NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Helmut Rahn

Helmut Rahn (Essen, 16 d'agost 1929 – Essen, 14 d'agost 2003) fou un futbolista alemany dels anys 50. Trajectòria Inicià la seva trajectòria al club Altenessen 1912 on jugà de 1938 a 1946. Després fitxà pel SC Oelde 1919 club amb el qual marcà 52 gols. La temporada 1950/51 fitxà pel Sportfreunde Katernberg. El club on més destacà fou el Rot-Weiss Essen, on jugà de 1951 a 1959. Amb aquest club guanyà la Copa alemanya de futbol el 1953 i el campionat alemany el 1955. Durant una temporada, de 1959 a 1960 jugà pel 1. FC Köln, i el 1960 fitxà pel Twente Enschede als Països Baixos. L'any 1963 retornà a Alemanya per jugar al MSV Duisburg. Finalitzà la seva trajectòria el 1965 per un problema al genoll. Juntament amb Hans Schäfer fou el darrer membre del Mundial del 1954 en retirar-se. Fou l'autor del gol de la victòria a la final de la Copa del Món de 1954, en la qual Alemanya Occidental guanyà per 3 a 2 a Hongria a Berna, convertint-se en una llegenda pel futbol del país. També va participar en la Copa del Món de Futbol 1958 on fou semifinalista. En total jugà 40 partits i marcà 21 gols amb la selecció. Va rebre el sobrenom de Der Boss (el cap). La pel·lícula "Das Wunder von Bern" fou dedicada a ell pel director Sönke Wortmann. L'11 de juliol de 2004, 50 anys després del partit de Berna, una estàtua en honor seu (el Helmut Rahn Memorial) fou erigida prop del Georg-Melches-Stadium a Essen, a la plaça que porta el seu nom. Clubs 1938–1946 Altenessen 12 1946–1950 SC Oelde 1909 1950–1951 Sportfreunde Katernberg 1951–1959 Rot-Weiss Essen 1959–1960 1. FC Köln 1960–1963 SC Enschede 1963-1965 Meidericher SV Estadístiques 40 partits amb la selecció absoluta; 21 gols 1 partit amb la selecció B; 2 gols 1. Bundesliga 19 partits; 7 gols, Meidericher SV Oberliga West 29 partits; 11 gols, 1. FC Köln Ronda final del campionat d'Alemanya 7 partits; 3 gols, 1. FC Köln Westpokal 2 partits; 2 gols, 1. FC Köln Palmarès 1953 Copa alemanya de futbol 1954 Copa del Món de futbol 1955 Lliga alemanya de futbol Bibliografia Helmut Rahn: Mein Hobby: Tore schießen. 1959, ISBN 3-421-05836-9
Helmut Rahn

Helmut Rahn (16. srpen 1929, Essen – 14. srpen 2003, Essen) je bývalý německý fotbalista, který reprezentoval Německou spolkovou republiku. Hrával na pozici křídelního útočníka. S německou reprezentací se stal mistrem světa roku 1954. Hrál i na světovém šampionátu roku 1958, kde Němci obsadili 4. místo. Celkem za národní tým odehrál 40 utkání a vstřelil 21 gólů, z toho deset na mistrovstvích světa (8. místo v historické tabulce k roku 2010), včetně legendárního rozhodujícího gólu ve finále šampionátu ve Švýcarsku roku 1954. V anketě Zlatý míč, která hledala nejlepšího fotbalistu Evropy, se roku 1958 umístil na druhém místě. S klubem Rot-Weiss Essen se stal roku 1955 mistrem Německa. Měl přezdívku Der Boss (Šéf) či Kanón z Essenu. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Helmut Rahn na Wikimedia Commons Portrét na stránkách k 50 letům Bundesligy Portrét v deníku Zeit Portrét v týdeníku Spiegel
Helmut Rahn

Helmut Rahn (16. august 1929 – 14. august 2003) var en tysk fodboldspiller, der som angriber på det vesttyske landshold var med til at vinde guld ved VM i 1954 i Schweiz, efter den sensationelle 3-2 sejr i finalen over storfavoritterne fra Ungarn, hvor han fik en hovedrolle. Her scorede han, efter at ungarerne tidligt havde bragt sig foran 2-0 og Max Morlock havde reduceret, de tyske mål til 2-2 og 3-2, og blev dermed finalens matchvinder. Målene gav ham legendestatus i hele Tyskland. I alt spillede han fire af tyskernes seks kampe i turneringen. Rahn nåede i alt, mellem 1951 og 1960, at spille 40 landkampe og score 21 mål. Han deltog også ved VM i 1958 i Sverige. Rahn var på klubplan primært tilknyttet Rot-Weiss Essen i sin hjemby, hvor han spillede i otte sæsoner. Han blev tysk mester med holdet i 1955 og DFB-Pokalvinder i 1953. Referencer Eksterne henvisninger Footballdatabase.eu spillerinfo Video med Rahns sejrsmål mod Ungarn Arkiveret 16. februar 2010 hos Wayback Machine
Helmut Rahn

Helmut Rahn (Essen, Renania del Norte-Westfalia, 16 de agosto de 1929-Essen, Renania del Norte-Westfalia, 14 de agosto de 2003) fue un futbolista alemán conocido como Der Boss (El jefe). Se convirtió en una leyenda por haber marcado el gol que le dio el triunfo a su país en la final del Mundial de Fútbol de 1954, partido que Alemania Occidental venció 3 a 2 a Hungría. Carrera Helmut Rahn comenzó su carrera como juvenil en Altenessen 1932, con quien jugó desde 1938 hasta 1946. Posteriormente se marchó al SC Oelde 1919, donde marcó un total de 52 goles. En la temporada 1950-51 jugó en el Sportfreunde Katernberg. Como profesional, tuvo su momento más exitoso cuando jugó con el Rot-Weiss Essen, entre 1951 y 1959. Ganando con este club, la final de la DFB-Pokal en 1953 y el campeonato alemán en 1955. Entre 1959 y 1960, jugó en el 1. FC Colonia, en 1960 fichó por el SC Enschede de los Países Bajos. Volvió a la Bundesliga en 1963, para jugar en el MSV Duisburgo. Terminó su carrera en 1965 debido a un problema en la rodilla y junto con Hans Schäfer fue uno de los últimos miembros del equipo que ganó la Copa del Mundo de 1954 en retirarse. Con la Selección de Alemania jugó 40 partidos internacionales, formando parte del equipo que ganó la Copa del Mundo de 1954 en Suiza, marcando el gol del triunfo en la final contra la selección de Hungría y siendo elegido miembro de la selección ideal del torneo.​ Participó también con en el equipo alemán que llegó a semifinales de la Copa del Mundo de 1958. En este mundial, con su gol contra Yugoslavia, se convirtió en ese momento en el tercer máximo anotador en los Mundiales, con 10 goles en total (detrás de Just Fontaine y Sándor Kocsis), y también el primer jugador en anotar al menos cuatro goles en dos Copas del Mundo diferentes. Era conocido como "El Jefe" por su liderazgo en el campo y en ocasiones también como "El Cañón de Essen". Después de retirarse del fútbol, Helmut Rahn, comenzó su propio negocio de venta de automóviles en Essen-Altenessen. Monumento Helmut Rahn El 11 de julio de 2004, cincuenta años después del encuentro de Berna, una estatua de tamaño natural de él se construyó cerca de Georg-Melches-Stadium en Essen, en la plaza que lleva su nombre. Clubes Participaciones en la Copa Mundial de Fútbol Palmarés Campeonatos nacionales Torneos internacionales Otros logros: Subcampeón de la 1. Bundesliga 1963-64 con Meidericher SV. Libros Helmut Rahn: Mein Hobby: Tore schießen. 1959, ISBN 3-421-05836-9 Referencias
Helmut Rahn

Helmut Rahn (Der Boss – A főnök) (Essen, 1929. augusztus 16. – Essen, 2003. augusztus 13.) világbajnok német labdarúgó. Pályafutása Helmut Rahn az SV Altenessen 1912 labdarúgócsapatánál kezdte a karrierjét, 1938 és 1946 között játszott ebben a klubban. Ezután a körzeti bajnokságba, az SC Oelde csapatához igazolt, ahol 52 gólt szerzett, végül egy szezon erejéig a Sportfreunden Katernberg csapatnál is megfordult. Legnagyobb klubcsapatban elért sikereit a Rot-Weiß Essenben aratta, ahol 1951 és 1959 között játszott. Itt lett 1953-ban német kupagyőztes, majd 1955-ben német bajnok. 1952-ben egy argentin gárda, a Racing Club Avellaneda csábította, de végül nem váltott klubot 1959-ig, amikor is az 1. FC Kölnhöz igazolt. Itt egy szezon erejéig játszott, majd egy holland csapathoz, az SC Enschede-hez távozott. Az 1963-ban induló Bundesligában, a Meidericher SV-nál (az MSV Duisburg elődje) játszott. Ebben a csapatban kellett befejeznie pályafutását térdsérülése miatt. Igazi hírnevét azonban a válogatottbeli szereplésének köszönheti. Az 1954-es világbajnok német csapat vezéregyénisége volt. A döntőt a magyar együttessel vívták. A magyarok 2 gyors góllal a mérkőzés elején 2-0-s előnyre tettek szert, majd a németek feljöttek, és Helmut Rahn góljával egyenlítettek, majd Rahn a mérkőzés vége előtt nem sokkal megszerezte győztes találatot. Pályafutása befejezése után a nyilvánosságtól visszavonultan élt, alkoholproblémával küszködve. A 74. születésnapja előtt három nappal, Essenben érte a halál. A futballpályán kivételes irányítói képességeinek köszönhetően kapta a Der Boss (A Főnök) becenevet. A Helmut Rahn emlékmű 2004. július 12-én ünnepélyes keretek között az esseni Georg-Melches Stadion előtt mintegy 5500-an gyűltek össze, hogy tisztelegjenek emlékének a róla készült életnagyságú bronzszobor avatásán. Válogatottbéli szereplése Sikerei, díjai 1953 német-kupa győztes 1954 Világbajnok 1955 német bajnok 1964 német bajnoki második helyezett Jegyzetek
Helmut Rahn

Helmut Rahn, detto Der Boss (Essen, 16 agosto 1929 – Essen, 14 agosto 2003), è stato un calciatore tedesco. Con la nazionale della Germania Ovest vinse il campionato del mondo 1954, il primo vinto dai tedeschi, nella cui finale segnò la doppietta decisiva contro l'Ungheria. Carriera Club Iniziò a giocare nelle giovanili dell'Altenessen 1912 nel 1938, rimanendo fino al 1946. Passato all'Oelde 1919, nel 1950-51 giocò per il Sportfreunde Katernberg. Nel 1951 passò al Rot-Weiss Essen, squadra con cui conobbe i maggiori successi della sua carriera. Nel 1953 vinse la Coppa di Germania e nel 1955 il titolo nazionale. Passato nel 1959-1960 al Colonia, dal 1960 giocò nell'Enschede nei Paesi Bassi per tornare in Bundesliga nel 1963 al Duisburg con cui giocò fino al 1965 prima di ritirarsi per un problema ad un ginocchio. Nazionale In Nazionale esordì il 21 novembre 1951 contro la Turchia ad Istanbul e un mese dopo segnò il primo gol contro il Lussemburgo proprio ad Essen. Titolare dall'anno successivo, vinse il Mondiale del 1954. Segnò 4 reti in totale al campionato del mondo, e nella finale contro l'Ungheria, sotto per 2-0 dopo otto minuti, Rahn realizzò il pareggio al 18'. Negli ultimi minuti segnò il gol della vittoria sugli ungheresi. La storia di questa vittoria venne raccontata nel film Il miracolo di Berna, in cui viene dedicata un'ampia parte anche al suo personaggio. Ai Mondiali del 1958 segnò 6 reti con la Germania eliminata in semifinale: divenne così il primo giocatore a segnare 4 reti in due Mondiali diversi e al tempo era il terzo cannoniere mondiale con 10 reti. Lasciò la Nazionale nel 1960, dopo 40 incontri con 21 reti. L'11 luglio 2004, 50 anni dopo la finale di Berna, fu innalzata una sua statua a grandezza naturale presso lo stadio di Essen, nella piazza che porta il suo nome. Alla sua scomparsa, avvenuta nel 2003, la sua salma venne tumulata nel cimitero Margherita di Essen. Palmarès Club Campionato tedesco: 1 Rot-Weiss Essen: 1954-1955 Coppa di Germania: 1 Rot-Weiss Essen: 1952-53 Nazionale Campionato mondiale: 1 Svizzera 1954 Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Helmut Rahn Collegamenti esterni (EN) Helmut Rahn, su national-football-teams.com, National Football Teams. (DE, EN, IT) Helmut Rahn, su Transfermarkt, Transfermarkt GmbH & Co. KG. (EN) Helmut Rahn, su worldfootball.net, HEIM:SPIEL Medien GmbH. (EN) Helmut Rahn, su dfb.de, Federazione calcistica della Germania. (FR) Helmut Rahn, su lequipe.fr, L'Équipe 24/24. (DE) Helmut Rahn, su fussballdaten.de, Fussballdaten Verlags GmbH. (EN, RU) Helmut Rahn, su eu-football.info. (EN) Helmut Rahn, su IMDb, IMDb.com. (DE) Helmut Rahn su www.weltfussball.de
Helmut Rahn

Helmut Rahn znany także jako Boss (ur. 16 sierpnia 1929 w Essen, zm. 14 sierpnia 2003 w Essen) – niemiecki piłkarz, który występował na pozycji napastnika. Sławę przyniósł mu gol strzelony w finale mistrzostw świata w 1954, który zadecydował o zwycięstwie i tytule mistrzów świata dla RFN, która pokonała węgierską Złotą jedenastkę 3:2. Kariera sportowa Helmut Rahn zaczynał karierę w Altenessen, gdzie grał od 1938 do 1946 roku. Następnie przeszedł do SC Oelde, dla którego strzelił łącznie 52 bramki. W sezonie 1950/1951 Helmut grał w Sportfreunde Katernberg. Największe sukcesy łączą go jednak z klubem Rot-Weiss Essen, gdzie grał przez 8 lat. Rahn z tym klubem wygrał Puchar DFB-Pokal w 1953 roku i Mistrzostwo Niemiec 1955. W sezonie 1959/1960 piłkarz grał w 1. FC Köln, a w następnym sezonie przeniósł się do FC Twente w Holandii. Zakończył karierę w 1965 roku, grając w klubie MSV Duisburg, z powodu problemów z kolanem. Rahn zagrał 40 meczów w reprezentacji, strzelając 21 goli. Linki zewnętrzne Statystyki na stronie FIFA. fifa.com. [zarchiwizowane z tego adresu (2010-07-03)]. Statystyki w bazie playerhistory.com
Helmut Rahn

Helmut Rahn, cunoscut ca Der Boss (șeful), (n. 16 august 1929, Essen, Republica de la Weimar – d. 14 august 2003, Essen, Germania) a fost un fotbalist german. A devenit legendă deoarece a marcat golul victoriei în finala Campionatului Mondial de Fotbal din 1954 (Germania de Vest 3-2 Ungaria). Palmares 1953 Câștigător al Cupei Germaniei 1954 Câștigător al Campionatului Mondial de Fotbal 1955 campion al Germaniei 1964 1. Bundesliga Locul doi Cărți Helmut Rahn: Mein Hobby: Tore schießen. 1959, ISBN 3-421-05836-9 Note Legături externe Materiale media legate de Helmut Rahn la Wikimedia Commons Helmut Rahn la FIFA (în engleză) Helmut Rahn la FootballDatabase.eu (în engleză) Helmut Rahn la Fussballdaten.de (în germană) Helmut Rahn la L'Équipe (în franceză) Helmut Rahn la National-Football-Teams.com (în engleză) Helmut Rahn la WorldFootball.net (în engleză) Helmut Rahn la Munzinger Sports Archives (în germană)
Хелмут Ран

Хелмут Ран (енгл. Helmut Rahn; 16. август 1929 — 14. август 2003) бивши је немачки фудбалер. Познат је по одлучујућем голу у финалу светског првенства 1954. (Западна Немачка — Мађарска: 3—2). Kаријера​​ Каријеру је започео 1912. године у Алтенесену, где је играо од 1938. до 1946. Тада је прешао у Елде, са којим је дао укупно 52 гола. У сезони 1950—51. играо је за Спортфреунде Катернберг. Према статистици, најуспешнији је био када је играо за Рот вајс Eсен од 1951—1959. Године 1953. освојио је куп Немачке, а 1955. УЕФА Лигу шампиона. Од 1959. до 1960. играо је у Келну, а 1960. прешао је у Енсхеде. У Бундеслиги 1963. године почео је да игра за Дуизбург. Каријеру је завршио 1965. због проблема са коленима, а заједно са Хансом Шефером био је један од последњих чланова светског првенства 1954. који се повукао у пензију. Његова позиција била је центарфор. Његов најзначајнији гол био је у финалу светског првенства 1954. године. Немачка, чији су се чланови сами изненадили у финалу, играла је против Мађарске која четири године узастопно није изгубила ниједан меч до финала светског првенства. Немачка је губила са 0—2 после само осам минута од почетка, али је потом убацила два гола, а Ран је асистирао за први немачки гол и убацио други. Током преосталих шест минута, Ран је примио лопту испред казненог простора пре него што је прошао поред мађарског играча и успео да шутира у доњи леви угао. Лопта је ударила у мрежу и Немачка је победила са 3—2 „непобедив" мађарски тим. Овај меч је познат у Немачкој као Чудо из Берна (нем. Das Wunder von Bern). Ран је, такође, био део немачког тима који је стигао до полуфинала светског првенства 1958. Дао је укупно десет голова (више од њега дали су Жист Фонтен и Шандор Кочиш), а уједно и први играч који је постигао најмање четири гола у два различита светска првенства. Играо је у укупно четрдесет међународних утакмица и дао је укупно двадесет и један гол. Каснији живот Након што се повукао из фудбала, Ран је отворио овлашћени дилер за продају возила у Есену. Био је познат по свом хумору и по способности да увесели друге. Умро је два дана након свог седамдесет и четвртог рођендана, у Есену. Филм Чудо из Берна снимљен је у његову част. Породица Године 1953. оженио се са Герти Селер, са којом је имао два сина. Наводно је рођак Кевина-Принса Боатенга. Споменик Подигнут му је споменик 11. јула 2004. године, педесет година након меча у Берну, у близини стадиона у Есену, на тргу који је по њему добио име. Статистика каријере Клуб Репрезентација Награде и титуле​ Клубови​ Рот вајс Eсен Куп Немачке: 1952—53. Првенство Немачке у фудбалу: 1955. Репрезентација​ Западна Немачка Светско првенство: 1954. Индивидуалне​ Ол-стар састав: 1954. Сребрна лопта: 1958. Златна лопта: 1958. Референце Литература Helmut Rahn (1959). Mein Hobby: Tore schießen.. ISBN 3-421-05836-9. . Спољашње везе Хелмут Ран на веб-сајту WorldFootball.net Хелмут Ран на веб-сајту National Football Teams (језик: енглески) Хелмут Ран – Телеграф Хелмут Ран
Helmut Rahn

Helmut Rahn, född 16 augusti 1929 i Essen, dåvarande Weimarrepubliken, död 14 augusti 2003 i Essen, Förbundsrepubliken Tyskland, var en västtysk fotbollsspelare (anfallare). Han avgjorde VM-finalen 1954 genom sin kvittering och sitt segermål mot Ungern. Efter VM 1958, då han gjorde 6 mål och slutade på delad andraplats i skytteligan, var han den dittills tredje målrikaste spelaren i VM och den tredje spelaren som hade gjort minst 10 VM-mål. Meriter Landslag: Västtyskland 40 A-landskamper/21 mål VM: 1954 (VM-guld), 1958 (semifinal) Tysk mästare 1955 Externa länkar Spelarbiografi om Helmut Rahn
Гельмут Ран

Гельмут Ран (16 серпня 1929, Ессен, Дюссельдорф, Рейнська провінція, Вільна держава Пруссія, Веймарська республіка — 14 серпня 2003, Ессен, Дюссельдорф, Північний Рейн-Вестфалія, Німеччина) — західно-німецький футболіст, гравець, зокрема, клубу «Рот-Вайс» з рідного міста та збірної ФРН. Автор переможного гола у фінальному матчі ЧС-1954 в Берні. Досягнення Чемпіон світу (1): 1954 Чемпіон ФРН (1): 1955 Віце-чемпіон (1): 1964 Володар кубка (1): 1953 Статистика Статистика клубних виступів: Статистика виступів на чемпіонатах світу: Статистика виступів у національній збірній: Примітки Посилання Helmut Rahn — The Telegraph [Архівовано 25 вересня 2015 у Wayback Machine.] (англ.) Протокол матчу на сайт ФІФА [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.](англ.) Гельмут Ран на сайті National-Football-Teams.com (англ.) Профіль [Архівовано 6 липня 2016 у Wayback Machine.] на сайті RSSSF (англ.) Профіль [Архівовано 28 березня 2018 у Wayback Machine.] на сайті WorldFootball.net (англ.) Профіль (анг.) . EU-Football.info. Архів оригіналу за 17 червня 2018. Процитовано 29 червня 2017. Профіль футболіста на сайті FootballFacts.ru (рос.)
Antoniuskapelle (Hitdorf)

Die Kapelle St. Antonius ist ein katholisches Gotteshaus im Leverkusener Stadtteil Hitdorf. Sie gehört zur Pfarrgemeinde St. Stephanus und liegt in unmittelbarer Nähe des rechten Rheinufers im Nordwesten des Ortes. Geschichte Der schlichte neoromanische Backsteinbau mit Halbrundapsis stammt aus dem 19. Jahrhundert. Sie wurde 1829 erstmals als „Capelle zu Hittorf“ erwähnt. 1976 wurde sie renoviert. Im Inneren befindet sich die Eichenholzfigur des heiligen Antonius von Padua aus der ersten Hälfte des 18. Jahrhunderts. Die Kapelle wurde am 19. Juli 1984 unter Denkmalschutz gestellt. Siehe auch Liste von Sakralbauten in Leverkusen Weblinks Beschreibung und Geschichte auf den Seiten der Internet Initiative Leverkusen e.V. (mit Bild) Einzelnachweise und Anmerkungen
Sint-Antoniuskapel (Hitdorf)

De Sint-Antoniuskapel (Duits: Kapelle St. Antonius) is een rooms-katholiek godshuis in Hitdorf, een stadsdeel van Leverkusen. De kapel behoort tot de Sint-Stefanusparochie en ligt in de onmiddellijke nabijheid van de rechter Rijnoever in het noordwesten van de plaats. Geschiedenis Het eenvoudige neoromaanse kapelletje van baksteen met een halfronde apsis dateert uit de 19e eeuw. Voor het eerst werd de kapel in 1829 als Capelle zu Hittorf beschreven. In 1976 werd de kapel gerenoveerd. In de kapel bevindt zich een eikenhouten beeld van de heilige Antonius uit de eerste helft van de 18e eeuw. Sinds 19 juli 1984 valt de kapel onder monumentenzorg. Externe link (de) Beschrijving van de kapel op de website van Leverkusen
Antoniuskapelle (Müddersheim)

Die Antoniuskapelle Müddersheim steht in der Nähe des Ortsteiles Müddersheim in der Gemeinde Vettweiß im Kreis Düren, Nordrhein-Westfalen. Die Kapelle ist ein verputzter Steinbau mit Schieferdach und einem schmiedeeisernen Durchsteckgitter aus dem 17. Jahrhundert; ihre Grundfläche beträgt 5 m × 10 m. Auf einem im Chorraum eingemauerten Stein ist „Anno 1669“ eingemeißelt. Auf einem ehemaligen Türsturz steht: „RENOVATUM ET AUCTUM 1786 RENOVATUM 1906“. Geographie Die Kapelle steht unmittelbar an der Bundesstraße 477, einem alten römischen Heerweg vom nahegelegenen Zülpich nach Neuss. Sie dient seit 1832 als Begräbnisstätte der Reichsfreiherren Geyr von Schweppenburg, deren Wasserburg Burg Müddersheim etwa 300 m entfernt liegt. Geschichte Die Kapelle wurde im Jahre 1669 von Katharina von Hocherbach, geb. von Kinzweiler, einer Cousine des Jesuiten Johann Adam Schall von Bell, zur Abwendung der Pest erbaut. Durch Cornelius Joseph von Geyr wurde sie im Jahre 1786 erweitert. Innen stehen ein Barockaltar, einige Figuren und Grabsteine aus dem 18. und 19. Jahrhundert. Außen über der Tür befindet sich das Ehewappen von Geyr und von Groote. Im Jahre 2019 jährte sich das Jahr seit der Erbauung der Kapelle zum 350. mal. Die Kapelle steht unter Denkmalschutz.
Antoniuskapelle (Lendersdorf)

Die Antoniuskapelle steht im Dürener Stadtteil Lendersdorf in Nordrhein-Westfalen an der Hauptstraße 23. Sie wurde nach einer inschriftlichen Datierung im Jahr 1650 erbaut und 1904 erneuert. Der kleine oktogonale Kapellenbau ist mit einer Rustikagliederung verputzt. Auf dem Bauwerk ist eine achtseitige geschweifte Schieferhaube zu sehen. Und auf der Spitze befindet sich ein Antoniuskreuz. Die Kapelle ist mit einem Altar, kleinen Rechteckfenstern und einem rundbogigen Eingang ausgestattet. Eine erneute Renovierung erfolgte in den Jahren 1999 bis 2009. Ursprünglich war sie nicht blau gestrichen, diese Farbgebung erfolgte erst bei der ersten Renovierung. Das Bauwerk ist unter Nr. 3/010 in die Denkmalliste der Stadt Düren eingetragen. Einzelnachweise