NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Mardalstjärnet

Mardalstjärnet är en sjö i Årjängs kommun i Värmland och ingår i Göta älvs huvudavrinningsområde. Sjöns area är 0,044 kvadratkilometer och den befinner sig 281,1 meter över havet. Se även Lista över insjöar i Årjängs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Nedre Kottjärnen

Nedre Kottjärnen är en sjö i Årjängs kommun i Värmland och ingår i Göta älvs huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Årjängs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Sätertjärnen (Östervallskogs socken, Värmland, 662160-128450)

Sätertjärnen är en sjö i Årjängs kommun i Värmland och ingår i Göta älvs huvudavrinningsområde. Sjön är 12 meter djup, har en yta på 0,0691 kvadratkilometer och befinner sig 203,7 meter över havet. Delavrinningsområde Sätertjärnen ingår i det delavrinningsområde (662355-128219) som SMHI kallar för Inloppet i Nipetjärn. Medelhöjden är 201 meter över havet och ytan är 21 kvadratkilometer. Räknas de 5 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean 119,2 kvadratkilometer. Ivarsbyälven som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter 279 kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (86 procent). Avrinningsområdet har 0,45 kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på 2,1 procent. Se även Lista över insjöar i Årjängs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv Sätertjärnen (Sätertjärn) på VISS
Övre Kottjärnen

Övre Kottjärnen är en sjö i Årjängs kommun i Värmland och ingår i Göta älvs huvudavrinningsområde. Se även Lista över insjöar i Årjängs kommun Källor SMHI: Sjöar, vattendrag och avrinningsområden Externa länkar Delavrinningsområden på SMHI Vattenwebb (S-HYPE) Ladda ner data från Svenskt Vattenarkiv
Høre stavkirke

Høre stavkirke (Hurum stavkirke) (norrønt: Horðinnar) er en stavkirke fra 1179, i bygden Høre længst mod øst i Vang kommune i Innlandet. Dele af kirken er dendrokronologisk dateret af Norsk institutt for kulturminneforskning til vinteren 1178-1179, hvilket stemmer overens med en runeinskription i taget, som henviser til slaget på Kalvskinnet 19. juni 1179, hvor kong Sverre og birkebeinerne vandt over Erling Skakke og baglerne. Kirken er ombygget omkring år 1822. Det er dog den anden kirke på stedet, hvor den tidligere var en stolpekirke med stolper der stod fast i jorden. Se også Stavkirker i Norge Referencer Eksterne henvisninger Høre stavkirke hos Riksantikvaren Høre stavkirke i stavkirke.info Høre stolpekirke i Stavkirke.org Miljøstatus i Norge: Høre stavkyrkje Høre Church i Valdres Samband (engelsk) Høre stavkirke på Riksantikvarens hjemmeside kulturminnesok.no
Stabkirche Høre

Die Stabkirche Høre ist eine norwegische Stabkirche in Høre in Valdres im Fylke Innlandet. Geschichte Sie wurde als „ecclesia de Ordun“ im Jahr 1327 erstmals urkundlich erwähnt, wird aber auf die zweite Hälfte des 12. Jahrhunderts datiert. Runeninschriften zufolge müssen die verwendeten Baumstämme 1180 gefällt worden sein, denn sie beziehen sich auf das Jahr nach der Schlacht bei Nidaros (heute Trondheim), welche im Jahr 1179 stattfand. Die Kirche hatte einen Vorgängerbau mit Masten, die direkt in den Boden eingelassen wurden. Bei archäologischen Untersuchungen fand man in einer Pfostengruben der Vorgängerkirche eine Münze um 1100. Ebenso förderten die Grabungen mehrere Münzen aus der Zeit von 1154 bis 1202 zutage. Im 17. Jahrhundert wurde ein Glockenturm in Blockbauweise neben die Kirche gebaut. Die Kirche wurde im 19. Jahrhundert stark umgebaut und verlor deshalb ihr ursprüngliches Aussehen. Sie war eine Langkirche mit schmalerem Chor als das Schiff und einer Apsis und einem flankierenden Laubengang. Bei den Umbauarbeiten bekam sie einen neuen Chor in Blockbauweise und man entfernte die Verkleidung des Dachreiters im Jahr 1850 und sie wurde beim Friedhofstor wiederverwendet. Der Dachreiter wies Ähnlichkeiten mit dem der Stabkirche Borgund auf. 1970 restaurierte man die Kirche. Architektur Nur die Ecksäulen der Hochsäulenkostruktion sind tragend. Der Rest der Säulen sind schwebend und enden auf den unteren Balkenzangen. Die tragenden Ecksäulen haben mit Rankenmotiven beschnitzte Kapitelle. Die Portale bestehen aus beschnitzten Halbsäulen mit Ranken- und Tiermotiven und aus Archivolten. Runenstein Der Runentext lautet: „In diesem Sommer, als die Brüder Erling und Audun die Bäume für diese Kirche fällten, fiel Earl Erling in Nidaros.“ Die Inschrift datiert das Alter der Stabkirche auf die Schlacht von Nidaros als Erling Skakke fiel. Siehe auch Liste der Stabkirchen Literatur Yasuo Sakuma und Ola Storsletten: Die Stabkirchen Norwegens, Meisterwerke nordischer Baukunst, Bechtermünz Verlag, Augsburg 1997, ISBN 3-86047-239-9 Weblinks Runenstein (engl.)
Iglesia de madera de Høre

La iglesia de madera de Høre es una stavkirke noruega de 1179 o 1180 de la pequeña localidad de Ryfoss, municipio de Vang. Es un templo luterano que sirve de parroquia local de la Iglesia de Noruega. Historia De acuerdo a una inscripción rúnica, fue construida en 1180, fecha que parece confirmarse con la datación dendrocronológica, que señala que la madera fue cortada en el invierno de 1179-1180. Fue levantada sobre los restos de una iglesia de postes anterior; en investigaciones arqueológicas de 1952, se encontraron restos humanos bajo el suelo, que en un principio sirvieron para datar la iglesia de postes. Hay varias inscripciones rúnicas en su interior; la del púlpito reza así: La inscripción se refiere a la muerte de Erling Skakke, caído en combate en la batalla de Kalvskinnet el 19 de junio de 1179, en combate contra Sverre Sigurdsson durante las guerras civiles noruegas. El nombre de su constructor, Erling, se halla también en otra inscripción en la stavkirke de Hegge, pero no es posible saber si se trata de la misma persona. Se dice que en esta iglesia se casó el duque Skule Bårdsson en el siglo XIII. En la década de 1820 fue remodelada y reconstruida parcialmente. En 1888 fue reparada y nuevamente en 1972. Arquitectura El edificio actualmente consiste de nave, un coro más pequeño con ábside, y un vestíbulo en la entrada principal. Sobre la nave se levanta la torre central (linterna) de la iglesia, donde está el campanario. Es una stavkirke de tipo B; es decir, su nave está dividida por postes en una sala central con techo elevado y un deambulatorio alrededor de esta. En la sala central hay talladas cruces de San Andrés y en lo más alto de los postes máscaras grotescas. En un principio, un corredor rodeaba todo el perímetro de la iglesia, pero durante la remodelación del siglo XIX fue demolido y su lugar fue ocupado por las nuevas paredes (con ventanas) de la nave, que fue expandida. Posteriormente, el techo de la sala central de la nave fue modificado y extendido a todo lo largo de la nave, lo que le dio a la iglesia un aspecto exterior de basílica. El coro y el ábside fueron demolidos y sustituidos. En 1857 se sustituyó la vieja torre central por una nueva. Destacan en su interior el retablo y el púlpito de la primera década del siglo XIX. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Iglesia de madera de Høre.
Staafkerk van Høre

De staafkerk van Høre ligt in het Noorse plaatsje Høre in (Oppland. Naar alle waarschijnlijkheid heeft de staafkerk van Høre twee voorgangers. De eerste kerk is gedateerd op 1050. Rond 1100 is er een nieuwe kerk gebouwd van zo'n 13 m² met nog een koor van 4 m². Uiteindelijk is er rond 1180 de huidige staafkerk gebouwd. Deze is gebouwd met vier staanders (staven). Uit de staanders zijn aan de bovenkant gezichten gesneden. De gebouw heeft twee ingangen die versierd zijn met drakenmotieven. In 1177 bracht volgens de Sverris saga koning Olav II het christendom naar Valdres. Kort daarna sloten Elling, heerser van Kvie, en zijn broer Audun zich aan bij koning Sverre. Erling Jarl en zijn zoon Magnus Erlingsson vochten tegen Sverre. Twee jaar later kwam Erling om in de slag bij Nidaros. In de staafkerk is een runeninscriptie te vinden die dit verhaal bevestigt: "Þá, um þat sumar [létu] þeir brœðr Erlingr ok Auðun hôggva till kirkju þessar, er Erlingr ja[rl fe]ll í Niðarósi." Oftewel: "De zomer dat de gebroeders Elling en Audun opdracht gaven om (bomen) te hakken voor deze kerk, stierf Erling Jarl in Nidaros." In de literatuur wordt de kerk pas genoemd in 1327. Vanaf de 17de eeuw is de staafkerk vele malen aangepast en verbouwd. De staafkerk van Høre en de staafkerk van Lomen - die beide in dezelfde vallei staan - zijn waarschijnlijk door dezelfde bouwers gemaakt. Deze staafkerken zijn op dezelfde manier gebouwd.
Høre stavkirke

Høre stavkirke czyli kościół słupowy w Høre – kościół słupowy (klepkowy) znajdujący się w miejscowości Ryfoss, w gminie Vang (skąd pochodzi świątynia Wang z Karpacza), w okręgu Oppland w Norwegii, pierwotnie wzniesiony w 1179 roku. Jest to drugi kościół wzniesiony w tym samym miejscu: wykopaliska z 1979 roku, prowadzone podczas renowacji kościoła, wykazały istnienie wcześniejszej świątyni, rozebranej w końcu XII w., w tym samym okresie, kiedy obecny kościół został wzniesiony. W trakcie badań znaleziono drobne przedmioty, monety z 1040 roku, a także ślady licznych pogrzebów, w tym dzieci i embrionów. Powstanie obecnego kościoła datowane jest na 1179 rok na podstawie runicznej inskrypcji zachowanej na postumencie ambony. Głosi ona, że bracia Erling i Audun ścięli drzewa na budowę kościoła tego lata, kiedy jarl Erling Skakke poległ koło Nidaros. Odnosi się ona do zwycięstwa króla Sverrego Sigurdssona nad jarlem Erlingiem w 1179 roku. Konsekracja świątyni nastąpiła więc zapewne w 1180 roku, mimo że pierwsze zapiski o jej istnieniu pochodzą dopiero z 1327 roku. Prawdopodobnie w nowo wzniesionym kościele odbył się ślub możnowładcy Bårda Guttormssona z Ragnfrid Erlingsdatter; ta ostatnia była córką Erlinga, jednego z budowniczych kościoła i właściciela dóbr Kvie, wśród zabudowań których znajduje się Høre stavkirke. Syn Bårda, Skule Bårdsson, który wychowywał się w tych włościach, walczył w późniejszych latach o tron z królem Haakonem, wnukiem Sverrego, którego popierali bracia Erling i Audun (starcie Haakona ze Skulem stało się podstawą sztuki Ibsena Pretendenci do tronu). Konstrukcja kościoła jest bardzo zbliżona do kościoła w Lomen, który najprawdopodobniej został zbudowany przez tych samych cieśli, aczkolwiek jego datowanie jest mniej precyzyjne. Pierwotnie był to kościół o dachu wspartym na czterech kolumnach, jednej nawie z prezbiterium i apsydą, otoczony sobotami. Podczas przebudowy w latach 1822–1823 soboty, apsydę i pierwotne prezbiterium zlikwidowano podczas powiększania kościoła. W 1857 roku przebudowano dzwonnicę, nadając jej dzisiejszą formę. Z elementów dawnej wieży dzwonniczej zbudowano bramę wejściową w ogrodzeniu otaczającym kościół (ogrodzenie poszerzono następnie w 1901 roku). Na wyposażeniu kościoła jest stary ołtarz z XVII w. i nowy, z początku XIX; otoczony jest balustradą, wykonaną ok. 1750 roku. W 1828 roku ołtarz, balustrada i ambona otrzymały dekoracje malarskie wykonane przez Gulika Knutsona Hovdę. Chrzcielnica, autorstwa Christophera Kviena, pochodzi z 1930 roku. Wcześniej, w 1905 roku, umieszczono w kościele tablicę ku pamięci Gydy, żony króla Haralda Pięknowłosego, która pochodziła z dóbr Kvie. Przypisy Linki zewnętrzne Szczegółowy opis na stronie Norges kirker (norw.)
Església de fusta de Rollag

L'església de fusta de Rollag és una stavkirke de la localitat del mateix nom, a Noruega. Es va construir a la segona meitat del segle xiii, però no se'n conserva molt de la fusta original. Les referències escrites més antigues sobre l'església són de l'any 1425. En un inici, era una senzilla església de nau rectangular i un petit cor sense absis. Aquest cor va ser substituït l'any 1670 per un de major construït de troncs (i no amb la tècnica clàssica de les stavkirke). L'any 1698 l'església va ser transformada en forma de creu grega, quan s'hi va construir un transsepte a banda i banda de la nau. La torre amb una cuculla octogonal és al creuer. Actualment és una de les stavkirke amb una decoració més rica, i conté a l'interior una mescla d'expressions artístiques de diferents corrents. Conserva un crucifix medieval i dues làpides del segle xvii amb decoració pictòrica. Referències Enllaços externs L'església de fusta de Rollag en vídeo — (en anglès) L'stavkirke de Rollag Arxivat 2011-04-18 a Wayback Machine.—(en noruec) stavkirke de Rollag — (en noruec)
Rollag stavkirke

Rollag stavkirke er en étskibet stavkirke (midtmastkirke) som ligger i Rollag i Rollag kommune i Viken. Kirken er sandsynligvis opført i sidste halvdel af 1200-tallet, men kun ganske lidt af denne kirke er i dag bevaret. Den ældste skriftlige reference til kirken er fra 1425. Kirken og området rundt er Rollags tusenårssted. Adgang til stedet er via Fv107 og Rv40. Historie Oprindelig har kirken været en enkel langkirke med et rektangulært skib, og med et smalt kor. Dette kor blev erstattet i 1670 med et større kor af laftet tømmer. I 1698 blev der opførte korsarme af stavværk på hver side af skibet. I 1760 blev en ekstra beklædningsvæg af lafter lagt på toppen af stavkonstruktionen og skibet blev udvidet mod vest. En barok prædikestol blev tilføjet i 1763. I 1932 blev kirken renoveret. Interiør Rollag stavkirke er en af de rigeste dekorerede stavkirker med en blanding af dekorationer fra flere perioder fra tidlig middelalder helt op til de senere år som afspejler skiftende retninger og behov. Et middelalderkrucifiks og to minnetavler eller epitafier fra 1600-tallet er blev taget ud af kirken for at blive konserveret. Epitafiet som hang i korskillet dækket øvre del af den middelalderlige del af skibet mod øst. Da dette blev synlig blev der fundet malingrester, som sandsynligvis fra middelalderen. På bagsiden af epitafiet var det også et maleri som var ukendt. Galleri Se også Stavkirker i Norge Referencer Eksterne henvisninger Miljøstatus i Norge: Rollag stavkirke Rollag stavkirke hos stavkirke.info Rollag stavkirke hos Riksantikvaren Rollag stavkirke på Riksantikvarens hjemmeside kulturminnesok.no
Stabkirche Rollag

Die Stabkirche Rollag ist eine norwegische Stabkirche und befindet sich etwa 50 Kilometer nordöstlich von Kongsberg in Rollag in der Provinz Buskerud in der Nähe des Flusses Lågen. Geschichte Erstmals urkundlich erwähnt wurde sie 1425. Sie wurde im 17. und 18. Jahrhundert stark umgebaut und hat nur noch die Hauptkonstruktion aus Saumdielen, Liegestäbe, die Eckstäbe und einen Teil der Wandbretter aus dem Mittelalter. Ursprünglich hatte sie einen Laubengang. Dokumentierte Umbauetappen: 1670: Ersetzung des Chores durch einen größeren in Blockbauweise. Nach 1690: Ergänzung mit einem Querschiff in Stabbauweise. 1760: Verlängerung der Kirche nach Westen und Erhöhung der Wände in Blockbauweise. Ergänzung eines neuen Dachreiters über der Chormitte. Die Kirche wurde im 17. Jahrhundert mit Bänken versehen und bemalt; sie erhielt im 18. Jahrhundert eine Rokoko-Kanzel. Siehe auch Liste der Stabkirchen Literatur Yasuo Sakuma und Ola Storsletten: Die Stabkirchen Norwegens, Meisterwerke nordischer Baukunst, Bechtermünz Verlag, Augsburg 1997, ISBN 3-86047-239-9 Weblinks
Rollag Stave Church

Rollag Stave Church (Norwegian: Rollag stavkyrkje) is a stave church in the municipality of Rollag in Buskerud county, Norway. The church is located a few kilometres north of the centre of the village of Rollag. History Rollag Stave Church was probably originally built in second half of the 12th century. It was first mentioned in written sources in 1425. Rollag Stave Church is decorated with a mixture of artistic expressions from a series of periods from the early Middle Ages. The church has been remodeled several times with not much left of the original building. Originally, the church had been a simple church with a rectangular nave. It was rebuilt around 1660 into a cruciform church. A new apse was added in 1666. This choir was replaced and enlarged in 1670. The transept was constructed in 1697–1698. A gallery was added in 1702. The sacristy was rebuilt in 1739. Around 1760, an additional lining wall was placed on top of the structure and the church was extended to the west. A Baroque pulpit was added in 1763. Architect and art historian Herman Major Schirmer conducted surveys of Rollag Stave Church in 1911 while he chaired the Society for the Preservation of Ancient Norwegian Monuments. Rollag Stave Church underwent restoration work in 1932. Gallery References Other sources Leif Anker (2005) The Norwegian Stave Churches (Oslo: Arfo Forlag) ISBN 978-8291399294 External links Rollag stave church in a video about churches in Numedal
Iglesia de madera de Rollag

La iglesia de madera de Rollag es una stavkirke de la localidad del mismo nombre, en Noruega. Su construcción se remonta a la segunda mitad del siglo XIII, pero no se conserva mucho de la madera original. Las referencias escritas más antiguas sobre la iglesia son de 1425. En un inicio, era una sencilla iglesia de nave rectangular y un pequeño coro sin ábside. Este coro fue sustituido en 1670 por uno mayor construido de troncos (y no con la técnica clásica de las stavkirke). En 1698 la iglesia fue transformada en forma de cruz griega, cuando se construyó un transepto a ambos lados de la nave. En el crucero, está la torre con un chapitel octogonal. Actualmente es una de las stavkirke con decoración más rica, y contiene en su interior una mezcla de expresiones artísticas de diferentes corrientes. Conserva un crucifijo medieval y dos lápidas del siglo XVII con decoración pictórica. Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Iglesia de madera de Rollag.
Stavkirke de Rollag

L'église en bois debout de Rollag se situe dans la commune de Rollag, comté de Buskerud en Norvège. Cette église « en bois debout » est construite durant la dernière moitié des années 1200. Elle a un plan en forme de croix. Les plus anciennes références écrites à l'église datent de 1425. L'accès au site se fait via les routes Fv107 et RV40. Histoire À l'origine, l'église était simple avec une nef rectangulaire et un chœur étroit et fermé. Ce chœur a été remplacé en 1670 par un grand chœur de bois. Intérieur Cette église en bois debout est l'une des plus richement décorées avec un mélange d'expression artistique de périodes, du début du Moyen Âge jusqu'à ces dernières années, reflétant les orientations et les besoins des époques successives. Il s'y trouve notamment un crucifix du Moyen Âge, et deux plaques commémoratives, ex-voto ou épitaphes des années 1600. Galerie Voir aussi Articles connexes Architecture en Norvège Liens externes (de) Église de Norvège (no) Miljøstatus i Norge: Rollag stavkirke (no) Rollag stavkirke sur stavkirke.info (no) Rollag stavkirke sur le site de Riksantikvaren Portail de la Norvège Portail de l’architecture chrétienne
Staafkerk van Rollag

De Rollag staafkerk (Noors: Rollag stavkirke) is een staafkerk in het Noorse plaatsje Rollag. De kerk werd in de tweede helft van de 12e eeuw gebouwd en kwam in 1425 voor het eerst in schriftelijke bronnen voor. Er is niet veel meer over van het oorspronkelijke gebouw. Oorspronkelijk is de kerk een eenvoudige kerk met een rechthoekig schip. Rond 1660 werd de kerk herbouwd tot kruiskerk. Rond 1760 werd een extra muur geplaatst en werd de kerk uitgebreid naar het westen. Afbeeldingen
Oscarshall

Oscarshall je královský letohrádek ležící u zátoky Frognerkilen na poloostrově Bygdøy v norském hlavním městě Oslo. Historie Letohrádek byl postaven v letech 1847 až 1852. Na zakázku krále Oskara I. a královny Josefíny jej navrhl dánský architekt Johan Henrik Nebelong, který se podílel i na výzdobě interiérů v královském paláci. Král Oskar II. nechal letohrádek v roce 1881 otevřít pro veřejnost jako muzeum. V roce 1863 král Karel XV. prodal Oscarshall norskému státu. V roce 1929 bylo rozhodnuto, že se letohrádek stane novou rezidencí korunního prince Olafa a princezny Marty, tento plán však nebyl zrealizován. Společně s přidruženými budovami a přilehlým parkem je letohrádek příkladem novogotické architektury na území Norska a představuje významné ztělesnění národního romantismu, který byl v Norsku v době výstavby letohrádku velmi populární. Renovace V letech 2005 až 2009 prošel letohrádek celkovou renovací, která zahrnovala obnovu exteriérů i interiérů dle původního stylu z roku 1859. Letohrádku byla také vrácena jeho původní bílá barva (po druhé světové válce byl z bílé přetřen na světle růžovou). Současnost Dnes je Oscarshall majetkem státu a norský král jej pro své potřeby může využívat. V létě jsou pro veřejnost k dispozici prohlídky s průvodcem. Konají se zde i různé akce a koncerty. V roce 2013 královna Sonja otevřela na pozemku letohrádku Galerii královny Josefíny. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Oscarshall na anglické Wikipedii. Literatura Hjelde, Gunnar; Oscarshall – lystslottet på Bygdøy, Oslo 1978 Neubert. Poul J.; «Artikkel om Lystslottet Oscarshall» i Architectura (DK) 2006, (utgis av "Selskabet for Arkitekturhistorie") Nina Høye: Oscarshall. Oslo, Cappelen Damm, 2009 ISBN 9788202303822 Trond Norén Isaksen: Det undersköna Oscarshall – hoffliv på sommerslottet i 1855. Byminner, nr. 3-2010, side 2–11 Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Oscarshall na Wikimedia Commons
Oscarshall

Oscarshall Slott er et norsk slot beliggende på Bygdø i Oslo. Det opfattes som et af de fornemste eksempler på nygotik i Norge. Slottet blev opført fra 1847 til 1852 for Oscar I af Sverige efter tegninger af den danske arkitekt Johan Henrik Nebelong. Karl XV af Sverige solgte slottet til den norske stat i 1863, og siden har det stået til rådighed for det norske kongehus. Efter en større restaurering i 1990 blev en del af slottet indrettet som museum. Eksterne henvisninger Oscarshall på netsiderne til Det Norske Kongehus
Oskarshall

Schloss Oskarshall (Oscarshall) ist ein Schloss auf der Halbinsel Bygdøy, einem ehemals eigenständigem Stadtteil Oslos in Norwegen. Das Schloss wurde in den Jahren 1847 bis 1852 von dem dänischen Architekten Johan Henrik Nebelong für den damaligen norwegischen König Oscar I. errichtet. Doch bereits im Jahr 1863 wurde es von seinem Sohn, Karl IV. an den norwegischen Staat übertragen, der es für das norwegische Königshaus verwaltet. Das Schloss wird als der wichtigste neugotische Profanbau in Norwegen angesehen. Die Architektur ist inspiriert vom Stil der neugotischen Schlösser Englands dieser Zeit. Das Interieur wurde von heimischen Handwerkern und Künstlern gestaltet. Nach einer dreijährigen Restaurierung ist das Schloss seit dem Frühsommer 2009 wieder für das Publikum geöffnet und kann im Sommerhalbjahr besichtigt werden. In seinen Sälen finden Kulturveranstaltungen und Konzerte statt. Weblinks Seite des Königshauses zum Schloss Oskarshall (englisch) Geschichte von Oskarshall (englisch)