NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sankt-Olav-Kirche (Balestrand)

Die St.-Olav-Kirche (auch englische Kirche genannt) ist eine anglikanische Kirche in Balestrand in der Gemeinde Sogndal im norwegischen Fylke Vestland. Sie wurde von Architekt Jens Zetlitz Monrad Kielland entworfen und von Baumeister Anders Korsvold aus Eivindvik gebaut. 1897 wurde sie fertiggestellt. Die Architektur orientiert sich an den mittelalterlichen norwegischen Stabkirchen und gilt als eines der besten Beispiele des Drachenstils. Die Kirche ist dem heiligen Olav II. Haraldsson geweiht. Er war König von Norwegen von 1015 bis 1028 und maßgeblich an der Christianisierung des Landes beteiligt und legte die Grundzüge der norwegischen Kirchenverfassung fest. Geschichte Der Bau der Kirche wurde zum Gedenken an die englische Bergsteigerin Margaret Sophia Green Kvikne (1850–1894) erbaut, die 1886 als Touristin nach Norwegen kam und blieb. 1890 heiratete sie Knut Kvikne, den Besitzer des Kviknes Hotell in Balestrand. 1894 starb sie an Tuberkulose. Kurz vor Margarets Tod versprach Kvikne, eine englische Kirche auf einem Teil seines Grundstücks errichten zu lassen. Mit der finanziellen Hilfe zweier wohlhabender amerikanischer Frauen konnten die Arbeiten wenig später beginnen. Die Kirche gehört zur Diözese in Europa der Church of England. Einrichtung Die Altartafel stammt aus dem Jahr 1897 und wurde von der deutschen Malerin Emma Pastor Normann aus Düsseldorf bemalt. Sie stellt den Erlöser dar. Im Chor hängt eine Fahne und zeigt den Kirchenpatron. Oberhalb des Chores befinden sich neun Fenster mit Glasmalereien. Sie zeigen die Heiligen Brigida von Kildare, Columban von Iona, Sunniva von Selje, Clemens von Rom, den Kirchenpatron Olav II. Haraldsson, Maria, die Mutter Jesu, St. Swithin von Winchester, den heiligen Georg und den Schutzpatron von Oslo, St. Hallvard. Beim Eingangstor hängt ein Porträt von Margaret Green mit einem Zitat aus Psalm 72: „The Mountains shall bring peace“. Weblinks Einzelnachweise
St. Olafs kyrka, Balestrand

St. Olafs kyrka är en anglikansk kyrka i tätorten Balestrand i Sogndals kommun i Vestland fylke i västra Norge. Kyrkan som också kallas den engelska kyrkan byggdes 1897, som en stavkyrkoimitation. Den har 95 sittplatser. Historia Under den senare hälften av 1800-talet var Balestrand en populär plats för engelska turister. En av dessa var den engelska prästdottern och klättringspionären Margaret Sophia Green. Hon trivdes mycket bra både med de norska fjällen och med norrmän, och gifte sig 1890 med Knut Kvikne, hotellvärden på Kviknes Hotel i Balestrand. Margaret fick tuberkulos, och dog 1894. På dödsbädden berättade hon för sin man att hon hade en dröm om att det skulle byggas en engelsk kyrka i Balestrand. Knut Kvikne fick skilja ut en tomt från Kviknes hotels stora tomt, och med hjälp av generösa pengagåvor från två amerikanska kvinnor kunde byggandet börja. Kyrkan invigdes bara tre år efter Margarets död. Byggnaden Kyrkan ser från utsidan ut som en stavkyrka, men med liggande timmer. Den har två spiror, en över koret och en över tornet mitt på kyrkoskeppet. Tornet är dekorerat med två drakhuvuden. Själva koret är apsisformad. Glasmålningar I koret är det nio glasmålningar med helgonmotiv. Av dessa helgon är det tre norska helgon; Sankt Olof, Sankt Halvard och St. Sunniva. De andra är Maria, Jesu mor, Sankt Columba, Sankt Clemens, Sankt Bride, Sankt Svithun och Sankt Georg. Inventarier Altartavla Altartavlan är från 1897 och visar den uppståndne Kristus. Den är målad av Emma Pastor Normann. Fanan med bild Kyrkan har en fana med bild av Sankt Olof. Fanan är förmodligen från 1897. Porträtt av Margaret Sophia Green Kvikne Precis innanför ytterdörren hänger ett målat porträtt av Margaret Sophia Green Kvikne, som blev hennes namn efter att hon gifte sig. Minnestavla i mässing Minnestavlan har inskriptionen The Mountains shall bring Peace. Detta är hämtat från Psalm 72, och var en mycket viktigt bibelvers för den klätterintresserade Margaret Kvikne. Användning i dag Kyrkan används till anglikanska gudstjänster på engelska under sommarhalvåret. Varje söndag är det tre gudstjänster. Det är också gudstjänster på vardagarna och på helgdagarna när det är präster tillsatta. Kyrkan drivs av gåvor från turisterna, och prästerna som tjänstgör i kyrkan är engelska präster som jobbar gratis. Kvikne hotel ger dem gratis kost och logi, något de har gjort sedan kyrkan invigdes. Kyrkan ligger under biskopen av Gibraltar. Denna biskopen har säte i London och har ansvar för alla församlingar utanför Storbritannien. I Norge är det huvudprästen av de anglikanska prästerna som har det lokala ansvaret. Litteratur Aaraas,Margrethe Henden; Djupedal, Torkjell; Vengen, Sigurd; Forsund, Finn Borgen, På kyrkjeferd i Sogn og Fjordande – 2. Sogn, Selja Forlag, Førde, 2000. ISBN 82-91722-14-5 Externa länkar St. Olafs kirke i NRK Sogn og Fjordane sitt fylkesleksikon
Posebyen

Posebyen is a neighbourhood in the city of Kristiansand in Agder county, Norway. Posebyen is located in the downtown borough of Kvadraturen, along the western shore of the river Otra. It consists mostly of large, white, wooden houses, many of which were left intact after the big city fire in 1892. Therefore, it forms the largest continuous collection of old wooden houses in any city in Northern Europe. The Kvadraturen skolesenter high school and the Tordenskjoldsgate elementary school are both located in the neighbourhood. The streets Tollbodgata, Rådhusgata, Gyldenløves gate, Skippergata, Henrik Wergelands gate, Kristian IVs gate, and Tordenskjolds gate are the streets that cross Posebyen west and east, while the streets Kirkegate, Holbergs gate, Kronprinsens gate and Elvegata cross from north to south. Posebyen is located north of Tangen, east of Gyldengården, and includes part of what is called Nybyen. Photos References
Viewpoint Snøhetta

Le Viewpoint Snøhetta est un pavillon du centre norvégien des rennes sauvages réalisé en 2011 par la firme d'architectes norvégienne Snøhetta. Il se situe dans le village de Hjerkinn au cœur de la chaîne de montagnes de Dovrefjell, qui sépare le sud et le nord de la Norvège. Situé à 1 200 mètres au-dessus de la mer, il faut faire une randonnée de 1,5 km pour atteindre le pavillon. Cette réalisation est une commande de la Norwegian Wild Reindeer Foundation afin d’avoir un lieu d’arrêt pour leurs tours éducatifs. Description du pavillon Le projet se caractérise par une boîte rigide en acier de 90 m2 et un intérieur aux formes organiques en bois. Il y a donc une opposition entre ambiance froide et chaude. L’acier a été choisi, car il rappelle les métaux contenus dans le sol environnant. La baie vitrée offre une vue panoramique sur le sud de la chaîne. La porte menant à l’intérieur est dissimulée entre les deux murs de bois. L’érosion des montagnes du paysage environnant a inspiré la forme fluide. Le bois est marqué de rainures sur le long, rappelant la fraiseuse utilisé pour sa coupe. Conception La conception de ce bâtiment n’a requis aucune exploration formelle, elle ne s’est faite à partir de dessins à main levée. Snøhetta a commencé par de la modélisation 3D à l’aide des logiciels Rhinoceros 3D et du logiciel d’image de synthèse Autodesk Maya. Ensuite, les prototypes ont été réalisés avec une imprimante 3D de poudre composite à base de gypse. Retravaillées à la main, les modèles tests sont scannés et retouchés à l’ordinateur. La conception a alterné constamment entre modélisation virtuelle et physique. Après le choix d’une forme définitive, il y a eu la réalisation d’une maquette à l’échelle 1:50. Taillée dans le chêne à l’aide d’une fraiseuse maniée par un robot Kuka à 7 axes, elle a ensuite subi le même processus de retouche à la main par les architectes. Réalisation Une fraiseuse à 5 axes a été employée pour la coupe du bois. Le modèle fourni a été divisé sur sa longueur en carrés de 10 pouces, correspondant à la taille des billots de bois. Assemblées à l’aide de chevilles de bois les trois parties résultantes ont été transportées et montées sur le site. Le bois à la surface du mur extérieur a été traité à la résine de pin, et le bois de la face intérieure a été huilé. Ces deux méthodes de traitement sont traditionnelles. Le tout est posé sur une base qui surélève la forme. Récompense Ce pavillon a remporté en 2011 le World Architecture Festival pour la catégorie display . Références Bibliographie (en) David Sokol, Nordic Architects: Ebbs& Flows, Stockholm, Arvinius + Orfeus, 2013 (en) Amy Frearson, « Norwegian Reindeer Pavillon by Snøhetta », sur Dezeen, 1er novembre 2011 Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de la Norvège
Tverrfjellhytta

De Tverrfjellhytta, ook uitzichtpunt Snøhetta of het Norwegian Wild Reindeer Pavillion (deel van het Norsk Villreinsenter over wilde rendieren) genoemd, is een gebouw aan de rand van Nationaal park Dovrefjell-Sunndalsfjella in het Noorse Hjerkinn. De hut werd ontworpen door architectenburea Snøhetta. De hut heeft een houten buitenkant en een organisch gevormde houten binnenkant. De hut werd geopend in 2011 en gaat 's winters dicht. Externe link Snøhetta Noorwegen
Viewpoint Snøhetta

Viewpoint Snøhetta är en utsiktspaviljong nära Hjerkinn på Tverrfjellet i Dovre kommun i Norge. Viewpoint Snøhetta har ritats av arkitektkontoret Snøhetta och invigdes i juni 2011. Det ligger på 1 220 meters höjd över havet och består av en låda i stål med en glasvägg mot Snøhettamassivet i norr och en böljande vägg i massivt trä i söder. Paviljongen är på 90 kvadratmeter och har sittplats för omkring 35 personer. Källor Dette bygget ved Dovre er kåret til verdens flotteste på dagbladet.no den 9 november 2011, läst 2013-01-01
Tana bru (by)

For alternative betydninger, se Tana bru. (Se også artikler, som begynder med Tana bru) Tana bru (samisk: Deanu šaldi) er et byområde og administrationscenteret i Tana kommune i Troms og Finnmark fylke i Norge. Stedet ligger på vestsiden af floden Tanaelv, ved broen af samme navn. Byen har 565 indbyggere per 1. januar 2009. Referencer Eksterne henvisninger Kort fra SSB over bygrænser i Finnmark.
Tana bru

Tana bru (nordsamisch Deanušaldi, kvenisch Tenon silta) ist eine Ortschaft in der norwegischen Kommune Tana in der Provinz (Fylke) Finnmark. Der Ort stellt das Verwaltungszentrum von Tana dar und hat 731 Einwohner (Stand: 1. Januar 2025). In Tana bru befindet sich eine gleichnamige Brücke. Geografie Tana bru ist ein sogenannter Tettsted, also eine Ansiedlung, die für statistische Zwecke als eine städtische Siedlung gewertet wird. Der Ort liegt im nur dünn besiedelten Nordosten Norwegens. Tana bru liegt am Westufer des Flusses Tana (Deatnu). Geschichte und Kultur Im Oktober 1944 wurden die deutschen Besatzer von der Roten Armee auf die westliche Uferseite der Tana zurückgedrängt. Am 28. Oktober 1944 erging schließlich als Teil des Unternehmens Nordlicht der Befehl zur Zerstörung ostwärts des Lyngenfjords. Folglich wurde im Rahmen der Kriegstaktik der verbrannten Erde fast alle Ortschaften westlich der Tana zerstört. In Tana bru selbst wurde die kurz vor der Fertigstellung stehende Brücke über die Tana gesprengt, um die sowjetischen Truppen aufzuhalten. Die Brücke wurde nach dem Zweiten Weltkrieg von den Norwegern wieder aufgebaut. Im Jahr 2020 wurde sie durch eine neue ersetzt. Auf der östlichen Seite der Brücke befindet sich das Denkmal Flua 44. Dieses ist aus Metall der im Krieg zerstörten Brücke gefertigt und stellt eine Angelrute dar. Die eigentliche Rute ist 12 m lang und die Fliege einen Meter. Das Kunstwerk symbolisiert, dass die Tanaelva ein gutes Lachsgewässer ist. Im Jahr 2004 eröffnete in Tana bru das Gerichtsgebäude des Bezirksgerichts Indre Finnmark (Indre Finnmark tingrett), das später im Bezirksgericht für Indre und Østre Finnmark (Indre og Østre Finnmark tingrett) aufging. Verkehr Die Ortschaft Tana bru ist ein bedeutender Straßenknotenpunkt in der östlichen Finnmark. In der Ortschaft treffen unter anderem die Europastraße 6 (E6), die durch nahezu ganz Norwegen verläuft, der Fylkesvei 98 und der Fylkesvei 890 aufeinander. Der Fylkesvei 890 führt auf der Ostuferseite der Tana zu den weiter nördlich gelegenen Kommunen Båtsfjord und Berlevåg. Der Fylkesvei 98 verläuft an der Westuferseite in den Norden. In der Kommune Tana läuft die E6 von der finnisch-norwegischen Grenze Richtung Norden auf Tana bru zu, wo sie den Fluss Tana überquert. Die Brücke in Tana bru heißt ebenfalls Tana bru. Sie ist die einzige ganz in Norwegen liegende Brücke über die Tana. Die heutige Brücke wurde als Ersatz für eine Brücke aus dem Jahr 1948 gebaut und im September 2020 für den Verkehr freigegeben. An der gegenüberliegenden Uferseite führt die E6 zunächst wieder in den Süden, bevor sie in den Osten abbiegt. Die E6 führt außerhalb der Kommune weiter in die Stadt Kirkenes und an die russische Grenze. Zudem trifft sie auf die Europastraße 75 (E75), die in die Städte Vadsø und Vardø führt. Name Die Ortschaft hat drei offizielle und gleichberechtigt Namen: Tana bru im Norwegischen, Deanušaldi im Nordsamischen und Tenon silta im Kvenischen. Die für den Ort namensgebende Brücke trägt in allen drei Sprachen ebenfalls diese Namen. Weblinks Tana bru im Store norske leksikon (norwegisch) Einzelnachweise
Tana bru

Tana bru (Norwegian), Deanušaldi (Northern Sami), or Tenon silta (Kven) is the administrative centre of Deatnu-Tana Municipality in Finnmark county, Norway. The village lies on the western bank of the Tana River, along the European route E6 highway. The 1.21-square-kilometre (300-acre) village has a population (2023) of 743 which gives the village a population density of 614 inhabitants per square kilometre (1,590/sq mi). Name The village name means "Tana Bridge" in Norwegian, and the actual Tana Bridge (on the E6 highway) crosses the river at this village, connecting Tana bru to the village of Skiippagurra on the other side of the river. The Northern Sami language version of the name is Deanušaldi. References
Tana Bru

Tana Bru es una localidad de la provincia de Finnmark en la región de Nord-Norge, Noruega. A 1 de enero de 2017 tenía una población estimada de 728 habitantes.​ Se encuentra ubicada en la costa norte de la península escandinava, cerca de la costa del mar de Barents. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Tana Bru.
Tana Bru

Tana Bru, ou Deanu šaldi en same est un village de la commune de Tana, dans le comté de Finnmark, en Norvège. Il compte environ 590 habitants[Quand ?] et est le centre administratif de la kommune de Tana. Notes et références Liens externes Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Portail de la Norvège Portail de l’Arctique Portail de la Laponie
Tana Bru

Tana Bru is een plaats in de Noorse gemeente Tana, provincie Finnmark. Tana Bru telt 565 inwoners (2007) en heeft een oppervlakte van 0,91 km². De plaats heeft een beperkte centrumfunctie voor het binnenland van Finnmark. Het is de zetel van de Indre Finnmark tingrett of in het samisch Sis-Finnmárkku diggegoddi, de enige Tingrett waar een gerechtelijke procedure zonder extra kosten volledig in het samisch gevoerd kan worden.
Tana bru

Tana bru (płnlap. Deanu šaldi) – główna miejscowość gminy Tana w okręgu Finnmark (Norwegia). Miejscowość leży na zachodnim brzegu rzeki Tana w dolnym jej biegu. Nazwa oznacza dosłownie "most na Tanie", bo miejscowość powstała pod przeprawą mostową. Według stanu na 1.1.2011 r. miejscowość liczy 564 mieszkańców. Tana bru to także nazwa znajdującego się tu mostu. Jest to jedyny most na Tanie na terenie Norwegii. W miejscu w 1944 roku wysadzonego przez wojska niemieckie poprzedniego mostu w 1948 otwarto nowy most wiszący. Jego całkowita długość wynosi 220 m, a rozstaw zawieszenia 194 m. Jest to najdłuższy most wiszący w Norwegii.
Tana bru

Tana bru (nordsamiska: Deanu šaldi) är en tätort som utgör centralort i Tana kommun i Finnmark fylke i norra Norge. Orten hade cirka 590 invånare 2012. Genom samhället passerar både E6 och E75. Den centrala mötesplatsen i samhället är Tana Miljøbygg, med utställningar, biograf, bibliotek och cafeteria. Indre Finnmark tingrett har sitt säte i Tana bru. Tana kyrka, som ligger 12 kilometer norr om Tana bru, byggdes 1964 och har ett 26 meter högt fristående klocktorn. Tana bro Orten har sitt namn från bron som går över Tana älv. Den nuvarande bron är en snedkabelbro från 2020 som har en total längd av 260 meter och ett huvudspann på 234 meter. Bron är den enda över Tana älvs nedersta 100 kilometer, och den enda över Tana älv inom Norge. Den nuvarande bron ersatte en tidigare bro från 1948, det var en hängbro med ett huvudspann på 195 meter. Den ersatte in sin tur en äldre bro öppnad 1943 som sprängdes av tyskarna under deras reträtt 1944, då också hela bygden inklusive den dåvarande centralorten (som då låg längre norrut), inklusive kyrkan, brändes ned. Tana bru som ort blev ledande i trakten på 1960–1970-talen. Den gamla bron hade begränsningar i höjd och vikt på fordon, och därför beslutades att bygga en ny bro. På östra sidan av Tana bro finns minnesmärket Flua 44. Det är tillverkat av metall från den gamla bron och föreställer ett fiskespö. Själva spöet är 12 meter långt och flugan 1 meter. Konstverket är en symbol för det fina laxfisket för vilket älven är berömd. Bilder Källor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Tana bru.﻿
Båtsfjord Lufthavn

Batsfjord Lufthavn (IATA: BJF, ICAO: ENBS) er en regional lufthavn i Båtsfjord kommune i Finnmark fylke i Norge og ejes og drives af Avinor. Widerøe betjener Båtsfjord Lufthavn med hovedsagelig to daglige afgange til Vadsø og Kirkenes og to daglige afgange til Hammerfest og Tromsø. Derudover er der én daglig afgang til Berlevåg, Mehamn og Honningsvåg. Fra Kirkenes og Tromsø er den tilsvarende forbindelse med SAS, herunder Oslo. Båtsfjord Lufthavn er den nyeste lufthavn i Norge og blev færdiggjort i 1999 med terminal og en landingsbane på 1000 meter. Tidligere måtte Båtsfjord nøjes med en lufthavn med en overflade af løst grus i Båtsfjord dalen. Twin Otter fly, der blev brugt her indtil den nye lufthavn blev åbnet, og Wideroe kunne begynde at operere Båtsfjord med Dash 8 fly. Destinationer
Flughafen Båtsfjord

Der Flughafen Båtsfjord (Norwegisch: Båtsfjord lufthavn, IATA-Code: BJF, ICAO-Code: ENBS) ist ein nordnorwegischer Flughafen in der Provinz Finnmark. Er befindet sich rund zwei Kilometer südlich der Barentssee-Küste und rund sieben Kilometer südlich der Ortschaft Båtsfjord in der gleichnamigen Kommune. Betreiber des Flughafens ist das norwegische Staatsunternehmen Avinor. Der Flughafen wird derzeit nur von der norwegischen Regionalfluggesellschaft Widerøe angeflogen (Stand September 2013). Direkte Linienflugverbindungen gibt es nach Berlevåg, Hammerfest, Honningsvåg, Kirkenes, Mehamn, Tromsø, Vadsø und Vardø. Die Direktverbindungen nach Alta, Hasvik und Sørkjosen bestehen nicht mehr. u Weblinks Webauftritt des Flughafens (englisch / norwegisch) Einzelnachweise
Aeropuerto de Båtsfjord

El aeropuerto de Båtsfjord (en noruego: Båtsfjord lufthavn, IATA: BJF, OACI: ENBS) es un aeropuerto regional que sirve a Båtsfjord en Troms og Finnmark, Noruega. Consta de una pista de 1000 por 30 metros y atendió a 14.485 pasajeros en 2016. Otros 14.663 aterrizaron y despegaron en el aeropuerto sin bajarse del avión. Los servicios regulares los presta Widerøe con el Dash 8 a Kirkenes, Hammerfest y otras comunidades de Finnmark. El aeropuerto es propiedad y está gestionado por la empresa estatal Avinor.​​​ Es el segundo aeropuerto de Båtsfjord. El primero se construyó en 1973, pero sólo tenía una pista de grava. Cuando Widerøe sustituyó sus pequeños Twin Otters de Havilland Canada (19-20 plazas) por el Dash 8 (39 plazas), se hizo necesario un nuevo aeropuerto para dar servicio a Båtsfjord. El nuevo aeropuerto costó 178 millones de coronas noruegas y se inauguró el 9 de septiembre de 1999.​ Estadísticas Ver fuente y consulta Wikidata. Referencias
Aéroport de Båtsfjord

L’aéroport de Båtsfjord (code IATA : BJF • code OACI : ENBS) est un aéroport situé à Båtsfjord en Norvège. Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Compagnie aérienne et destinations Liens externes Site officiel Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Portail de l’aéronautique Portail de la Norvège
Aeroporto di Båtsfjord

L'aeroporto di Båtsfjord (in norvegese: Båtsfjord lufthavn) (IATA: BJF, ICAO: ENBS) è un aeroporto regionale norvegese situato a Båtsfjord, nella contea di Finnmark, regione del Nord-Norge. Appartiene ed è gestito dalla società Avinor. La compagnia aerea Widerøe serve l'aeroporto di Båtsfjord principalmente con due voli giornalieri per Vadsø e Kirkenes, insieme ad altri due per Hammerfest e Tromsø. Inoltre è previsto un volo giornaliero per Berlevåg, Mehamn e Honningsvåg. Da Kirkenes e Tromsø la Scandinavian Airlines assicura le coincidenze per Oslo e altre destinazioni. L'aeroporto di Båtsfjord è il più nuovo aeroporto norvegese, ultimato nel 1999 con il terminal e una pista d'atterraggio di 1 000 metri. In precedenza, la città disponeva di un aeroporto (costruito nel 1973) con pista di ghiaia nell'omonima valle di Båtsfjord. Fino all'apertura del nuovo aeroporto furono impiegati i bimotori DHC-6 Twin Otter; in seguito la Widerøe ha potuto operare su Båtsfjord con i Dash-8. Statistiche PasseggeriAnno12.00015.00018.00021.00024.00027.00030.00033.000200020052010201520202025PasseggeriTraffico annuale.mw-chart-e7b5a672baf9b15e1f37bef224404f41feef5ac1eb068d9f15f3a25dab46f539a8e58233404994459344595889f4584a60476abd523ea063c9a50b030f4d36ca__zr5956932-cls-31232182:hover{pointer-events:none}.mw-chart-e7b5a672baf9b15e1f37bef224404f41feef5ac1eb068d9f15f3a25dab46f539a8e58233404994459344595889f4584a60476abd523ea063c9a50b030f4d36ca__zr5956932-cls-31232183:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,1)}.mw-chart-e7b5a672baf9b15e1f37bef224404f41feef5ac1eb068d9f15f3a25dab46f539a8e58233404994459344595889f4584a60476abd523ea063c9a50b030f4d36ca__zr5956932-cls-31232184:hover{cursor:pointer}.mw-chart-e7b5a672baf9b15e1f37bef224404f41feef5ac1eb068d9f15f3a25dab46f539a8e58233404994459344595889f4584a60476abd523ea063c9a50b030f4d36ca__zr5956932-cls-31232185:hover{cursor:pointer;fill:rgba(82,130,235,1)}.mw-chart-e7b5a672baf9b15e1f37bef224404f41feef5ac1eb068d9f15f3a25dab46f539a8e58233404994459344595889f4584a60476abd523ea063c9a50b030f4d36ca__zr5956932-cls-31232186:hover{cursor:pointer;fill:rgba(0,0,0,0)} Note Voci correlate Aeroporti in Norvegia Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Aeroporto di Båtsfjord Collegamenti esterni Sito ufficiale, su avinor.no.
Luchthaven Båtsfjord

Luchthaven Båtsfjord (IATA: BJF, ICAO: ENBS) is een vliegveld bij Båtsfjord in Finnmark in het noorden van Noorwegen. Båtsfjord is een nieuw vliegveld. Het werd geopend in 1999 en heeft een moderne terminal en een landingsbaan van 1.000 meter. Het vliegveld wordt bediend door Widerøe die dagelijkse vluchten verzorgt naar Berlevåg, Vadsø, Vardø en Mehamn.
Aeroportul Båtsfjord

Aeroportul Båtsfjord (în bokmål: Båtsfjord; în nynorsk: Båtsfjord; în sami Báhcavuona girdihámman) (IATA: BJF, ICAO: ENBS) este un aeroport din Comuna Båtsfjord, Finnmark, Norvegia ce deservește zona Comuna Båtsfjord. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 25.620 de pasageri. A fost deschis în 1999 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 149 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Avinor⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 03/21 are suprafața de asfalt și dimensiunile 1.000 m × 30 m. Terminale Note Vezi și
Båtsfjords flygplats

Båtsfjords flygplats (norska: Båtsfjord lufthavn) är en regional flygplats i Båtsfjord i Finnmark fylke i norra Norge. Flygplatsen har en terminal med kapacitet för 120 resenärer i timman. Kontrolltornet är inbyggd i terminalen. Flygplatsen öppnades år 1999, men hade en föregångare öppnad 1973. Flygplatsen flyttades till ett bättre läge eftersom Widerøes nya kortbaneflygplan Dash 8 inte kunde använda den gamla flygplatsen. Destinationer Uppgifter från november 2015. Inrikes Båtsfjord ingår i Finnmarks kustflygrutt, där planen går mellan Tromsø och Kirkenes med fem-sex mellanlandningar. Externa länkar Flygplatsens webbplats Wikimedia Commons har media som rör Båtsfjords flygplats.