NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Aeropuerto de Stokmarknes-Skagen

El Aeropuerto de Stokmarknes-Skagen (en noruego: Stokmarknes lufthavn, Skagen) (IATA: SKN, OACI: ENSK) es un aeropuerto del municipio de Hadsel en la provincia de Nordland, Noruega. Está situado en la isla de Langøya, a unos 5 km al noreste de Stokmarknes y a unos 20 km al sudoeste de Sortland, ciudades a las que presta servicio. Aerolíneas y destinos Estadísticas Ver fuente y consulta Wikidata. Referencias
Luchthaven Stokmarknes Skagen

Luchthaven Stokmarknes Skagen (Noors: Stokmarknes lufthavn Skagen) (IATA: SVJ, ICAO: ENSH) is een vliegveld bij Stokmarknes op het eiland Langøya in Vesterålen. Het vliegveld wordt geëxploiteerd door het staatsbedrijf Avinor. Het vliegveld ligt ten noorden van de plaats Stokmarknes, aan de overkant van de Langøysund. Het is geopend in 1972 toen er op meerdere plaatsen in vooral het noorden van Noorwegen nieuwe vliegvelden met korte landingsbanen werden gebouwd. Skagen heeft een landingsbaan van 889 meter. Het vliegveld wordt bediend door Widerøe. De maatschappij vliegt dagelijks op Tromsø, Bodø en Leknes.
Aeroportul Stokmarknes

Aeroportul Stokmarknes (IATA: SKN, ICAO: ENSK) este un aeroport din Hadsel, Nordland, Norvegia ce deservește zona Stokmarknes. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 111.177 de pasageri. A fost deschis în 1972 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 4 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Avinor⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 08/26 are suprafața de asfalt și dimensiunile 924 m × 30 m. Terminale Note Vezi și
Stokmarknes flygplats, Skagen

Stokmarknes flygplats, Skagen (norska: Stokmarknes lufthavn, Skagen) är en regional flygplats på ön Langøya i Norge. Stokmarknes är den huvudsakliga orten som flygplatsen betjänar och den är belägen på den närliggande ön Hadseløya. Orten och flygplatsen binds samman genom Europaväg 10 som över två broar via ön Børøya korsar Børøysundet. Marktransport Det finns en flygbusslinje till Sortland. Till övriga orter är enda möjligheten genom taxi som finns tillgängligt vid flygplatsen. Man kan även hyra bil genom något av de tre bolagen: Avis, Hertz och Europcar. Destinationer Uppgifter från november 2009. Inrikes Källor Avinor Externa länkar Flygplatsens webbplats
Svolvær Lufthavn, Helle

Svolvær Lufthavn, Helle (IATA: SVJ, ICAO: ENSH) er en norsk lufthavn i Vågan kommune i Nordland fylke. Lufthavnen er placeret på Helle, ca. 6 km øst for Svolvær. Det ejes og drives af Avinor. Svolvaer Lufthavn var en af flere små, regionale lufthavne, som åbnede i 1972. Lufthavnen har en asfalteret landingsbane på 860 meter, inkluderet endefelt. På grund af den store snedybde i begge ender af banen, vil det være dyrt at udvide landingsbanen. Operatør af Svolvær Lufthavn er Widerøe, som har ruter til Bodø og Leknes . Det har været luftet tanker om at bygge en ny, større lufthavn Gimsøya, der erstatter de mindre regionale lufthavnerne i Lofoten og Leknes, men dette har aldrig været udenfor idefasen. Destinationer
Flughafen Svolvær, Helle

Der Flughafen Svolvær, Helle (norwegisch Svolvær lufthavn, Helle, IATA-Code: SVJ, ICAO-Code: ENSH) ist ein nordnorwegischer Flughafen. Er befindet sich in der Provinz Nordland auf den Lofoten auf dem Gebiet der Kommune Vågan, rund sechs Kilometer östlich der Stadt Svolvær. Betreiber des Flughafens ist das norwegische Staatsunternehmen Avinor. Der Flughafen wird nur von der norwegischen Regionalfluggesellschaft Widerøe angeflogen (Stand September 2013). Direkte Linienflugverbindungen gibt es nach Bodø und Røst. Weblinks Webauftritt des Flughafens (englisch / norwegisch) Einzelnachweise
Svolvær Airport

Svolvær Airport (Norwegian: Svolvær lufthavn; IATA: SVJ, ICAO: ENSH) is a regional airport serving the town of Svolvær in Vågan Municipality (and the Lofoten region surrounding Svolvær) in Nordland county, Norway. Service The airport is operated by Avinor. It is served by Widerøe with Dash 8 aircraft connecting the community to Bodø and other communities in Nordland. The services are all on subsidized public service obligation routes administered by the Norwegian Ministry of Transportation and Communication. The airport also has direct flights to Oslo. In 2014, Svolvær Airport had 74,496 passengers. In 2007, a new road (Lofoten Mainland Connection) opened which allows driving to the Harstad/Narvik Airport, but Svolvær Airport has kept its passenger figures. Airlines and destinations Ground transportation There is no bus service to the airport, but taxis are available. The airport is located at Helle, about 6 kilometres (3.7 mi) east of the town. Statistics Future Avinor is planning building a new primary airport to serve Lofoten and possibly also Vesterålen. The region wants to be more attractive on the conference market which would create more job opportunities outside the tourist season, and there is a need to adopt airports to modern aircraft types. Two locations have been put forward, Gimsøya (68°19′10″N 14°9′30″E) and Hadselsanden (68°25′40″N 14°37′30″E). The former could replace Leknes Airport and Svolvær Airport, Helle, the latter could also replace Stokmarknes Airport. As both alternatives imply direct services to Oslo, the leakage to Evenes Airport would be reduced. Gimsøy was the most favoured alternative since Stokmarknes needs ferry access if its airport is replaced, or a future tunnel which seems to expensive, and because Hadselsanden is fairly distant from Leknes (113 kilometers (70 mi)). However weather recordings has shown that Gimsøy, located at the big ocean, is too windy and foggy for an airport. Therefore, the main option now is to extend Leknes, considering that Svolvær airport has no room for extension. There are plans to build a tunnel along the road E10 which would reduce the road distance from Svolvær to Gimsøy and Leknes by 7 kilometers (4.3 mi) and 6 minutes, probably built after 2030. There has been since 2023 an ongoing project to reduce the road travel time to Evenes by 30 minutes to well below 2 hours, finished 2028. References
Aeropuerto de Svolvær-Helle

El Aeropuerto de Svolvær-Helle (en noruego: Svolvær lufthavn, Helle) (IATA: SVJ, OACI: ENSH) es un aeropuerto regional que presta servicio a la ciudad de Svolvær, en el municipio de Vågan, provincia de Nordland, Noruega. Lo opera la empresa estatal Avinor. Aerolíneas y destinos Referencias
Luchthaven Svolvær Helle

Luchthaven Svolvær Helle (IATA: SVJ, ICAO: ENSH) is een vliegveld bij Svolvær op het eiland Austvågøy in de Lofoten. Het vliegveld wordt geëxploiteerd door het staatsbedrijf Avinor. Het vliegveld heeft een landingsbaan van goed 870 meter. Vanwege de fysieke gesteldheid kan de baan nauwelijks worden verlengd. Dat betekent dat de plannen die er zijn om op de Lofoten een groter vliegveld te bouwen niet in Svolvær kunnen worden gerealiseerd. Helle wordt bediend door Widerøe die dagelijks vliegt op onder meer Tromsø, Bodø, Andenes en Oslo.
Aeroportul Svolvær

Aeroportul Svolvær (IATA: SVJ, ICAO: ENSH) este un aeroport din Vågan, Nordland, Norvegia ce deservește zona Svolvær. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 89.927 de pasageri. A fost deschis în 1972 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 9 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Avinor⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 01/19 are suprafața de asfalt și dimensiunile 949 m × 30 m. Terminale Note Vezi și
Svolværs flygplats, Helle

Svolværs flygplats, Helle (norska: Svolvær lufthavn, Helle) är en regional flygplats på ön Austvågøy, cirka 4 kilometer öster om Svolvær i Norge. Faciliteter Det finns inga restauranger eller butiker på flygplatsen. Det finns heller inga flygbussar men taxiservice och biluthyrning finns tillgängligt. Det finns 40 avgiftsbelagda parkeringar. Destinationer Uppgifter från december 2009.[uppföljning saknas] Inrikes Framtid Eftersom det inte längre (efter 2010) finns annat än små (under 20 säten) nya flygplan att köpa som kan använda 800-metersbanor[källa behövs] som till exempel Svolvær, måste något göras. Det finns inte utrymme att förlänga landningsbanan har man bestämt att bygga en ny flygplats vid Gimsøy 20 km nordväst om Svolvær, och även lägga ned Leknes flygplats som också har en mycket kort bana. Den planeras byggas under 2020-talet[uppföljning saknas] och till dess används lite äldre flygplan. Källor Avinor Externa länkar Flygplatsens webbplats Wikimedia Commons har media som rör Svolværs flygplats, Helle.
Sandnessjøen Lufthavn, Stokka

Sandnessjøen lufthavn, Stokka (IATA: SSJ, ICAO: ENST) ejes og drives af Avinor AS. Widerøe flyr til denne lufthavn med flytypen De Havilland Dash 8-103. Rullebanen har asfaltdække, og en forlængelse af rullebanen til 1199 meter er planlagt. Flyselskab og Destinationer Widerøe (Bodø, Brønnøysund, Mo i Rana, Mosjøen, Trondheim, Oslo) Eksterne lenker Avinors side om Sandnessjøen lufthavn, Stokka Arkiveret 17. oktober 2007 hos Wayback Machine Stokka på norskeflyplasser.no Arkiveret 12. januar 2022 hos Wayback Machine
Flughafen Sandnessjøen, Stokka

Der Flughafen Sandnessjøen, Stokka (norwegisch Sandnessjøen lufthavn, Stokka, (IATA-Code: SSJ, ICAO-Code: ENST)) ist ein nordnorwegischer Flughafen in der Provinz Nordland. Er befindet sich an der Atlantikküste auf dem Gebiet der Kommune Alstahaug, rund zehn Kilometer südwestlich der Ortschaft Sandnessjøen. Betreiber des Flughafens ist das norwegische Staatsunternehmen Avinor. Der Flughafen wird nur von der norwegischen Regionalfluggesellschaft Widerøe angeflogen (Stand September 2023). Direkte Linienflugverbindungen gibt es nach Bodø und Trondheim. Weblinks Webauftritt des Flughafens (englisch / norwegisch) Einzelnachweise
Aeropuerto de Sandnessjøen-Stokka

El Aeropuerto de Sandnessjøen-Stokka (en noruego: Sandnessjøen lufthavn, Stokka) (IATA: SSJ, OACI: ENST) es un aeropuerto regional que presta servicio a la ciudad de Sandnessjøen, Noruega. Está situado en Alstahaug, en la provincia de Nordland, a 10 km al oeste de la ciudad.​ En 2014 recibió 74 138 pasajeros y está operado por la empresa estatal Avinor. Aerolíneas y destinos Referencias
Luchthaven Sandnessjøen Stokka

Luchthaven Sandnessjøen Stokka (Noors: Sandnessjøen lufthavn Stokka, IATA: SSJ, ICAO: ENST) is een vliegveld bij de Noorse plaats Sandnessjøen in de provincie Nordland. Het vliegveld wordt geëxploiteerd door het staatsbedrijf Avinor. Het vliegveld werd geopend in 1968 toen in met name Noord-Noorwegen meerdere nieuwe vliegvelden met een korte landingsbaan werden geopend. De landingsbaan in Stokka werd in 2014 verlengd tot de huidige 1400 meter. Het vliegveld wordt bediend door Widerøe. De maatschappij vliegt dagelijks op Trondheim, Bodø en een enkele keer per week naar Oslo. Het vliegveld loopt kans om, ondanks de recente baanverlenging, op termijn gesloten te worden. In 2017 werd een transportplan aangenomen in de Storting waarin is opgenomen om bij Mo i Rana een geheel nieuw vliegveld te bouwen met een langere landingsbaan. De bestaande vliegvelden in Sandnessjøen, Mo i Rana en Mosjøen zouden dan gesloten worden.
Aeroportul Sandnessjøen

Aeroportul Sandnessjøen (IATA: SSJ, ICAO: ENST) este un aeroport din Comuna Alstahaug, Nordland, Norvegia ce deservește zona Sandnessjøen. Aeroportul a fost tranzitat în 2022 de 69.455 de pasageri. A fost deschis în 1968 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 17 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Este operat de Avinor⁠(d). Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista 02/20 are suprafața de asfalt și dimensiunile 1.408 m × 30 m. Terminale Note Vezi și
Sandnessjøens flygplats, Stokka

Sandnessjøens flygplats, Stokka (norska: Sandnessjøen lufthavn, Stokka; IATA: SSJ, ICAO: ENST ) är en regional flygplats på ön Alsten sydväst om Sandnessjøen i Norge. Flygplatsen ligger i kommunen Alstahaug i Nordlands län, 10,2 km sydväst om Sandnessjøen. År 2014 betjänade Sandnessjøens flygplats 74 138 passagerare. Den drivs av Avinor. Historik Den första flygvägen längs Norges västkust mellan Bergen och Tromsø startade 7 juni 1935 med sjöflygplan med tre veckovisa avgångar och mellanlandningar i Ålesund, Molde, Kristiansund, Trondheim, Brønnøysund, Sandnessjøen, Bodø, Narvik och Harstad. Det Norske Luftfartsselskap (DNL) hade exklusiva rättigheter för rutten och flög den till en början med en Junkers W 34 med pontoner kallad "Ternen". Det stod snart klart att W 34 var för liten och sommaren 1936 uppgraderade DNL till en större Junkers Ju 52 med pontoner. Alla flyg avbröts 1940 under Nazitysklands ockupation av Norge. Efter kriget startade DNL om kustvägen med samma utrustning. Widerøe tog senare över de lokala kustvägarna. Eftersom flygplanen endast kunde användas i dagsljus och vid bra väder, ansågs en stabilare flygtransportlösning vara nödvändig då trafikvolymen växte stadigt. Närmaste flygplats var i Bodø, 5-6 timmars bilfärd med färja. För att pröva ett nytt koncept med regionala flygplatser fick fyra städer längs Helgelandskusten flygplatser 1968 (Sandnessjøen, Namsos, Brønnøysund och Mo i Rana). 1 juli 1968 startade Widerøe, med exklusiva rättigheter, Helgelandsrutten med mellanlandningar vid alla fyra städerna mellan Trondheim och Bodø. Rutten flögs ursprungligen med Twin Otters. År 2014 förlängdes landningsbanan från 1 086 till 1 409 meter ("Takeoff Run Available" från 931 till 1199). Faciliteter och infrastruktur Det finns inga butiker eller restauranger på flygplatsen. Parkering finns tillgängligt utanför terminalen. Ett bolag står för biluthyrning. Flygbuss hämtar resenärer på beställning. Flygbolag och destinationer Sandnessjøens flygplats betjänas av Widerøe med Dash 8-flygplan som förbinder samhället med Bodø, Trondheim och Oslo. Linjerna till Bodø och Trondheim trafikeras enligt avtal om allmän trafikplikt med det norska transport- och kommunikationsdepartementet och har mellanlandningar i Brønnøysund, Mo i Rana och Mosjøen. Måndag 27 juni 2011 Widerøe startades sträckan Oslo-Sandnessjøen. Den var ursprungligen tänkt att endast vara en sommartjänst, med fyra veckoavgångar från 27 juni till 14 augusti. Tjänsten var mer populär än väntat och från den 31 oktober samma år gjorde Widerøe rutten till en helårstrafik med tre avgångar per vecka. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Sandnessjoen Airport, Stokka, 25 oktober 2023. Avinor Noter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Sandnessjøens flygplats, Stokka. Flygplatsens webbplats
Jordal Amfi (1951)

Jordal Amfi (adresse Jordalgt. 1) var en skøjtebane i Oslo. Det blev bygget til Oslo-OL i 1952 og blev indviet i december 1951. Hallen blev væsentligt genopbygget og fik et nyt look og dekor i forbindelse med A-verdensmesterskabet i ishockey i 1999. Hallen blev drevet af Oslo. Jordal Amfi havde 3.078 sæder og 1.372 godkendte ståpladser. I henhold til kravene i 2016 var det godkendte antal tilskuere 4 450, men arenaen havde tidligere kapacitet til langt flere. Den oprindelige tilskuerkapacitet var 11.000. Hallen havde 9 VIP-hytter inde i selve arenaen med en tilknyttet servicebygning. Hallen blev revet ned i 2017 og en ny hal opført med samme navn. Historie Den oprindelige hal blev designet af Rinnan & Tveten og blev bygget i et tidligere mursten stenværk. Det blev derfor gravet dybt ned i terrænet, hvilket gav planten en asymmetrisk form og en særlig intim atmosfære. Hallen var oprindeligt uden et solidt tag, men dette blev hængt op i ståltråde over anlægget og fastgjort med bardun til jorden i 1971. Hallen blev også brugt til koncerter, boksning, håndbold, innebandy og kunstskøjteløb. I forbindelse med den traditionelle skøjtebane blev den såkaldte ungdomshal åbnet i 1989. I 2016 blev den sidste landsholdskamp i Jordal Amfi spillet. Hallen blev revet ned i januar 2017. En ny hal på samme sted blev indviet i 2020, Jordal Amfi Referencer Eksterne henvisninger Ishaller og baner i Norge Presentasjon hos Norges Ishockeyforbund Presentasjon hos Vålerenga Ishockey Presentasjon hos Oslo kommune Slik blir Nye Jordal Amfi Nye Jordal Amfi - Slik bygger vi Oslo Arkiveret 1. februar 2022 hos Wayback Machine Født 1951 – død 2017: RIP, og takk for alt, Jordal Amfi
Jordal Amfi

Das Jordal Amfi war eine Mehrzweckhalle im Stadtteil Jordal der norwegischen Hauptstadt Oslo (amfi ist eine norwegische Abkürzung von Amphitheater und weist auf die ähnliche Bauweise hin). Die Halle war die Heimspielstätte des Eishockeyvereins Vålerenga Ishockey aus der Eliteserien. Geschichte Das Jordal Amfi wurde nach einjähriger Bauzeit anlässlich der Olympischen Winterspiele 1952 erbaut, bei denen das Stadion Hauptaustragungsort des Eishockeyturniers war. Ebenfalls fanden während der Winterspiele einige Entscheidungen im Eiskunstlauf im Stadion statt. Das Eisstadion war Austragungsort der Eishockey-Weltmeisterschaft 1958. Erst 1971 erhielt das Jordal Amfi eine Dachkonstruktion. Bei der Eishockey-Weltmeisterschaft der Herren 1999 in Norwegen war das Jordal Amfi neben der Håkons Hall in Lillehammer und dem Hamar Olympiske Amfi eine der drei Austragungsorte. Anlässlich des Turniers wurde die Halle zuvor erweitert. Neben Eishockeyspielen fanden im Jordal Amfi auch Handball- oder Unihockeyspiele statt. Gelegentlich wurde die Arena auch für Boxkämpfe sowie Konzerte genutzt. Ende Januar 2017 begann der Abbruch der alten Halle, um Platz für das Nye Jordal Amfi als Nachfolgerin zu schaffen. Im Mai des Jahres begannen die Bauarbeiten. Die Eröffnung der neuen Heimat von Vålerenga fand im 25. September 2020 statt. Die Halle bietet 5300 Plätze. Galerie Weblinks Jordal Amfi auf der Website von Vålerenga Ishockey (norwegisch) Jordal Amfi auf hockeyarenas.net Einzelnachweise
Jordal Amfi

Le Jordal Amfi est une patinoire couverte située à Oslo en Norvège. Sa capacité est de 4 450 places et elle a été ouverte en 1952. C'est l'aréna résidente de l'équipe de hockey sur glace Vålerenga. Histoire Jordal Amfi est l'un des stades sportives les plus mythiques de Norvège. Ouvert pour les Jeux olympiques d'hiver de 1952 comme le premier stade prévu pour le hockey sur glace dans le pays, il devient rapidement le haut lieu du sport en Norvège. Le site accueille également quelques épreuves de patinage artistique durant ces Jeux. Pendant de nombreuses années, il reste un stade ouvert mais en 1971, un toit est bâti avec l'argent laissé par le testament de la légende du patinage artistique Sonja Henie. Cela fait du Jordal Amfi, le sixième stade de hockey couvert en Norvège. Grâce à une expansion en 1999 pour les Championnats du monde de hockey sur glace, le stade a son apparence d'aujourd'hui. En 1989, une nouvelle installation est installée à côté du stade. Elle est intitulée Jordal Ungdomshall et peut accueillir 400 spectateurs. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Jordal Amfi » (voir la liste des auteurs). Liens externes (no) Site officiel [PDF] (en + no) Rapport officiel des Jeux olympiques d'hiver de 1952 (pages 30-31) Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du hockey sur glace Portail d'Oslo
Jordal Amfi

Jordal Amfi – kryte lodowisko położone w Oslo, na którym swoje mecze rozgrywa drużyna hokejowa GET-ligaen – Vålerenga Oslo. Obiekt powstał w 1951 roku i może pomieścić 4 450 widzów. Linki zewnętrzne Jordal Amfi – Oslo Kommune. oslo.kommune.no. (norw.). Jordal Amfi. hockeyarenas.net. (ang.).
Jordal Amfi

Jordal Amfi är en inomhusarena i Oslo, Norge. Den har en publikkapacitet på 4 450 och invigdes 1952. Den är hemmaplan för Vålerenga IF:s ishockeylag. Historik Jordal Amfi invigdes inför den olympiska ishockeyturneringen 1952, samt konståkningen. I åratal handlade det om en utomhusarena, men 1971 byggdes ett tak sedan pengar donerats från norska konståkerskan Sonja Henies testamente. Därmed blev Jordal Amfi Norges sjätte ishall. Arenan fick sitt moderna utseende till världsmästerskapet i ishockey för herrar 1999. 1989 byggdes en träningshall, Jordal Ungdomshall med plats för 400 åskådare. Även proffsboxningsmatcher har avgjorts i arenan. Källor Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, 23 april 2012. Officiell rapport från olympiska vinterspelen 1952. pp. 30-31. Fotnoter Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Jordal Amfi.﻿ Officiell webbplats
Masi Church

Masi Church (Norwegian: Masi kirke) is a parish church of the Church of Norway in Kautokeino Municipality in Finnmark county, Norway. It is located in the village of Masi. It is one of the churches for the Kautokeino parish which is part of the Indre Finnmark prosti (deanery) in the Diocese of Nord-Hålogaland. The brown, wooden church was built in a rectangular style in 1965 using plans drawn up by the architect Rolf Harlew Jenssen. The church seats about 150 people. History The first chapel in Masi was built in 1729 by Thomas von Westen to serve and evangelize the local Sami people. The first building here was an annex chapel under the Talvik Church parish. This church was about 12 by 12 metres (39 ft × 39 ft) and its ceiling height was just under 2 metres (6.6 ft). The chapel was closed in 1778. By the 20th century, the ruins of the old chapel had long since disappeared. On 19 July 1927, a royal resolution was passed which authorized the construction of a new chapel in Masi. In 1931, a new wooden church which was designed by Høegh Omdal was completed. The church was consecrated on 11 March 1931 by the Bishop Eivind Berggrav. The church was not used very long because near the end of World War II in 1944, the retreating German army burned the church. After the war when there were funds available, the church was rebuilt. It was completed in 1965. See also List of churches in Nord-Hålogaland References
Iglesia de Masi

La iglesia de Masi (en noruego: Masi kirke) es un templo parroquial de la Iglesia de Noruega en el municipio de Kautokeino de la provincia de Troms y Finnmark, Noruega. Se encuentra en la localidad de Masi. La iglesia y sus párrocos dependen del Indre Finnmark prosti (decanato) de la diócesis de Nord-Hålogaland. El edificio, construido en madera en forma rectangular en 1965, fue diseñado por el arquitecto Rolf Harlew Jensen. La parroquia cuenta con alrededor de 150 asientos.​​ Véase también Lista de iglesias en Finnmark Referencias
Máze kyrka

Máze kyrka (Masi kyrka) är en norsk kyrka i Máze i Kautokeino kommun i Finnmark. Det första kapellet byggdes på 1600-talet av svenskar och den första dansk-norska kyrkan invigdes 1721 av Thomas von Westen som en annexkyrka till Talvik. Denna byggnad fanns kvar till 1768 och under den perioden avgjordes gränsdragningen genom Strömstadstraktaten år 1751. År 1944 brände den tyska armén ner den kyrka som invigts 1931. Den nuvarande kyrkan uppfördes 1965 och ritades av arkitekten Rolf Harlew Jenssen. Kyrkan är byggd i trä och har 150 platser. Enligt den tidiga planeringen av Altaälvens utbyggnad skulle kyrkan, och hela Máze, dränkts av en regleringsdamm. Fram till 1751 betjänades kyrkan av svenska präster, med gudstjänster både på svenska och samiska. Idag förrättas gudstjänsterna på samiska och norska. Máze kyrka är kulturminnesmärkt, med nummer 440584405 i Riksantikvarens kulturminnesbas. Källor Denna artikel bygger på artikeln Masi kirke på norskspråkiga Wikipedia (bokmål).
Jønnbu kyrka

Jønnbu kyrka (norska: Jønnbu kirke) ligger på Lifjell i Midt-Telemarks kommun i Telemark fylke i södra Norge. Byggnaden består av kyrka och ungdomscenter med övernattningsplatser och ägs av en stiftelse. Kyrkobyggnaden Byggnaden uppfördes efter ritningar av arkitekt Roar Tollnes. Sommaren 1967 började grunden läggas. Arbetet med själva kyrkobyggnaden kom igång sommaren 1968. Inför vintern 1969 kom byggnaden under tak och 31 augusti 1969 blev den invigd. Inventarier Altartavlan är målad av Terje Grøstad och skildrar Jesu Bergspredikan. Vid varsin sida av altaret finns predikstol och dopfunt som båda är tillverkade av trä år 1969. Referenser norske-kirker.net Externa länkar Stiftelsen Jønnbu fjellkyrkje og ungdomssenter Wikimedia Commons har media som rör Jønnbu kyrka.﻿