Boeing 737

A Boeing 737 a világ legnépszerűbb közepes hatótávolságú, keskeny törzsű utas- és teherszállításra egyaránt alkalmazható repülőgépe. 2011 decemberéig több mint 7000 megrendeléssel (a 6000-iket 2009 áprilisában adták át). 2019 novemberére 15 156 megrendelt, 10 565 leszállított géppel minden idők legtöbbet megrendelt és legtöbbet legyártott utasszállítója. Története Az utasszállító család tökéletesítésére a Boeing 1965. február 19-én bejelentette a B737-es modellt, egy két gázturbinás sugárhajtóműves, rövid hatótávolságú utasszállító gépet. A B737 fedélzeti rendszerei és alapja 60%-ig megegyezett a B727-esével, az új modell azonban mégis egészen más repülőgép lett. Ami a befogadóképességet illeti, eredetileg 65-80 utassal számoltak, ám a Lufthansa 100 ülőhelyhez ragaszkodott. Ennek megfelelően meghosszabbították a gép törzsét. A B737-100 modell első változataiból mindazonáltal csupán 30 darabot gyártottak, mert idő közben már tervezés alatt volt egy nagyobb kapacitású variáns. Ez a változat, a B737-200-as modell lett az új szabványrepülőgép. 1968-ban kezdte meg menetrendszerű járatait a United Airlines légitársaságnál. Ezután indult el három ún. „old generation” repülőgéptípus kialakítása: a B737-300, 400 és az 500-as modell. 1967-óta gyártja a Boeing Commercial Airplanes. A több mint tízezer legyártott repülőgépből mintegy négyezer ma is repül 541 üzemeltetőnél. A repülőgépgyár szerint minden egyes pillanatban mintegy 1250 darab 737-es van a levegőben, és öt perc alatt legalább 65 darab 737-es száll fel vagy le a világ különböző pontjain. Az 541 üzemeltető 190 ország 1200 városába közlekedteti menetrend szerint a 737-eseket. A típus 1968-as forgalomba állítása óta több mint 20 milliárd ember utazott 737-essel, azaz két és félszer annyi, mint Földtekénk mai lakossága. A világ légitársaságai a 737-essel több mint 150 milliárd kilométert repültek, és a típussal levegőben töltött órák száma megközelíti a 400 millió órát.[forrás?] Változatok Az eredeti 737-esek 737–100 A 737-es családnak a legelső és egyben a legrövidebb változata. Összesen 30 db készült belőle. Ma már egy sem üzemel közülük. A Lufthansa volt az első megrendelője. A német légitársaság valóban történelmet írt 1965. február 19-ei, 22 gépre szóló megrendelésével, méghozzá több okból is. Ez volt az első eset, hogy egy amerikai repülőgépgyár nem amerikai légitársasági megrendelés alapján kezdett hozzá egy új típus gyártásához, másrészt azért, mert a német légitársaság szorgalmazta, hogy a repülőgép méretét úgy növeljék meg, hogy az mintegy száz utas szállítására is alkalmas legyen. Ezt az igényt kielégítve született meg a B 737-200-as. Ma már az is furcsának tűnhet, hogy a 100-as és a 200-as sorozatok eladása igencsak nehézkesen indult. A Lufthansa mellett a második megrendelő az amerikai United Airlines volt, de kezdetben egyáltalán nem tolongtak a légitársaságok az új kéthajtóműves gépekért, hiszen a hatvanas évek második felében a Douglas gyár DC–9-es sorozata volt igazán népszerű. 737–200 A 100-as gép nagyobb, több férőhelyes változata. Tipikus egyosztályos elrendezésben 116 fő szállítására alkalmas. Ebből alakították át az amerikai légierő számára a T-43-as gépeket. Kisebb légitársaságok a mai napig használják. Első megrendelője a United Airlines volt. A klasszikus 737-esek 737–300 A 737-es gépcsaládnak az első klasszikus változata. A B737–700-asnak a régebbi fajtája. Egyforma hosszúak. Utazósebesség: 795 km/h. Az első tagja a három régi generációs 737-esnek. A Boeing 1981 márciusában kezdte meg a kifejlesztését. Az első változat a 737-200-as továbbfejlesztéseként indult, de a Boeing úgy döntött, hogy inkább a CFM International hajtóműgyártó vállalat CFM56-os hajtóművét használja föl a gépek gyártásához, hogy gazdaságosabbá tegye a gépet, és hogy a gép megfeleljen az "International Civil Aviation Organisation Stage 3" által javasolt zajelőírásoknak. Az új hajtóművek és a 3,76 m átmérőjűre kiszélesített géptörzs ellenére a B737-300 megtartotta a 80%-ban közös repülőgépváz pótalkatrészeit és osztozik a földi kiszolgálóegységeken is a B737-200-assal. Aerodinamika tekintetében is rengeteget eszközölt a Boeing. Tovább javult a hatékonyság. Az orrfutót megnövelték, hogy nagyobb legyen a távolság a gép hasa és a talaj közt az új hajtóművek mérete miatt. Egyéb változtatásokat eszközöltek a fedélzeti rendszerekben is. A 737-300-as 1984. február 24-én repült először, majd ez év novemberében leszállították az első gépeket. '84-óta több mint 1000 darab 737-300-ast adtak már el, és ez a gép sok légitársaság gerincét alkotja. Technikai adatok 737–400 1986 júniusában jelentette be a Boeing a 737-300-as típus továbbfejlesztett változatát. Az ülések számát 141-ről 159-re növelték. Ez volt a klasszikus 737-es gépek legnagyobb változata. Tipikus kétosztályos elrendezésben 146, egyosztályos elrendezésben 159 fő szállítására alkalmas. A sikeres 727-es sorozatot kívánta a Boeing fölváltani. Az Airbus A320 vetélytársa. Első repülésére 1988. február 19-én került sor. A Malév 2001-ig bérelt ilyen gépeket. 737–500 A 200-as sorozat leváltására tervezett, modern CFM–56–3 hajtóművekkel felszerelt változat. Első megrendelője a Southwest Airlines volt 1987-ben, 20 gépet rendeltek, az elsőt 1990-ben vehették át. Az Új generációs (NG) 737-esek 737–600 Az NG változat legrövidebb fajtája, a Boeing 737-500-as gép utódjaként szánták.Tipikus kétosztályos elrendezésben 108, egyosztályos elrendezésben 130 fő szállítására alkalmas. Legnagyobb utazósebesség: 850 km/h. 737–700 Nagyon megbízható repülőgép, a 737-300 utódja. Szinte az összes európai légitársaság rendelt belőle. Mérete átlagosnak mondható. Tipikus kétosztályos elrendezésben 128, egyosztályos elrendezésben 148 fő szállítására alkalmas. Utazósebesség: 850 km/h. Legnagyobb üzemeltetője az amerikai Southwest Airlines 510 ilyen géppel. 737–700ER A 700-as hosszú távok megtételére kifejlesztett változata. A BBJ1 polgári megfelelője. Első megrendelője az All Nippon Airways japán légitársaság volt 2006 januárjában. A törzs, a szárnyak és a futómű a 800-as változattól származik. Hatótávolsága: 10 205 km. Két osztályos elrendezésben 128-an utazhatnak rajta. 737–800 A Boeing 737–800-as volt eddig a leghosszabb a 737-es gépcsaládból. Most a 900-as. A 800-asnak a régebbi változata a 400-as. Nagyon közkedvelt ez a típusváltozat. A Malév flottájában 5 db 800-as típus szerepelt. Tipikus kétosztályos elrendezésben 160, egyosztályos elrendezésben 184 fő szállítására alkalmas. Utazósebesség: 700–850 km/h. (El-Al-nál lévő példányok: 900–940 km/h) Felszállósebesség: 290 km/h; leszállósebesség: 260 km/h. Repülési magasság: 12 500 m (41 000 láb). Hossza: 39,50 m; magassága: 12,50 m; fesztáv: 34,40 m. Max. hatótávolság: 5420 km. Üzemanyag-kapacitás: 21 320 kg. Üa.-fogyasztás repült óránként: 2526 kg/h. Hajtómű: CFM 56–7. Tolóerő: 2 x 121 kN (2 x 26 400 lbs) 737–900 A 737 NG család legnagyobb és egyben legkésőbb kifejlesztett változata, amely több mint kétszáz utast szállíthatna, ha a Boeing eleve és idejében gondoskodik a megfelelő számú vészkijáratról. Érthetetlen ugyan, de a gyár tervezői figyelmen kívül hagyták (vagy valamiféle különleges műszaki megoldásban, elbírálásban reménykedtek), hogy a 215 személyre tervezett 737-900-ason nem lehet ugyanannyi vészkijárat, mint a 180 személyes 737-800-ason, ugyanis az utasok így egy kényszerleszállás esetén nem tudnák elhagyni a repülőgépet az előírt 90 másodpercen belül. A hatóságok emiatt a 800-asnál lényegesen hosszabb, 42,1 méter hosszú 900-ason is legfeljebb 189 ülés elhelyezését engedélyezték. Az Airbus A321-es közvetlen versenytársának szánt 737-900-as programot így módosítani kellett, és a tervezők a gondokat a szárny mögé helyezett jobb és bal oldali, beszállóajtó-méretű vészkijárattal oldották meg. Az új ajtókon felül több jelentős módosítást hajtottak végre a programon a korábbi 737-900-ashoz képest, s az új típust 737-900ER-nek nevezték el. Ez a gép 85 tonnás felszállótömeggel, két kiegészítő üzemanyagtartállyal, több aerodinamikai finomítással 5900 km-es távolság megtételére képes. A 900ER egy másik jó tulajdonsága, hogy összsúlya 4,5 tonnával kisebb, mint az A321-esé, és ez egy utasülésre vetítve mintegy öt százalékkal kevesebb üzemanyag-fogyasztást jelent. A 737-900-as első megrendelője az Alaska Airlines volt, amely 2001. május 15-én állította forgalomba a típust. Az első 737-900ER-t pedig 2007. április 27-én az indonéz Lion Airlines állította forgalomba. Üzemeltetői: Alaska Airlines, KLM, Korean Air, Lion Airlines, Shenzhen Airlines, SpiceJet, XL Airways Boeing 737 MAX Jegyzetek Források A 737-es család a Boeing honlapján A Boeing 737-100/200 története, műszaki adataik A Boeing 737-300 története, műszaki adatai A Boeing 737-400 története, műszaki adatai A Boeing 737-500 története, műszaki adatai A Boeing 737-600/700 története, műszaki adataik A Boeing 737-700/800 BBJ/BBJ2 története, műszaki adataik A Boeing 737-800/900 története, műszaki adataik Referenciaoldal – b737.org.uk Rendszeresített hajtóművek – b737.org.uk