NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
J.J. Ugland Stadion – Levermyr

J.J. Ugland Stadion – Levermyr, more commonly (and formerly) known as Levermyr stadion, is a multi-purpose stadium in Grimstad, Norway and home of the OBOS-ligaen team FK Jerv (men's football), the 1. Division team Amazon Grimstad (women's football), and Sørild FIK (athletics/track and field). The stadium itself is owned by the municipality, and it located just a few hundred meters from the town centre, in the Levermyr area. Though opening as a multi-purpose arena in 1983, football have been played here for much longer. The capacity of the stadium is currently 3,300. The record attendance is around 8,000, from a national B-team men's football match between Norway and Finland in 1963, while Jerv's record is around 7,000 from a cup match against Viking in 1976. Amazon Grimstad's record is 5,000 from a show match against BUL Oslo in the summer of 1970. The more recent record attendance is some 3,000 in a cup clash between Jerv and rivals Start in 2010. When Jerv was promoted to the OBOS-ligaen before the 2015 season, parts of the stadium had to be rebuilt to meet requirements from the Norwegian Football Association. The stadium ran into problems in 2005, after being evaluated as inadequate by the Norwegian Athletics Association. This led to the licence for track and field being withdrawn. The stadium eventually got its licence back, after upgrading the running track. On 28 November 2007, the municipality council decided that the stadium was to be renewed to meet the requirements of the Norwegian Football Association for Amazon's participation in Toppserien. Local shipowner and former Jerv player Johan Jørgen Ugland lent the municipality 20 million Norwegian kroner as an interest free loan to help the municipality upgrade the stadium. The building started in 2009, and Ugland later said he would cover any cost between 20 and 27 million kroner as the upgrade became more expensive than anticipated. On 3 May 2010, about a month after Ugland's death, the municipality council decided to rename the stadium 'J.J. Ugland Stadion – Levermyr', just before the re-opening later the same month. The before mentioned current upgrades for Jerv's participation in OBOS-ligaen are still ongoing, as floodlights are to be installed before the 2017 season and field heating before the 2018 season. Jerv attendance External links J.J. Ugland Stadion Levermyr - Nordic Stadiums References
Jellhaugen

Jellhaugen er også en høj 4 km nordvest for Røros centrum. Jellhaugen er en stor norsk gravhøj på Gjellestad i Berg i Halden kommune i Viken fylke. Den er ni meter høj og har en oval grundplan på ca. 85 x 70 meter. Det gør den måske til Nordens næststørste gravhøj. (Raknehaugen ved Jessheim er større i areal og højere.) Haugen dominerer den ellers flade Vikslette, og den er synlig fra E6 på den østlige side af vejen ca. seks km nord for Svinesund. Gravhøjen er 80 meter i omkreds, 13 meter høj og har et rumfang på ca. 21 000 m³. Højen blev rekonstrueret i 1989, men dens eksakte og oprindelige mål er vanskelige at fastslå. Efter stedets tradition skal højen været rejst over «kong Jell» og hans skib. Haugen er langt fra fuldstændigt arkæologisk undersøgt, men i 1968 og 1969 fik arkæologerne gravet en søgeskakt ind mod midten af højen. Her fandt de en mindre gravhøj, og i den var der spor af en enkelt brandgrav med blandt andet en ravperle. Graven er Kulstof 14-dateret til mellem 426–598 e.Kr., det vil sige på overgangen mellem folkevandringstiden og germansk jernalder. Der blev fundet spor af en gravplyndring 692–896 e.Kr. så der er ukorrekt at datere højen til vikingtiden, og den rummer heller ingen skibsgrav. Ved undersøgelsen kom det frem at højen er bygget af græstørv og muld. Arkæologerne vurderer, at højen rummer ca. 20 000 m³ masse, og det meste er hentet i nærheden, og man har gravet ned til en meters dybde i gennemsnit, vil det sige at man har opgravet ca. 20 dekar. Det svarer til tre fodboldbaner og vidner, om at anlægget af højen har være et kæmpeprojekt, som sandsynligvis har varet omkring 100 år. Gjellestadskibet På en pressekonference arrangeret af "Norsk institutt for kulturminneforskning" (NIKU) den 15. oktober 2018, blev det oplyst, at undersøgelser med georadar på området umiddelbart nord for højen havde afsløret nye fund. Blandt disse er flere gravhøje (som er jævnet med jorden), hustofter, og ikke mindst en skibsgrav som indeholder rester af et større vikingeskib. Nye undersøgelser blev foretaget i 2018 og 2019, for at finde fremgangsmåden for at afdække dette vikingeskib, som i størrelse ligner de tre kendte fund Osebergskibet, Gokstadskibet og Tuneskibet. Det nye fund ligger på en mark, og efterhånden blev den oprindelige høj jævnet med jorden ved pløjning og kultivering. De påviste rester af «Gjellestadskibet» ligger derfor kun fra 0,4 til 2 m under jordoverfladen, noget som desværre kan have ført til, at en del af træværket kan være ødelagt ved pløjning, eller er rådnet bort. Referencer Eksterne henvisninger Jellhaugen på Riksantikvarens hjemmeside kulturminnesok.no www.videnskab.dk Jellhaugen
Julebygda Chapel

Julebygda Chapel (Norwegian: Julebygda kapell) is a parish church of the Church of Norway in the large Sandnes Municipality in Rogaland county, Norway. It is located in the borough of Malmheim og Soma in the western part of city of Sandnes which lies in the far western part of the municipality. It is one of the two churches for the Gand parish which is part of the Sandnes prosti (deanery) in the Diocese of Stavanger. The stone church was constructed in a long church design in 1957 using designs by the architect Valdemar Scheel Hansteen. The church seats about 200 people. Media gallery See also List of churches in Rogaland References
Jørpeland Church

Jørpeland Church (Norwegian: Jørpeland kirke) is a parish church of the Church of Norway in Strand Municipality in Rogaland county, Norway. It is located in the town of Jørpeland. It is the church for the Jørpeland parish which is part of the Ryfylke prosti (deanery) in the Diocese of Stavanger. The large, gray, concrete church was built in a rectangular design in 1969 using designs by the architects Turid and Kristen Bernhoff Evensen. The church seats about 450 people. See also List of churches in Rogaland References
Jørstad Church

Jørstad Church (Norwegian: Jørstad kirke) is a chapel of the Church of Norway in the northern part of the large Stavanger Municipality in Rogaland county, Norway. It is located in the village of Jørstadvågen on the island of Ombo. It is an annex chapel in the Sjernarøy parish which is part of the Tungenes prosti (deanery) in the Diocese of Stavanger. The white, wooden church was built in a long church style in 1929 using designs by the architect Gustav Helland. The church seats about 150 people. See also List of churches in Rogaland References
ГЕС Jørundland

ГЕС Jørundland — гідроелектростанція у південній частині Норвегії, за 80 кілометрів на північ від Крістіансанна. Використовує ресурс зі сточища річки Gjøv, правої притоки Нідельви, яка тече до затоки Скагеррак. Для створення гідроенергетичної схеми на виході Gjøv зі значного озера Nesvatn звели кам'яно-накидну греблю висотою 16 м та довжиною 145 м, яка утримує сховище з корисним об'ємом 257 млн м³. З водосховища по правобережжю прокладений дериваційний тунель довжиною 12 км, який отримує додатковий ресурс з кількох водозаборів: - на правій притоці Gjøv річці Rukkana. До неї в свою чергу трохи вище за водозабір виходить короткий тунель від Persbekken (права притока Rukkana, що впадає в останню нижче за водозабір); - на Elv fra Stegjetontjørn (ще одна права притока Rukkana); - на Bråkonbekken, правій притоці Gjøv. Основне обладнання станції становить одна турбіна типу Френсіс потужністю 55 МВт, яка при напорі у 282 м забезпечує виробництво 212 млн кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода по відвідному тунелю довжиною понад 1 км прямує до Gjøv, проходячи на своєму шляху під ще однією її правою притокою Austabekken. Примітки
Utstein

Die Utstein (Kennung S302) ist ein U-Boot der aus 15 Booten bestehenden Kobben-Klasse der Königlich Norwegischen Marine. Diese Boote wurden zwischen 1965 und 1967 bei den Rheinstahl-Nordseewerken in Emden gebaut. Die U-Boot-Klasse war eine Modifikation der deutschen U-Boot-Klasse 207 unter Beteiligung norwegischer Ingenieure. Die Utstein operierte von ihren Hauptstützpunkten in Haakonsvern (Bergen) und Olavsvern (Tromsø) viele Jahre lang in nördlichen Gewässern Norwegens zur Invasionsverteidigung und als Informationsquelle während des Kalten Krieges. Ihre Fahrten in die Barentssee konnten drei Wochen dauern und wurden hauptsächlich getaucht durchgeführt, wobei das Boot meistens schnorchelte, um die Batterien aufzuladen. Es spielte eine wichtige Rolle bei der Invasionsverteidigung und war sehr kampfstark und leise. Die Utstein war bis November 1990 im aktiven Dienst und wurde nicht modernisiert. Am 5. Juni 1998 wurde sie ans Marinemuseet in Horten übergeben. Sie hat einen eigenen Interessenverband, „Die Utstein Freunde“. Galerie Literatur Hrsg.: Hans Petter Oset, Chef Marinemuseum, Horten 1909-2009 Ubåtvåtnet 100 år (1909-2009 Die U-Boot-Waffe 100 Jahre) (norwegisch) Weblinks „Marinemuseets utstilling“, Seite des Marinemuseums Horten (norwegisch), abgerufen am 6. September 2022 Fußnoten
KNM Utstein (1965)

Le KNM Utstein (numéro de coque : S-302) est un sous-marin de classe Kobben de la marine royale norvégienne. Conception Service Le sous-marin a été lancé le 19 mai 1965. Il a été en service jusqu’au 5 octobre 1990. Le 5 juin 1998, il a été remis au Musée de la marine royale norvégienne de la municipalité de Horten pour devenir un navire musée. Il a été mis à terre, un escalier a été fabriqué et une porte découpée sur le côté du sous-marin. À côté du sous-marin se trouvent des hélices qui ont été utilisées sur des sous-marins. Notes et références (no) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en norvégien intitulé « KNM Utstein (1965) » (voir la liste des auteurs). Notes Références Bibliographie (en) Gardiner Robert, Conway's All the World's Fighting Ships 1947–1995, London, England, Conway Maritime Press, 1995 (ISBN 0-85177-605-1), p. 292. Bjørn Erik Strønen, Kobbenklasse undervannsbåt 1964 – 2002, Marinemuseet Horten, desember 2005, 48 p. (lire en ligne). Liens externes (en) John Pike, « Kobben », sur GlobalSecurity.org (consulté le 5 février 2022). (en) « Royal Norwegian Navy – Sjoforsvaret - postwar vessel index », sur www.seaforces.org (consulté le 5 février 2022). (en-US) « Kobben class Type 207 Submarine Royal Norwegian Navy Sjøforsvaret », sur seaforces.org (consulté le 5 février 2022). Voir aussi Liens internes Liste des sous-marins de la Norvège Portail des années 1960 Portail du monde maritime Portail de l’histoire militaire Portail des sous-marins Portail de la Norvège Portail de la guerre froide
ГЕС Kaggefoss

ГЕС Kaggefoss — гідроелектростанція у південній частині Норвегії, за чотири десятки кілометрів на захід від Осло. Знаходячись після ГЕС Рамфосс, становить нижній ступінь каскаду у сточищі Hallingdalsvassdraget — річково-озерного ланцюжка, останню ланку якого становить річка Snarumselva, котра впадає праворуч у Драмменсельву (дренується до Drammensfjorden — затоки Осло-фіорду). Зведена на Snarumselva перед порогами Kaggefoss гребля відводить ресурс у прокладений через правобережний масив підвідний тунель довжиною 2,5 км. Підземний машинний зал обладнали чотирма турбінами типу Френсіс — у 1951, 1952 та 1956 роках ввели три потужністю по 21 МВт, а у 1965-му додали ще одну з показником 35 МВт. При напорі у 73,5 метра це обладнання забезпечує виробництво 590 млн кВт-год електроенергії на рік. Першу турбіну, яка надійшла в межах післявоєнної відбудови за планом Маршалла, замінили ще в 1982-му, після чого протягом 1990-х провели модернізацію трьох наступних агрегатів. Відпрацьована вода по відвідному тунелю транспортується у протікаючу за кілька сотень метрів Snarumselva та, пройшовши через її гирло, невдовзі опиняється на ГЕС Ембретсфосс. Примітки
Tønsberg Canal Bridge

Tønsberg Canal Bridge (Norwegian: Tønsberg kanalbru or just Kanalbrua) is a double-leaf bascule bridge in Tønsberg Municipality in Vestfold county, Norway. The bridge connects the mainland city of Tønsberg and the part of the city located on the island of Nøtterøy. The bridge crosses the Sten Canal and was built and opened in 1957. The bridge length is 89 metres (292 ft), the main span is 35 metres (115 ft), and the clearance to the sea is 3 metres (9.8 ft). The Tønsberg Canal Bridge usually opens five times daily during the summer seasons, in 9:05 AM, 12:05 AM, 2:05 PM, 6:05 PM, and 8:05 PM. Gallery References
Kjekstadmarka

Kjekstadmarka est une zone forestière située à l'extérieur d'Oslo, en Norvège. C'est une partie d'Oslomarka, dans le comté d'Akershus et est située entre au sud de Vestmarka. Description Kjekstadmarka se trouve au sud de Vestmarka dans les municipalités d'Asker et de Lier. Kjekstadmarka est délimité par Lierskogen et Askerbørskogen au nord, Heggedal, Spikkestadbanen et Røyken à l'est et au sud et Lierdalen à l'ouest. Le point culminant de l'arrière-pays est Brennåsen (361 m).Il possède des pistes cyclables et un domaine skiable très fréquenté. Des installations alpines se trouvent à Vardåsen, au nord-est. Voir aussi (no) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en norvégien intitulé « Kjekstadmarka » (voir la liste des auteurs). Liens externes Portail de la Norvège Portail de la conservation de la nature
ГЕС Kjela

ГЕС Kjela (Токке IV) – гідроелектростанція на півдні Норвегії, за 130 км на північний схід від Ставангеру. Знаходячись перед ГЕС Vinje, становить одну зі станцій верхнього ступеню (поряд з ГЕС Сонга) гідровузла, створеного в озерно-річковій системі, нижнім елементом якої є річка Skienselva (впадає в Frierfjorden, продовження Langesundsfjord, з’єднаного через протоку Langesund зі Скагерраком). Збір ресурсу для роботи станції відбувається у сточищі річки Kjela, яка після озера Tveitevatnet носить назву Smorkleppai та в підсумку впадає праворуч до Токке (складова головної артерії у гідрографічній мережі Skienselva, пов’язана з останньою через озеро Бандак, річку Straumen та озеро Norsjo). Тут створено систему із п’яти водосховищ: - Bordalsvatn на лівій притоці Kjela річці Бора. Сховище, яке утримує гребля висотою 42 метри, має площу поверхні 7 км2, об’єм 154 млн м3 та припустиме коливання рівня поверхні між позначками 852 та 891 метр НРМ; - Stavatn та Kjelavatn на самій Kjela. У першому поверхня коливається між позначками 966 та 979 метрів НРМ, у другому (водойма з греблею висотою 16 метрів, площею поверхні 2,7 км2 та об’ємом 82 млн м3) – між 918 та 944 метри НРМ (для Норвегії є вельми поширеним, коли діапазон коливання перевищує висоту греблі, що досягається прокладанням спеціальних дренажних тунелів нижче від порогу природного водозливу); - Langesae та Forsvatn на правій притоці Kjela річці Forsvassai. У першому поверхня коливається між позначками 1067 та 1090 метрів НРМ, у другому (водойма з греблею висотою 55 метрів, площею поверхні 2,6 км2 та об’ємом 110 млн м3) – між 829 та 891 метром НРМ. Загальний об’єм сховищ системи складає 529 млн м3. Розташовані на більш високому рівні водойми – Stavatn, Kjelavatn та Langesae – по мірі потреби випускають накопичений ресурс у природні русла, тоді як від Bordalsvatn прокладено дериваційний тунель, що переходить в долину Kjela, перетинає її нижче від Kjelavatn (приймаючи ресурс з водозабору на Kjela через бічне відгалуження) та далі прямує під наступним водорозділом до сховища Forsvatn. Довжина цієї дериваційної системи складає 15 км, в т.ч. 12,5 км головної ділянки. Можливо відзначити, що Forsvatn створили у комплексі з ГЕС Kjela в 1979-му, майже на два десятиліття пізніше за інші резервуари, котрі з’явились одночасно з найбільш потужними станціями нижньої частини гідровузла. Спорудження додаткової ГЕС дозволило використати для виробництва електроенергії значний перепад висот на короткій – біля 1,5 км – відстані між Forsvatn та впадінням Forsvassai у Kjela. В облаштованому у лівобережному гріському масиві Forsvassai підземному машинному залі встановили одну турбіну типу Френсіс потужністю 60 МВт, яка при напорі у 185 метрів забезпечує виробництво 218 млн кВт-год електроенергії на рік. Відпрацьована вода потрапляє до створеного на Kjela водосховища Raushyl, після чого транзитом через сховище Венемо у нижній течії Бори спрямовується до озера Тотак. Таким чином, вода з розташованого у верхній течії Бори озера Bordalsvatn двічі перетинає Kjela та знов проходить через саму Бору на шляху у Тотак, описавши вигнуту на південний захід велику дугу. Примітки
Klöden Island

Klöden Island (Norwegian: Klödenøya) is a minor island in the Bastian Islands in the Svalbard archipelago. It lies east of Wilhelm Island and northeast of Spitsbergen. The island has a banana-like shape, with a length of 615 meters (2,018 ft) in a north-south orientation, but its width does not exceed 200 meters (660 ft). The island is a low basalt cliff that reaches an elevation of only 11 meters (36 ft) above sea level. There are unnamed holms off the northwest shore of the island. The closest neighboring islands are Geographer Island about 1.7 kilometers (1.1 mi) to the west, Kiepert Island 1.5 kilometers (0.93 mi) to the southwest, and Deegen Island 1.5 kilometers (0.93 mi) to the south. The wildlife consists largely of polar bears. The Bastian Islands were discovered in 1867 by the Swedish-Norwegian polar explorer Nils Fredrik Rønnbeck, who was the first to sail around Spitsbergen. Most of the Bastian Islands were named during the First German North Polar Expedition in 1868, led by Carl Koldewey, and this island was named after the German geographer Gustav Adolf von Klöden (1814–1885). References
Klödenøya

Klödenøya est une petite île du Svalbard dans le Détroit d'Hinlopen. Elle fait partie de l'archipel des Bastianøyane. Géographie L'île mesure 615 m de long, orientée nord-sud, et possède la forme d'une banane. Les îles les plus proches sont celles de Kiepertøya, située 1,5 km au sud-ouest, de Geograføya, située 1,6 km à l'ouest, et celle de Deegenøya, située 1,5 km au sud. Géologie Elle est formée de falaises de basalte ne dépassant pas les 11 m d'altitude. Histoire L'île a été découverte en 1867 par Nils Fredrik Rønnbeck, un explorateur polaire suédo-norvégien, le premier à réussir à faire le tour du Spitzberg en bateau. L'île a été nommée lors de la première expédition polaire allemande en 1868. L'île doit son nom à Gustav Adolf von Klöden, un géographe allemand. Faune La faune de l'île se résume principalement aux ours polaires. Références Portail de la Norvège Portail des îles Portail de l’Arctique
Kløcker's House - Arendal Museum

Kløcker's House - Arendal Museum (Kløckers Hus, Arendal bymuseum) is a museum located centrally at Arendal in Agder, Norway. It is dedicated to the culture and history of Arendal with a special focus on the Kløcker family. History Johannes Nicolai von Kløcker (1788-1862) bought the property and began building the empire-style house in 1824 after he was appointed to the position of Royal Customs Inspector in Arendal. Older buildings were already standing on the property, some of which were spared and incorporated into the new building. The result was a house built in three different centuries. The newest part is a three-story building in typical Empire style, with a large attic, facing the canal (which has since been filled in to make a street) and alley. The back of the house is hidden from view and was built in the 18th century, and a single room in the center of the house has survived from the 17th century. The house was owned and lived in by the Kløcker family for four generations until it was sold to the foundation; Stiftelsen Kløckers Hus - Arendal Bymuseum in 1982. References External links Arendal Kommune Website Archived 2020-09-25 at the Wayback Machine
Koner Island

Koner Island (Norwegian: Konerøya) is a minor island in the Bastian Islands in the Svalbard archipelago. It lies east of Wilhelm Island and northeast of Spitsbergen. The island is elongated, measuring 1.5 kilometers (0.93 mi) in a north-south direction and no more than 200 meters (660 ft) in width. The island is a low basalt cliff that reaches an elevation of only 27 meters (89 ft) above sea level. The closest neighboring islands are Lange Island about 4 kilometers (2.5 mi) to the northwest and Geographer Island about 2 kilometers (1.2 mi) to the south. The wildlife consists largely of polar bears. The Bastian Islands were discovered in 1867 by the Swedish-Norwegian polar explorer Nils Fredrik Rønnbeck, who was the first to sail around Spitsbergen. Most of the Bastian Islands were named during the First German North Polar Expedition in 1868, led by Carl Koldewey. This island is named after the German geographer Wilhelm Koner (1817–1887). References
Konerøya

Konerøya est une petite île du Svalbard dans le Détroit d'Hinlopen. Elle fait partie de l'archipel des Bastianøyane. L'île est une longue bande rocheuse d'environ 1,5 km de long, orientée nord-ouest sud-est, sur 200 m de large. Les îles les plus proches sont celles de Geograføya, située 2 km au sud et Langeøya située 4 km au nord-ouest. L'île a été nommée lors de la première expédition polaire allemande en 1868. Elle doit son nom au géographe allemand Wilhelm Koner La faune de l'île se résume principalement aux ours polaires. Liens externes Ressource relative à la géographie : Norsk Polarinstitutt Portail de la Norvège Portail des îles Portail de l’Arctique
Kremmergaarden

Kremmergaarden er et storcenter, der ligger ved Rådhuspladsen i Ålesund, Norge. Det blev oprindelig åbnet i 1980, og blev udvidet i 1998. I dag har det over 35 butikker. Blandt butikkerne er en række store landsdækkende kæder som bl.a. Big Bite Submarines, Narvesen, Tilbords, og Vinmonopolet. Derudover findes flere lokale butikker. Eksterne henvisninger Kremmergårdens hjemmeside
Kvadraturen Upper Secondary School

Kvadraturen Upper Secondary, Kvadraturen videregående skole, former Kvadraturen skolesenter, is a public high school in Kristiansand, Norway. It is one of the largest high school in Southern Norway. It first opened as a Sunday school in 1812. The school has two blocks on 4 and 5 floors with a skywalk between both. On the bottom floor of the old building is where the cafeteria and the library is located, while the new building is mostly classrooms and offices. The lines at the school is studies, electricians and technology servicing, health and youth development, specialization and supplementary general admission and alternative learning. References External links The school on Vilbli.no (Norwegian bokmål)
Kværnerparken

Kværnerparken is a park in the Kvaerner neighborhood of Oslo, Norway. The park was established in 1922 with an area of 3.1 acres (1.3 hectares), It was upgraded in 1994 to 3.5 hectares (8.6 acres) at a cost of $250,000, as part of the redevelopment of Gamle Oslo in 1994. The name of a park was used for a new residential area in the vicinity, Kvaerner Dalen. References
Kysinga Hydroelectric Power Station

The Kysinga Hydroelectric Power Station (Norwegian: Kysinga kraftverk) is a hydroelectric power station in Rindal Municipality in Trøndelag county, Norway. It is a run-of-river hydro power station utilizing a drop of 135 meters (443 ft) on a tributary of the Surna River. Permission was granted for construction in 2009 and the plant came into operation in 2010. It is operated by Kysinga Kraft AS. It operates at an installed capacity of 1.25 megawatts (1,680 hp), with an average annual production of about 6.5 gigawatt-hours (23 TJ). See also References