Nordmarka, Norway. It was established in 1995 and encompasses portions of the municipalities Lunner and Jevnaker in Akershus and of Ringerike in Buskerud. The area is characterised by forested hills dominated by spruce. The reserve covers an area of 18 km2 principally of woods and wetlands, including lake Katnosa. References
Réserve naturelle de Spålen-Katnosa

La réserve naturelle de Spålen-Katnosa est une réserve naturelle de 18,499 km2 constituée de marais, forêts, lacs et rivière. Elle a été créée le 23 juin 1995. Elle est partagée entre la commune de Ringerike dans le comté de comté de Buskerud et les communes de Lunner et Jevnaker dans le comté d'Akershus. Elle se trouve dans Nordmarka une zone forestière de l'Oslomarka. Voir aussi Ressources relatives à la géographie : Common Database on Designated Areas Naturbase World Database on Protected Areas Liens externes Portail de la conservation de la nature Portail de la Norvège
St. Clement's Church, Oslo

St. Clement's Church (Clemenskirken i Oslo) was one of the Roman Catholic parish churches of Oslo, Norway. Ruins of St. Clement's Church are now exposed and included as part of Middelalderparken in the inner city of Oslo (Gamlebyen). It was located between the former Klemetsallmenningen and Østre strede. It is south of the ruins of Oslo Kongsgård estate and St. Hallvard's Cathedral. History The church was consecrated to St. Clement, who was one of the 1st-century popes. He was martyred by being drowned with an anchor tied around his neck and thus became the patron saint of, among other things, seafarers. It was a stone church with a tower, and was one of the very few churches known to have a double-nave floor plan. There were entrances to the south and west. Along the middle axis of the choir there were three pillars which stood in a row along the middle of the church and supported the roof. Excavations revealed that it was originally built with two pillars, but that further construction increased this to three. The church went out of use after the Protestant Reformation and was probably demolished by 1540. The ruins were first exposed and examined through excavation by architect Gerhard Fischer in 1921, then remained unnoticed for years under Loengbrua. In 1970–71, archaeologist Ole Egil Eide had the opportunity to dig further into the ground under the church, and found traces of burials, 81 in all, all of which were older than the stone church. Seven layers of burials were found under the stone church. Beneath the sand layer, Eide found an additional 60 graves. His interpretation is that there have been at least two churches, presumably stave churches, on the spot where the stone church was built around 1100. The oldest of the graves were radiological dated to about 980–1030, and were some of the oldest Christian burials found in Norway. References
Clemenskirken

Denna artikel handlar om Clemenskirken i Oslo. För Klemenskirken i Trondheim, se Klemenskirken Clemenskirken var en norsk församlingskyrka från troligen 1130- eller 1140-talen, som låg vid korsningen av de medeltida gatorna Clemensallmenningen och Østre strete, norr om Kongsgården i södra delen av Medeltidsstaden i Oslo. Den frilagda kyrkoruinen finns idag i Middelalderparken. Det har troligen varit två, möjligen tre, träkyrkor på samma plats före stenkyrkan från 1300-talet. Den äldsta kan ha varit från omkring år 1000 och vara grundlagd av Olav Haraldsson eller Olav Tryggvason. Den yngsta träkyrkan lät troligen Harald Hårdråde bygga. Under och omkring kyrkan har hittats rester av det som är en av Norges äldsta kyrkogårdar. De äldsta gravfynden är daterade från mellan 980 och 1030. Runt detta gravfält har den första stadsbebyggelsen i Oslo vuxit fram. Clemenskirken togs ur bruk efter reformationen och bör ganska snart därefter ha rivits. Ruinerna grävdes ut 1921 av Gerhard Fischer. Under många år från början av 1960-talet till mitten av 1990-talet låg ruinerna dolda under motorledsbron Loenga bru. Åren 1970–1971 grävde arkeologen Ole Egil Eide vidare i marken under kyrkan och fann då spår efter 81 begravningar före anläggningen av stenkyrkan. Liksom Edmundskirken på Hovedøya har kyrkan en rektangulär, tvåskepps grundplan med kvadratiska mittpelare. Det har funnits tre sådana pelare, men grundmuren visar att det ursprungligen bara fanns två. I skeppets nordvästra hörn ledde en krökt trappa upp i ett torn. Intill västra delen av skeppet finns spår av ett litet vapenhus. Byggnadens väggöppningar och hörn var murade med kvadersten i kalksten, medan väggarna bestod av annan kalksten. Golvet i skepp och kor har bestått av kalkhällar. Det har återfunnits en kyrkogårdsmur parallellt med Østre strete i sydöst och Clemensallmenningen i nordöst. Bildgalleri Källor Nikilaikirken Kirkested på www.kulturminnesok.no Kildegjenomgang – Middelalderske kirkesteder i Oslo. Riksantikvaren, juni 2015, sidan 14 Noter
Bjørkelangen kyrka

Bjørkelangen kyrka (norska: Bjørkelangen kirke) är en kyrkobyggnad som ligger i södra delen av samhället Bjørkelangen i Aurskog-Hølands kommun, Akershus fylke, Norge. Kyrkobyggnaden Träkyrkan är uppförd åren 1923–1925 av byggmästaren Olaf Fallet och hans tre söner efter ritningar av arkitekt Th. Bjørnstad. Kyrkan består av ett långhus med nord-sydlig orientering. I söder finns kyrktornet med ingång. I norr finns ett smalare kor. Öster om koret finns en vidbyggd sakristia. Koret täcks av ett tunnvalv och har ett golv som är tre trappsteg högre än övriga kyrkorummet. Korväggen är målad av Gunnar Wang. Målningen med måtten 7,5 m x 5 m skildrar Jesu himmelsfärd. Inventarier En fyrsidig dopfunt har reliefer utförda av Audun Bødtker. Funten är färglagd i blått, grönt samt några röda, förgyllda symboler. Orgeln på läktaren ovanför ingången är byggd år 1983 av Norsk Orgel- og Harmoniumfabrikk och invigd 16 oktober 1984. Tidigare orgel tillkom år 1926. Två kyrkklockor är gjutna av Olsen Nauen Klokkestøperi. Ena klockan tillkom år 1912 och den andra år 1998. Öster om korbågen finns predikstolen som har en uppgång genom väggen. Predikstolens korg har fem bildfält med reliefer utförda av Audun Bødtker. Referenser Bjørkelangen kirke i norgeskirker.no norske-kirker.net Kirkesøk Externa länkar Församlingens webbplats Wikimedia Commons har media som rör Bjørkelangen kirke.
St. Margaret's Church, Oslo

St. Margaret's Church (Norwegian: Margaretakirken) was a medieval stone church located on the outskirts of Oslo, Norway. The church was built in the 13th century, and is now a ruin. The church is named after Margaret of Antioch. It was located in Maridalen, close to the northern end of lake Maridalsvannet. Architect and archaeologist Gerhard Fischer led the restoration in 1934. Today it is the best preserved medieval building in Oslo next to the Old Aker Church. Maridalsspillet "The Maridal Play" (Maridalsspillet) is a trilogy consisting of "Church Builder", "Black Death" and "Church Silver". It was written by Carl Fredrik Engelstad. The historical outdoor play is performed with the remains of Margaret's Church in Maridalen serving as a background. These and several other plays have been performed on site almost annually since 1974. References
Kroer Church

Kroer Church (Kroer kirke) is a "long church" (Norwegian: langkirke) in the Deanery of Søndre Follo at Ås, in Akershus county, Norway. History Kroer Church is built in 1925 of wood and can accommodate 120 people. It was designed by Norwegian architect Harald Sund (1876–1940). There were three previous churches in Kroer before the present one was built. The earlier ones dated from 1340, 1550, and 1852. The 1852 church was destroyed in a fire in July 1923. References External links Kroer Parish Kirkesøk: Kroer Church Directorate of Cultural Heritage: Kroer Church
Kroers kyrka

Kroers kyrka (norska: Kroer kirke) är en kyrkobyggnad som ligger i Kroer i Ås kommun, Akershus fylke, Norge. Kyrkobyggnaden Tre tidigare kyrkor har funnits på platsen. De har daterats till åren 1340, 1550 samt 1852. 1852 års kyrka förstördes i en brand annandag jul år 1923. Nuvarande träkyrka är uppförd år 1925 efter ritningar av arkitekt Harald Sund. Kyrkan består av ett långhus med öst-västlig orientering. I väster finns kyrktorn med ingång och i öster ett kor av samma bredd som långhuset. Öster om koret finns en vidbyggd smalare sakristia. Långhuset och sakristian har skiffertäckta sadeltak. Ytterväggarna är klädda med vitmålad stående panel. Tornets tak har en åttakantig tornspira. Kyrkorummet har brunbetsade väggar av liggtimmer och taket har ett vitmålat tunnvalv. Inventarier En åttakantig, kalkformad, dopfunt är målad med gråsvart ådring. Tillhörande lock är målat i rödbrunt med ljusgrått och har ett förgyllt kors ovanpå. Orgeln är tillverkad 1925 av J. H. Jørgensen, Oslo. Den är pneumatisk med sex stämmor, en manual och pedal. Altartavlan är utförd av Dina Aschehoug och är en kopia av en tavla utförd av Adolph Tidemand. Motivet är Jesu dop. Längst ned finns en inskription i guld på svart botten (Matt. 3:17). Referenser Kroer kirke i norgeskirker.no Kirkesøk Externa länkar Församlingens webbplats Wikimedia Commons har media som rör Kroer kirke.