NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Rogaland Teater

Rogaland Teater er et teater i Stavanger som blev oprettet ved en Stortingsvedtagelse i 1947. Årlig præsenterer teatret 10–14 produktioner på fire forskellige scener: Hovedscenen, med plads til 375 personer i to plan; Intimscenen, en fleksibel studioscene med plads til 72 personer; studiescenen Kjellerteatret; og Teaterhallen. På de to sidstnævnte varierer publikumskapaciteten fra forestilling til forestilling. I gennemsnit fremvises der årlig 400–500 forestillinger for et publikum på mellem 90.000 og 110.000. Publikumsrekorden på Rogaland Teater blev sat i år 2011 med over 150.000 besøgede, med «Jungelbogen 2099» og «Sonny» som de to største publikumsmagneter. Fra 1. januar 2019 er skuespilleren Glenn André Kaada (no) teaterdirektør ved Rogaland Teater. Historie Teaterhistorien i Stavanger er ældre end 1947. I 1850 blev der opført en nybygning i gaden Skagen 18, og på 2. etage blev der indrettet et teaterlokale med plads til 300 tilskuere med udgang både mod havet og til gaden Skagen. Senere blev teaterforestillingene flyttet til Stavanger Sparekasses festlokaler. Omkring 1880 fik arkitekten Hartvig Sverdrup Eckhoff (no) opgaven med at tegne en ny teaterbygning i bydelen Kannik. Arkitekten fik fuldmagt til at tegne en bygning i en såkaldt «proper stand» til kr. 59.000,-. 15. april 1883 gik scenetæppet for første gang op i Stavanger Theater, med Olaus Olsen som direktør. Teatret gik konkurs i 1886, blev genåbnet i 1890 i regi af Stavanger Theaterforening, og gik igen konkurs i 1926. Den tyske værnemagt insisterede fra 1940 på at teatervirksomheden blev genoprettet. Gunnar Eide oprettede under krigen Stavanger Teater og fortsatte det professionelt fra 1945 til 1947. Det er den samme bygning som Rogaland Teater fortsat bruger. Teatret er udvidet flere gange, sidst ved en stor udvidelse og ombygning blev den gamle hal overtaget af Rogaland Teater og benyttet som bilokaler til teatret. De nuværende bygninger var ikke optimale til moderne teaterdrift og i 2011 startede Rogaland Teater projektet MOT2020 som skiftede navn til Sceneskifte i 2012. Planlægningen af et moderne teaterhus har været i gang siden og har været gennem flere udvidelser. I 2020 overtog Stavanger kommune ansvaret for teatret. Børne- og ungdomsteatret I 1957 tog Bjørn Endreson (no) initiativ til at det skulle oprettes et eget børneteater ved Rogaland Teater. Årlig har det et publikum på cirka 30.000 i de 80 til 100 forestillinger, som bliver sat op. Referencer Eksterne henvisninger Teatrets hjemmeside Sceneskifte – planlægningen af et nyt teaterhus
Rogaland Teater

Le Rogaland Teater est un théâtre situé à Stavanger (comté de Rogaland, en Norvège). Histoire Le théâtre a été construit en 1883, sur une parcelle de Kannik prestegård. Il a été conçu par l'architecte Hartvig Sverdrup Eckhoff (en) et avait initialement presque 500 places pour accueillir le public. Le bâtiment se trouvait à Stavanger Faste Scene de 1914 à 1921 et le théâtre Stavanger de 1921 à 1926. Plusieurs changements ont été faits à la construction au fil des années, y compris des agrandissements et des modifications en 1951, 1974, 1980 et 2001. Le théâtre Le Rogaland Teater a ouvert le 9 septembre 1947. Un comité de travail a été établi en 1946 et après l'abonnement pour le soutien financier de l'administration de comté Rogaland et plusieurs des municipalités dans Rogaland, le théâtre a été établi le 6 juin 1947. Son premier directeur de théâtre était ØIstein Børke, étant son leader de 1947 à 1949. Ses successeurs étaient Jens Bolling (en) de 1949 à 1951 et Kjell Stormoen (en) de 1951 à 1952. Claes Gill était le directeur de théâtre de 1952 à 1956 et, pendant cette période, le théâtre a obtenu un nouveau profil, avec le prix des billets revu à la baisse et une nouvelle stratégie de marketing. Gisle Straume (en) était le directeur du théâtre de 1956 à 1958. Pendant cette période, le théâtre a mis en scène une pièce de Andreas Jacobsen : De' smedle på Skansen, et Liv Ullmann avait sa percée comme "Anne" dans Anne Franks dagbok. Bjørn Endreso est directeur du théâtre de 1960 à 1970. Kjetil Bang-Hansen (en) était le directeur du théâtre de 1976 à 1982. Durant cette période, le théâtre est devenu l'un des théâtres les plus centraux de Norvège. Son adaptation de Ibsen's verse play Peer Gynt a été beaucoup appréciée par le public, et a également été jouée au Festival international de théâtre de Belgrade, donnant ainsi une réputation nationale à Bang-Hansen. Il a également fait une adaptation de l'histoire Le Cheval de Léon Tolstoï. Plus tard, les directeurs étaient : Arne Nøst (en) est le directeur du théâtre depuis 2009. Le théâtre joue souvent des pièces écrites par des dramaturges locaux tels que Alexander Kielland, Arne Garborg, Alfred Hauge (en) et Jon Fosse. Récompenses L'acteur Even Stormoen (en) a reçu le prix Hedda pour la meilleure performance sur scène en même temps que le prix de Critiques norvégien pour le Théâtre pour son rôle en tant que "Harpagon" dans la pièce Den gjerrige, de Molière, en 1998. En 2005, Nina Ellen Ødegård (en) a reçu le prix Hedda pour la meilleure performance sur scène, pour son rôle en tant que Josie dans la pièce Måne for livete sterbarn. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Rogaland Teater » (voir la liste des auteurs). Portail de la Norvège Portail du théâtre
Rogaland Teater

Het Rogaland Teater is een theatergebouw in de Noorse stad Stavanger, Rogaland. Geschiedenis Het Rogaland Teater werd opgericht in een besluit van het Europees Parlement in 1947 maar de theatergeschiedenis in Stavanger is veel ouder. In 1850 richtte stadshauptmann L.W.Hansen op de tweede verdieping van een nieuw gebouw in Skagen 18 een theater op met een capaciteit van 300 toeschouwers. Later werden de theatervoorstellingen verplaatst naar de Stavanger Sparekasses festivitetslokaler. Rond 1880 kreeg de architect Hartvig Sverdrup Eckhoff de opdracht om een nieuw theatergebouw te ontwerpen op Kannik en "in goede staat" op te bouwen voor de som van 59.000 kronen. Op 15 april 1883 werd de eerste vertoning gegeven door het Stavanger Theater met Olaus Olsen als directeur. Het gebouw wordt nu nog steeds gebruikt door het Rogaland Teater en werd meerdere malen uitgebreid. In 2001 vond een belangrijke renovatie en uitbreiding plaats. Nadat de Stavanger Turnforening in 1980 verhuisde naar een nieuw gebouwde gymzaal, werd de oude gymzaal (gamle turnhallen) overgenomen door het Rogaland Teater als bijgebouw. Het theater ging failliet in 1886 en werd heropend onder auspiciën van de Stavanger Theaterforening en ging wederom failliet in 1926. Tijdens de Tweede Wereldoorlog werd door de Duitse bezetter in 1940 aangedrongen om het theater opnieuw te openen. Gunnar Eide heropende het Stavanger Teater waar hij tijdens de oorlog met een amateurgezelschap toneel speelde en bleef dit professioneel verder doen van 1945 tot 1947. Gemiddeld vinden er jaarlijks 400 à 500 voorstellingen plaats met tussen de 90.000 en 110.000 toeschouwers. Vanaf 1 januari 2009 is ontwerper, beeldend kunstenaar en muzikant Arne Nost theatermanager bij het Rogaland Teater. Kindertheater In 1957 werd op initiatief van Bjorn Endreson een apart kindertheater opgestart. De producties van het kindertheater zijn populair met jaarlijks circa 30.000 bezoekers voor 80 tot 100 optredens. Prijzen 2005: Heddaprisen voor bijzondere professionele inzet. 2008: Drie Heddaprisen voor het Rogaland Teater. 2010: Heddaprisen voor de show van het jaar voor Vi som er hundre. Externe link (no) (en) Officiële website
Rogaland Teater

Rogaland Teater är en teater i Stavanger i Norge. Den har drivits under detta namn sedan 1947 och är därmed Norges yngsta institutionsteater. Teaterbyggnaden är dock från 1883, och ritades av Hartvig Sverdrup Eckhoff. Teaterchefer Källor Svend Erik Løken Larsen. ”Rogaland Teater”. Store norske leksikon. http://snl.no/Rogaland_Teater. Läst 4 juni 2012. Externa länkar Rogaland Teater
Bodin Church

Bodin Church (Norwegian: Bodin kirke) is a parish church of the Church of Norway in Bodø Municipality in Nordland county, Norway. It is located in the southeastern part of the town of Bodø. It is one of the churches for the Bodin parish which is part of the Bodø domprosti (deanery) in the Diocese of Sør-Hålogaland. The white, stone church was built in a long church style around the year 1240 using plans drawn up by an unknown architect. The church seats about 300 people. History The earliest existing historical records of the church date back to the year 1321, but the church was likely built around the year 1240. The stone building had a rectangular nave with a narrower, nearly square chancel with a lower roof line. In 1785, a transept was built on the south side of the nave to enlarge the building and it now seats about 300 people. In 1894, the entire old portion of the medieval church was torn down and rebuilt in the same style. In 1814, this church served as an election church (Norwegian: valgkirke). Together with more than 300 other parish churches across Norway, it was a polling station for elections to the 1814 Norwegian Constituent Assembly which wrote the Constitution of Norway. This was one of Norway's first national elections. Each church parish was a constituency that elected people called "electors" who later met together in each county to elect the representatives for the assembly that was to meet at Eidsvoll Manor later that year. The church is characterized today largely by an interior from the 17th and 18th century. The chandeliers date from the 1760s. In 2003, the church received a replica of a Baroque organ from the 1700s. The church has a stone altar from the 14th century and some wooden sculptures dating from the late 15th century to the early 16th century. The altarpiece is from 1670. The pulpit is from the 17th century with paintings from 1753 by German born artist Gottfried Ezekiel (ca. 1719–1798) who was engaged by parish priest Nicolaus Christian Friis. Ezekiel first received a commission as a painter in Bergen during 1744. Dating from 1751 he arrived in northern Norway, where he painted a number of church altarpieces. Gallery See also List of churches in Sør-Hålogaland References Related reading Eilertsen, Turid Følling (1990). Bodin kirke 750 år: "hvor elskelig dine boliger er..." (in Norwegian). Bodø: Bodin menighetsråd. ISBN 8290412827.
Bodins kyrka

Bodins kyrka (norska: Bodin kirke) är en kyrka i Bodø kommun i Nordland fylke i Norge, belägen vid Bodøgård. Kyrkobyggnaden Bodins kyrka är en medeltida stenkyrka uppförd omkring år 1240. Ursprungligen byggdes den som en enskeppig kyrka, men den utvidgades 1784 med en flygel mot syd och takryttare. Vid en ombyggnation 1894 fick den ett nytt torn i väst och utvändig dekor i schweizerstil. När kyrkan restaurerades 1962–1964 togs dock dessa förnyelser bort och kyrkan återställdes till det utseende den hade på 1700-talet. Kyrkan har omkring 450 sittplatser. Inventarier Till inventarierna hör ett medeltida altare av marmor och täljsten. Predikstolen i renässansstil är från omkring 1650, målad av tyskfödde Gottfried Ezekiel, med bilder av evangelisterna. Altarskåpet i barockstil är från omkring 1670, och restaurerades senast 2005. Dopfunten av fauskemarmor är tillverkad av Oscar Bodøgaard 1966. Källor ”Bodin kirke”. Store norske leksikon. http://snl.no/Bodin_kirke. Läst 19 juni 2011. ”Bodin kirke”. Kirkesøk. http://www.kirkesok.no/kirker/Bodin-kirke. Läst 19 juni 2011. Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bodins kyrka.
Heim Church

Heim Church (Norwegian: Heim kirke) is a parish church of the Church of Norway in Heim Municipality in Trøndelag county, Norway. It is located in the village of Heim, on the shore of the Hemnfjorden. It is the church for the Heim parish which is part of the Orkdal prosti (deanery) in the Diocese of Nidaros. The white, wooden church was built in a long church style in 1884 using plans drawn up by the architect A.H. Thoresen from Kristiansund. The church seats about 150 people. History On 30 September 1882, a royal resolution authorized the creation of the new Heim parish. Construction on the wooden church was started in 1883. The church was built to serve the people in the Heim area since the trip to the main Hemne Church in Kyrksæterøra was long by road or boat, plus that church was full to capacity with the people of that area. The Heim Church was built by local builders for a cost of 12,500 kr. The church was consecrated on 16 January 1884. Since the ground surrounding the church was not suitable for a graveyard, a cemetery was built about 1 kilometre (0.62 mi) to the southwest of the site of the new church in 1893. In 1962, the church was renovated and restored. See also List of churches in Nidaros References
Heim kirke

Heim kirke est une église paroissiale située à Hemne en Norvège. Elle dispose d'une tour et d'un cimetière. Son entrée principale se trouve à l'ouest. Généralité Elle a tenu près de treize services par année, en plus de funérailles, des mariages et des concerts. Histoire L'église dispose d'environ 300 sièges. Elle fut construite en 1883 et rénovée en 1962. Son cimetière, contenant 600 tombes, fut quant à lui instauré dix ans plus tard, en 1893. Source Liens externes Ressource relative à la géographie : Sentralt stadnamnregister Ressource relative à la religion : Kirkebyggdatabasen Ressource relative à l'architecture : Kulturminne Portail de la Norvège Portail de l’architecture chrétienne Portail du protestantisme
Heims kyrka

Heims kyrka är en kyrkobyggnad av trä i Heims socken i Heims kommun i Trøndelag fylke i Norge. Kyrkan uppfördes 1883 och invigdes 1884. Den byggdes på grund av att kyrkan vid Kyrksæterøra var för liten. Det är en långkyrka med huvudingången i väst. Det hålls omkring tretton gudstjänster per år i den. Den har ungefär 300 sittplatser. Hundra av dessa finns uppe på läktaren. Inventarier Altartavlan är från 1882. En 34-stämmig digital orgel införskaffades 1991. Påföljande år köptes ett piano. I kyrkan finns två kyrkklockor från 1883. Kyrkogården På grund av dålig jordmån används inte området runt kyrkan som kyrkogård. 1893 anlades en kyrkogård cirka 1 kilometer från kyrkan. Omkring 600 gravar finns där och bredvid finns en gravhög från medeltiden. 1960 sattes en klockstapel upp på kyrkogården. I stapeln hänger en kyrkklocka. Externa länkar Orkdalsmenighetene Hemne.com informerar
Vliegveld Værøy

Vliegveld Værøy (Noors: Værøy flyplass) (IATA: VRY, ICAO: ENVY) is een gesloten vliegveld op het eiland Værøy in Lofoten. Het vliegveld werd geopend in 1986. Het was een van de nieuwere regionale vliegvelden en werd gelijk geopend met Røst. Het werd bediend door Widerøe. Na een ongeluk op 12 april 1990 werd het vliegveld gesloten. Bij dat ongeluk stortte een Twin Otter direct na de start in zee, waarbij alle vijf inzittenden omkwamen. Na het ongeluk was de conclusie dat het vliegveld niet aan het gewenste veiligheidsniveau kon voldoen. De landingsbaan wordt nog wel gebruikt door sportvliegers, hetgeen oogluikend wordt toegestaan. De verbinding met Bodø wordt sinds 1993 onderhouden door helikopters die gebruik maken van de helihaven.
Aeroportul Værøy

Aeroportul Værøy (IATA: VRY, ICAO: ENVY) este un aeroport din Værøy, Nordland, Norvegia ce deservește zona Værøy. Aeroportul a fost tranzitat în 2021 de 7.231 de pasageri. A fost numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 11 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 03/21 are suprafața de asfalt și dimensiunile 800 m × 30 m. Terminale Note Vezi și
Værøy flygplats

Værøy flygplats (norska: Værøy flyplass) är en numera stängd regional flygplats belägen på ön Værøy i Norge. Flygplatsen öppnades 1986 och stängdes 1990 efter en allvarlig olycka där samtliga fem passagerare omkom. Under verksamhetsåren var flygplatsen lågt trafikerad på grund av de häftiga väderförhållandena och efter olyckan ersattes den av en helikopterflygplats på en annan plats på ön. Det fanns två linjer till Bodø och Røst som trafikerades av Widerøe. Flygplatsen är privatägd. Den är stängd för offentlig trafik, men ägaren tillåter mindre flyg att använda flygplatsen så till vida att det inte är någon annan aktivitet där. Husen vid flygplatsen är omvandlade till boningshus och flygledartornet användes även för privat bruk. I den fanns en småskalig, hantverksmässig chokladproduktion vid namn Lofoten Sjokolade, ända tills den brann ned den 8 oktober 2015. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från norska Wikipedia (bokmål/riksmål), Værøy flyplass, 14 februari 2017. Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Værøy Airport, 23 februari 2010. Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Værøy flygplats.
Fana Stadion

Fana stadion is a multi-use stadium at Rådal in the borough of Fana in Bergen, Norway. Used for football matches, it is the home ground of Second Division team Fana IL. It also has a rubber track for track and field meets, and the stadium most notably hosted the 2004 Bergen Bislett Games. Then, a new world record in the women's 5000 metres was set by Elvan Abeylegesse. The stadium is also home to a world junior record, namely 83.87 metres by Andreas Thorkildsen in the men's javelin throw (June 2001). The venue hosted the Norwegian Athletics Championships in 1969, 1975, 1991 and 2005. References
Fana Stadion

Fana stadion est un stade où l'on pratique l'athlétisme. Le stade se trouve à Fana en Norvège, dans la ville de Bergen. Il a été ouvert en 1969. L'ensemble sportif accueille de nombreuses compétitions, destinées à un public large (adultes comme enfants). Il contient aussi un stade couvert, Høiehallen. Il est utilisé notamment pour les compétitions en hiver. Stade principal Sports pratiqués Caractéristiques Longueur de la piste: 400 mètres Largeur de la piste: 9,76 mètres Nombres de places: 15 000 spectateurs Événements Du 19 au 20 juin 2010, Fana stadion accueille les Championnats d'Europe d'athlétisme par équipes 2010, auxquels ont participé les français Christophe Lemaitre et Martial Mbandjock. En juin 2001, le norvégien Andreas Thorkildsen, lanceur de javelots, a pulvérisé le record du stade au javelot en 83,87 mètres. Stade couvert Sports pratiqués Les sports pratiqués dans le stade couvert Høiehallen sont notamment le triple saut, le saut en longueur et le saut en hauteur. Caractéristiques Longueur : 80 mètres. Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail de l’athlétisme Portail de la Norvège
Fana Stadion

Het Fana Stadion is een multifunctioneel stadion in Bergen, een stad in Noorwegen. Het stadion wordt vooral gebruikt voor voetbalwedstrijden, de voetbalclub Fana IL maakt gebruik van dit stadion. In het stadion kunnen ook atletiekwedstrijden gespeeld worden. Er ligt om het kunstgrasveld een atletiekbaan. In 2010 werd gebruik gemaakt van dit stadion voor de European Team Championships. In het stadion is plaats voor 700 toeschouwers. Het stadion werd geopend in 1969.
Fana Stadion

Fana Stadion – wielofunkcyjny stadion w mieście Fana, Bergen, w Norwegii. Odbywają się na nim głównie zawody piłkarskie - to domowy stadion grającego w Second Division zespołu Fana IL. Stadion posiada też bieżnię kauczukową, na której odbywają się zawody lekkoatletyczne. Jest domowym stadionem klubów IL Gular i FIK BFG Fana. W 2004 roku odbyły się na nim zawody Bergen Bislett Games. To na nich został pobity rekord świata w biegu na 5000 m kobiet przez Elvan Abeylegesse. Na tym stadionie został też pobity rekord świata juniorów przez Andreasa Thorkildsena - w rzucie oszczepem uzyskał on wynik 83,87 m. Przypisy
Фана (стадіон)

«Фана» — багатофункціональний стадіон у Радалі, в районі Фана норвезького міста Берген. Використовується для футбольних матчів, і є домашнім полем команди «Фана ІЛ». Тут також є гумова доріжка для змагань з легкої атлетики, а стадіон, зокрема, приймав «Біслетські ігри» 2004 року. Тоді новий світовий рекорд на дистанції 5000 метрів серед жінок встановила Елван Абейлегессе. На стадіоні також встановлено світовий юніорський рекорд в метанні списа серед чоловіків, а саме 83,87 метри Андреаса Торкільдсена (червень 2001 року). У 1969, 1975, 1991 і 2005 роках тут проводився чемпіонат Норвегії з легкої атлетики. Примітки Посилання Стадіон на сайті mapcarta.com (англ.) Стадіон на сайті europlan-online.de (нім.)
Øvrevoll Galoppbane

Øvrevoll Galoppbane is the only gallop racecourse in Norway. It is located at Øvrevoll between Østerås (west), Jar (south) and Eiksmarka (north) in Bærum. It has both a turf track and an all-weather track. It was officially opened in 1932 by King Haakon VII and Queen Maud. The biggest event of the year is the Derby Day, one Sunday at the end of August every year. Øvrevoll Galoppbane has a grandstand with a restaurant, as well as the Stallkroen Restaurant on the north side of the track. Sherryhaugen Café has a good view of the paddock. In the late 1980s, there were plans to build a hotel and a shopping mall near the circuit, to generate more traffic at the racecourse. This was rejected by local authorities. There were talks about moving the entire racecourse to rural Lier in protest, but this did not happen, partly because Norsk Rikstoto did not have finances to back it up. In 1990, the owners announced plans to stay at Øvrevoll, but expand by building a golf course. Notable races Marit Sveaas Minneløp Polar Cup Walter Nilsens Minneløp See also List of Scandinavian flat horse races References External links Official website
Hipódromo de Øvrevoll

El Hipódromo de Øvrevoll​ (en noruego: Øvrevoll Galoppbane) es el único hipódromo de galope en Noruega. Se encuentra en Øvrevoll entre Østerås (oeste), Pote (sur) y Eiksmarka (norte) en Bærum. Tiene tanto una pista de césped como una pista para todo clima. Fue inaugurado oficialmente en 1932 por el rey Haakon VII y la Reina Maud. El evento más importante del año es el día del Derby, un domingo a finales de agosto de cada año. Øvrevoll Galoppbane tiene una tribuna con un restaurante, así como el restaurante Stallkroen en el lado norte de la pista. Véase también Hípica Instalación deportiva Hipódromo Referencias
Øvrevoll galoppbana

Øvrevoll Galoppbane är Norges enda galoppbana och ligger nära Lijordet station i Jar i Bærums kommun. Den öppnades 26 juni 1932 med kung Håkon VII och drottning Maud närvarande. Banan består av en gräsbana ca 2000 meter i omkrets och en sandbana ("dirt track") på 1375 meter i omkrets. Det mest prestigefyllda loppet som arrangeras under året är Norsk Derby. Externa länkar Øvrevoll galoppbane
Vikingskipet

El Vikingskipet, també conegut amb el nom de Vikingskipet Olympic Arena, Hamar Olympiahall Vikingskipet o Estadi Olímpic de Hamar, és un complex esportiu situat a la ciutat noruega de Hamar i destinat a la pràctica del patinatge de velocitat sobre gel, futbol i bandy, així com concerts musicals. Construït el 1993, amb una teulada amb forma de vaixell viking i amb una capacitat per a 10.000 persones, la seva inauguració es produí en la celebració del Campionat del Món de ciclisme en pista. Amb motiu de la realització dels Jocs Olímpics d'Hivern de 1994 celebrats a Lillehammer fou seu de la competició de patinatge de velocitat sobre gel. Al llarg dels anys ha estat seu dels Campionat del Món de patinatge de velocitat sobre gel els anys 1993 (homes), 1999, 2004 i 2009, i del Campionat d'Europa de patinatge de velocitat sobre gel els anys 1994, 2000, 2006 i 2010. Referències Enllaços externs (anglès) Vikingskipet Olympic Arena Arxivat 2010-06-17 a Wayback Machine.