Člověče, nezlob se!

Člověče, nezlob se! je desková hra pro dva a více hráčů. Jde o jednu z nejrozšířenějších stolních her na světě. Historie Hra má svůj původ v prastaré indické hře Pačísí, známé již v 7. století. Do Evropy se nejprve dostala přes Srí Lanku, Persii a Palestinu do Španělska, kde byla známá jako Parchis, ale většího rozšíření nedosáhla. Podruhé přivezli hru do Evropy na konci 19. století Angličané a to přímo z Indie, která tehdy byla jejich koloniálním panstvím. Patentována a na trh uvedena pak byla pod názvem Ludo (z latinského ludus: hra) v roce 1896 a to v podobě a s pravidly, která jsou velmi podobná s dnešními. Trvalý úspěch a rozšíření nejen v Evropě, ale též ve Spojených státech amerických přinesl hře až německý obchodník Josef Friedrich Schmidt, který dnešní hru vynalezl v zimě 1907/1908 a vydal roku 1914 pod názvem Mensch, ärgere dich nicht (Člověče, nezlob se). Známá je ale i pod názvem Eile mit Weile (Spěchej pomalu). Pod českým názvem Člověče, nezlob se! se Pačísí prodávala v knihkupectvích Čech a Moravy již v 19. stol. (r. 1882) a to jako „rozmarná hra pro veselé kruhy dám i pánů“ za 40 korun. Svůj skutečný úspěch zažívala na československém trhu až ve 30. a 40. letech 20. století. Společenská stolní hra se stala za první republiky velmi oblíbeným a populárním dárkem. Prodávala se ve třech velikostech. V Česku se v roce 1997 podnikatel Přemysl Chmelař pokusil o registraci Člověče, nezlob se! jako chráněné značky. Úřad průmyslového vlastnictví po třech letech žádost odmítl a jeho rozhodnutí postupně potvrdily všechny soudy včetně Vrchního soudu. Nyní je hra vyráběna vícero společnostmi, například českou firmou Dino Toys. Pravidla Každý hráč má čtyři figurky určité barvy. Ty jsou před začátkem hry umístěny ve startovním domečku, který je vyznačen stejnou barvou jako figurky (nejčastěji modrá, červená, zelená a žlutá, případně ještě bílá a černá). Cílem hry je dovést své figurky ze startovního pole do cílového domečku, což je řada čtyř polí odpovídající barvy uvnitř hracího plánu. Aby toho figurka dosáhla, musí projít postupně všemi poli na obvodu hracího plánu a pak „odbočit“ do cíle (jiní hráči do cizího domečku vstoupit nemohou). Každý hráč posunuje při svém tahu figurku o tolik bodů, kolik padlo při jeho hodu kostkou. Skončí-li jeho tah na políčku obsazeném cizí figurkou, je tato odstraněna ze hry (vyhozena) a vrácena zpět do svého startovního domečku. Na políčko obsazené figurkou stejné barvy vstoupit nelze. Může tak dojít k situaci, že hráč nemůže v daném kole táhnout, i když má figury ve hře. K nasazení figurky na startovní pole je potřeba hodit šestku. Nemá-li hráč nasazenou žádnou figurku, hází kostkou, dokud nepadne šestka, maximálně však třikrát v rámci jednoho kola. Pokud ani po třetím hodu nepadne šestka, pokračuje ve hře další hráč. Na začátku hry se první figurka může umisťovat na startovní pole okamžitě. Když hráči padne šestka během hry, hází kostkou ještě jednou a posune jednu zvolenou figurku o celkový součet bodů. Vyhrává ten hráč, který oběhne hrací plán postupně všemi svými figurkami a jako první je umístí do svého cílového domečku – pokud dva hráči umístí svoji poslední figurku do domečku ve stejném kole, hra v jejich případě končí remízou. Ostatní hráči poté obvykle pokračují ve hře a hrají tak o další pořadí dle stejného klíče. Existuje více variant hracího plánu hry. Nejznámější hrací plán je ve tvaru kříže a je určen pro maximálně 4 hráče, větší hra má tvar šestiúhelníku a je určena až pro 6 hráčů. Také existuje plán ve tvaru osmiúhelníku a je určen pro 8 hráčů. Hra Člověče, nezlob se! je určena hráčům od tří let. Modifikace Ve variantě hry pro nejmenší děti, které ještě neumí dobře počítat, se hází kostkou s obrázky. Tomu je uzpůsobený herní plán, kde se na políčkách střídají tyto obrázky. Pokud tedy hráč hodí na kostce např. žabku, posune se na nejbližší políčko s žabkou. Prodávaná byla pod jménem Pochlub se. Stará verze hry Človíčku, neztrať hlavičku, známá kupř. ze 30. let 20. století, se hrála tak, že se figurky nevyhazovaly, ale odstranila se jim hlavička a majitel figurky ji mohl nasadit zpět pouze hodem čísla 1, jinak nemohl s figurkou postupovat. Zvláštní alternativou je tzv. „Matfyzácké člověče, nezlob se!“, vhodné především pro 4 hráče. V tomto případě každý hráč začíná se čtyřmi figurkami různých barev (všichni hráči disponují stejnou sadou) a snaží se do chlívečku dostat opět 4 figurky různých barev, přičemž po hracím plánu může pohybovat kteroukoli figurkou barvy, kterou právě nemá ani v domečku ani ve chlívečku. Tato modifikace dává podstatně větší prostor pro taktizování, zatímco klasické člověče, nezlob se je založené hlavně na náhodě. U klasické hry existuje také více variant pravidel, např. podle rodinných zvyklostí. Odlišnosti jsou zejména u házení šestek (možnost rozdělit tah mezi více figurek), nasazování (při šestce povinné nebo volitelné, vyhazování cizí figurky na startovním poli, možnost nasadit druhou figurku na již sebou obsazené pole), vstupování do cílového domečku (je-li uvnitř možné přeskakovat) nebo ukončování celé hry (zda se dohrává, nebo ne). I tyto varianty mohou trochu rozšiřovat možnosti volby tahu a strategie, podstata hry ale zůstává stejná. Historické zajímavosti Polední list, 01.01.1932 Polední list, 4.2.1940 Naší přírodou, obrázkový čtrnáctideník pro milovníky přírody, 15.09.1940 V roce 1938 vyšel breviář Jiřího Solara „Půjde to!”, obsahující motivační texty k rozvoji sebevědomí. Jeden z textů nesl název Člověče, nezlob se: Ing. Jiří Solar: Breviář: „Půjde to!“ Hra Člověče, nezlob se objevila také ve filmové komedii Příklady táhnou (1939), režiséra Miroslava Cikána, kde ji hrála vnučka Jarmila (Stella Májová) se zahradnickým synkem Emanem (Vladimír Salač). Odkazy Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Člověče, nezlob se! na Wikimedia Commons Rodina her Člověče, nezlob se na deskovehry.cz Člověče, nezlob se na brainking.com