Северен Рейн-Вестфалия

Северен Рейн-Вестфалия (на немски: Nordrhein-Westfalen) е една от шестнадесетте федерални провинции на Германия. Федералната провинция има най-много жители – 17,845 млн. и най-добре развитата икономика – внася 22% от БВП на страната. Столица на провинцията е Дюселдорф, други по-големи градове са Кьолн, Есен, Дортмунд, Дуисбург, Билефелд, Бон и Мюнстер. География Северен Рейн – Вестфалия заема площ от 34 092 км² и население от 17 845 000 жители. Гъстотата на населението е 523 души/км². Намира се в западната част на Германия. Граничи с Белгия и Нидерландия. В централната част на провинцията се намира урбанизирания регион Рейн-Рур. Точно тук са разположени градовете Кьолн, Дюселдорф и Бон, както и рурският промишлен комплекс. Рурската област се състои от градовете Есен, Дортмунд, Дуисбург, Бохум и Гелзенкирхен. За много германци Северен Рейн – Вестфалия е синоним за промишлена област. Въпреки това по-голямата част от федералната провинция се състои от гори и поля. На югозапад, Северен Рейн – Вестфалия обхваща и малка част от областта Айфел, който се намира на границата между Белгия и Рейнланд-Пфалц. Югоизтокът на провинцията е рядко населен. Това са областите Зауерланд и Зигерланд. Северозападната част от Северен Рейн – Вестфалия е част от Северноевропейската низина. По-големите реки, които преминават през провинцията са: Рейн, Рур, Емс, Липе и Везер. Река Падер, която тече през град Падерборн, се смята за най-късата река в Германия. Най-високата точка в провинцията е Лангенберг (Langenberg) с височина 843 метра. Административно деление Северен Рейн – Вестфалия се състои от 5 административни региона (Regierungsbezirke), включващи 30 окръга, 22 града с окръжно значение (kreisfreie Städte) и Аахен, който е особено териториално формирование – едновременно обединяващо в себе си функциите на община, окръг, административен регион и провинциална столица. Общо Северен Рейн – Вестфалия има 396 общини (1997). Окръзи в Северен Рейн – Вестфалия: и няколко самостоятелни града: Петте административни региона, които съставят двата съюза/обединения (ландшафтсфербанд) на провинцията: Рейнланд (LVR) Кьолн Дюселдорф Вестфалия-Липе Арнсберг Минстер Детмолд История Северен Рейн – Вестфалия не е исторически обосновала се територия. Първата глава от нейната история е написана от римляните, построили на левия бряг на Рейн своите градове колонии – Кьолн, Бон, Нойс, Крефелд, Ксантен. От Ксантен, където сега е разположен единственият по рода си археологически парк и където е пресъздаден древният град Улпия Траяна, легионерите на император Варуса са тръгвали на изток да завоюват земите на германци и славяни. Претърпели съкрушително поражение в Тевтобургската гора от Арминия, римляните спират завоевателните походи и укрепват своята граница. Тези места са били заселени от различни германски племена: саксонци, вестфали, вандали, фризи, алемани и др. Тук в средата на 17 век е било подписано едно от най-значителните съглашения в германската история – Вестфалския мир, сложил край на 30-годишната война и помирил католици и протестанти. През 19 век, след края на наполеоновите войни, тези земи стават западна част от Прусия, която ги превръща в своята оръжейна ковачница. Оттогава този район на Германия се прославя като Рурската област, „съкровищницата на въглища и стомана“, сега вече, бивша. Настоящата Северен Рейн – Вестфалия е основана от британската военна окупационна администрация през 1946. Първоначално тя се е състояла от Вестфалия и северните части от Рейнската област – бивши територии на Прусия. През 1947 областта Липе е присъединена към Северен Рейн – Вестфалия, така се оформят днешните граници на федералната провинция. Местните жители обаче все още определят себе си като „рейнци“ или „вестфалци“. След войната новата провинция се развива много бурно и достига своя икономически разцвет през 50-те и 60-те години на 20 век. Стагнацията от началото на 70-те години обаче засяга сериозно текстилната, а след това металургичната и въгледобивната индустрия. Към момента почти всички въглищни мини са затворени, а работещите металургични заводи са само няколко. В последните години икономиката на региона се преструктурира, развиват се отрасли като електроника, микротехника, логистика, информационни технологии и т.н. Въпреки че Северен Рейн – Вестфалия е един от най-индустриализираните и гъсто населени райони на Европа, две трети от него са гори и долини, а река Рур е станала една от най-чистите на континента. Двадесет процента от територията са природни резервати. Знаме Знамето на Северен Рейн – Вестфалия е зелено-бяло-червено с комбинираните гербове на пруската Рейнска провинция (бяла линия на зелено поле), Вестфалия (белия кон) и Липе (червената роза). Според една легенда конят във вестфалския герб принадлежи на саксонския водач Видукинд. Други смятат, че конят е свързан с Хайнрих Лъв. Архитектурни забележителности Провинцията е известна със своите замъци подобно на други области в Германия. Но Северен Рейн – Вестфалия се отличава и с висока концентрация на музеи, концертни зали и театри. Исторически паметници Съвременна архитектура Обекти в световното културно и природно наследство на ЮНЕСКО Обектите, включени в списъка на световното културно и природно наследство на ЮНЕСКО в провинцията, са катедралата в Аахен, Кьолнската катедрала, индустриалният комплекс около въглищните мини „Цолферайн“ в Есен и дворците Аугустусбург и Фалкенлуст в Брюл. Население Чужденци Брой и произход на част от чужденците в Северен Рейн-Вестфалия към 31 декември 2024 г.: Източници Външни препратки Официален правителствен портал