Fia (brädspel)

Fia (med knuff) är ett sällskapsspel, normalt för fyra personer; en större variant av spelet kan ha upp till sex eller åtta spelare. Spelets svenska namn kommer troligtvis av det latinska ordet fiat som betyder "gång" (egentligen "må ha sin gång"). Enligt speltillverkaren Alga är det ett av världens äldsta spel. Historia Spelet är en förenkling av det indiska spelet Pachisi, skapat på 1800-talet efter förebilder skapade runt 300-talet e.Kr. Det förekom för första gången 1896 (spelet patenterades i England, som patent 14636). Tyska varianten av spelet heter Mensch ärgere Dich nicht. Det tillverkas i oförändrad form sedan 1914, har sålts i miljontal och är Tysklands mest populära bordsspel. Andra varianter av spelet kallas Ludo på engelska och många andra språk. I Sverige har spelet förekommit i skrift sedan 1920-talet. Spelregler Alla spelare har (i början av spelomgången) fyra spelpjäser i varsitt startbo målade i varsin färg (normalt blå, grön, gul och röd men även andra färger kan användas). Omgången inleds med att spelarna kastar tärningen en gång var, för att avgöra vem som får börja (genom högst slagen siffra). Spelet går ut på att med utgång från tärningskast föra spelpjäserna, från sitt startbo, ett varv (medsols) runt spelplanen och slutligen in till mitten; den som först fört in alla sina fyra spelpjäser till spelplanens mitt har vunnit. En alternativ regel här kan vara att spelpjäserna skall föras in till sitt målbo, och den som först fått in alla sina fyra i sitt målbo vinner. En spelare måste få en sexa eller en etta med tärningen för att få föra en spelpjäs ut på spelplanen från startboet (och då en spelare har sina spelpjäser i sitt startbo – och ingen spelpjäs som kan flyttas ute på spelplanen – så gäller i vissa spelomgångar treförsöksregeln, alltså att spelaren har tre försök på sig att slå en sexa eller etta). Om en spelare får en sexa (då denne har spelpjäser kvar i startboet) så får antingen två spelpjäser föras ut (från startboet) till startrutan eller enbart en spelpjäs till den sjätte spelrutan, i det senarenämnda alternativet räknas sjätte rutan som startruta – men denna spelregel kan strykas/ersättas av den alternativa regeln att endast en spelpjäs får tas ut per slagen sexa eller etta (och skall då alltid ställas på startrutan). När en spelare slagit en sexa så får spelaren kasta tärningen en extra gång i rad, dock normalt inte om spelaren valt alternativet att föra ut två spelpjäser från sitt startbo till startrutan. Spelaren kan dock aldrig flytta mer än en spelpjäs i taget (vid varje tärningskast – med undantag för alternativet att vid en slagen sexa föra ut två spelpjäser från startboet till startrutan). Om en spelpjäs hamnar på samma spelruta som någon av motspelarpjäserna så blir motspelarens pjäs "knuffad" från spelplanen tillbaka till sitt startbo (som benämningen fia med knuff antyder); en spelpjäs kan dock inte längre "knuffas" när den kommit in till sitt eget målbo, ej heller får en spelpjäs föras in i någon av de andra spelarnas målbo. En spelpjäs får däremot inte flyttas så att den hamnar på samma spelruta som någon annan av spelarens egna spelpjäser – eftersom det endast kan stå en pjäs på varje spelruta; när en spelare exempelvis tagit ut en pjäs från sitt startbo så måste alltså pjäsen flyttas (från startrutan) innan en ny pjäs kan tas ut. (Ofta gäller även att en spelpjäs inte får passera någon av de andra egna pjäserna – men denna spelregel kan strykas.) Bilder Se även Kunglig ludo Referenser Fiaspel på algaspel.se Vidare läsning Familjespel. Stockholm: Prisma. 2006. sid. 221. ISBN 978-91-518-4680-4 Edberg, Lennart (1968). Roligt nästan jämt: spel, lekar och tidsfördriv för hela familjen. Stockholm: Prisma. sid. 155–157 Wersén, Per (1960). Sällskapsspel: regler och råd. Stockholm: Saxon & Lindström. sid. 40–42 Externa länkar Fia (brädspel) på Wikibooks. "Fia med knuffs" historia på Goethe-Institutet