Кельнський університет

Ке́льнський університе́т (нім. Universität zu Köln) — найбільший вищий навчальний заклад у Кельні, заснований в 1388 році. Кельнський університет посідає третє місце серед німецьких вузів за кількістю студентів (після Мюнхенського та Гагенського). Історія Старий університет Кельнський університет було засновано 21 травня 1388 року. Він став четвертою вищою школою Священної Римської імперії після Карлового університету в Празі, Віденського та Гейдельберзького університетів. Свідоцтво про заснування було підписане Папою Римським Урбаном VI в Перуджі. Уже в січні 1389 року для перших семисот студентів розпочалися лекції. 28 квітня 1798 року Кельнський університет було закрито, після того, як ректор Фердинанд Франц Вальраф і всі професори відмовилися принести присягу Першої французької республіці, пояснивши це необхідністю зберегти незалежність вузу. Проте, в 1799 році Вальраф присягнув Франції і був призначений викладачем так званої " Центральної школи ", спадкоємиці закритого університету. На цій посаді йому вдалося заховати від французів і таким чином врятувати безліч творів мистецтва. Велика частина його колекції знаходиться в музеї Вальрафа-Ріхарда. Новий університет Протягом всього XIX століття спроби відновити закритий університет залишилися безуспішними. 29 травня 1919 року бургомістр Кельна Конрад Аденауер підписав постанову про відкриття нового університету. У жовтні 1929 року почалося будівництво головного корпусу на площі Альберта Великого. Університет сьогодні Організація Університет складається з шести факультетів: Економіка і соціологія Медицина Право Філософія Математика та природничі науки Гуманітарні науки У 2005 році у вузі навчалися більше п'яти тисяч іноземних студентів (близько 11 %). Більшість приїжджих студентів (нім. Bildungsausländer — людина, що одержала атестат зрілості поза Німеччиною) родом зі Східної Європи та Китаю. Витрати університету склали понад 357 мільйонів євро в 2007 році. Персоналії Знамениті викладачі Курт Альдер — лауреат Нобелівської Премії з хімії в 1950 році Петер Грюнберг — лауреат Нобелівської Премії з фізики в 2007 році Макс Шелер Ганс Кельзен Вольфганг Казак Ортуїн Грацій Гельмут Плеснер Юрген Унтерманн Лео Шпітцер — філолог-романіст Знамениті випускники Петер Грюнберг Фріц Шрамма — бургомістр Кельна Каролос Папульяс — грецький президент Генріх Белль Теодор Конрад Цельтіс Анна Зегерс Йоганн Екк Генріх фон Штакельберга Едвард Конзе Хесус Паділья Гальвес Мартін Гаспельмат Райнгольд Евальд Франк Гольчевскі — німецький і польський історик Східної Європи Лоренц Енгель — німецький медіа-дослідник Альберто Кампензе Юдіт Ессер Міттаг Примітки Література Erich Meuthen: Kölner Universitätsgeschichte, Band I: Die alte Universität. 1988. ISBN 3-412-06287-1. Bernd Heimbüchel und Klaus Pabst: Kölner Universitätsgeschichte, Band II: Das 19. und 20. Jahrhundert. 1988. ISBN 3-412-01588-1. Erich Meuthen (Hrsg.): Kölner Universitätsgeschichte, Band III: Die neue Universität — Daten und Fakten. 1988. ISBN 3-412-01688-8. Ernst Heinen: Bildnerhochschule und Wissenschaftsanspruch. Lehrerbildung in Köln 1946—1965 (Studien zur Geschichte der Universität zu Köln Band 16). Böhlau Verlag, Köln, Weimar, Wien 2003. Rezension von Leo Haupts. In: Geschichte in Köln. Zeitschrift für Stadt — und Regionalgeschichte. Band 53. Dezember 2006. S. 212—214: Buchbesprechungen. Див. також Кельнська вища школа музики Джерела Посилання Офіційний сайт [Архівовано 9 лютого 2006 у Wayback Machine.] (нім.)