NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Frísia Oriental

Frísia oriental (en alemany Ostfriesland, frisó Oostfreesland) és un antic comtat de la Frísia històrica i que avui està inclosa administrativament a Alemanya, tot formant part de l'estat de Baixa Saxònia. L'indret està localitzat al nord-oest d'Alemanya, en la zona costanera separada pel mar de Wadden del Mar del Nord. Les ciutats més importants són Emden, Auerk, Leer, Norden i Wittmund. Té els districtes d'Aurich, Leer i Wittmund, juntament amb la ciutat independent d'Emden i les set illes Frisones orientals: Borkum, Kachelotplate, Juist, Norderney, Heligoland i Langeoog. Història Protohistòria Les dades sobre la prehistòria de Frísia oriental han estat obtinguts gràcies, en part, a les restes arqueològiques trobats. No obstant això, la principal font d'informació prové de les mans dels historiadors romans. Així, cap dir que els primers a analitzar la regió serien Plini el Vell, Tàcit i Estrabó, reflectint als seus escrits la grandària i distribució dels assentaments humans, així com els costums dels habitants del lloc, i els accidents geogràfics més importants. Plini descriu el poble xauc com una comunitat primitiva situada a la riba del Mar del Nord, entre els rius Elba i Ems. Aquests primers habitants haurien sigut un poble dedicat a la pesca als aiguamolls. Més tard, en la regió penetrarien els saxons, que emigraven des de l'est, així com els frisons, la migració dels quals procedia de l'oest. D'aquesta manera, ambdós pobles van acabar ocupant el lloc, o controlar tota la zona costanera de Frísia oriental. Etapa precarolíngia Abans que es donés l'imperi de Carlemany existia un regne de Frísia que abastava des de l'actual Holanda del Nord fins a la riba del riu Weser. Després que una sèrie de nobles aconseguissin controlar la regió, s'establiria la Corona de Frísia, dels quals el més conegut és probablement Radbod, qui apareix en nombrosos relats populars frisorientals, així com en els mites i llegendes de la regió. Actualment dona nom a nombrosos llocs, i se li han dedicat nombrosos carrers. Conquesta de Carlemany El Regne de Frísia tindria una existència relativament fugaç, puix cauria davant la invasió de Carlemany el 785, passant a mans dels francs. Va ser governada per un grup de capitosts de les ciutats i pobles més grans, a l'inici elegits i més tard heredetaris. Un d'ells, Ulric I, primer de la dinastia dels Cirksena, va reeixir a reunir uns territoris i el 1464 va ser nomenat comte imperial per Frederic III del Sacre Imperi Romanogermànic. Aquesta dinastia va governar fins a l'any 1744. Quan el darrere Cirksena va morir sense descendència masculina, Prússia va ocupar el comtat i Frederic el Gran va esdevenir el sobirà. Referències Enllaços externs «Ostfriesland.de» (en alemany, neerlandès).
Východní Frísko

Východní Frísko (německy Ostfriesland) je region a historické území v Německu, dnes součástí spolkové země Dolní Sasko. Vedle vlastního Fríska s městem Emden k němu náleží i tzv. Harlingerland a Východofríské ostrovy (Borkum, Juist, Norderney, Baltrum atd.). Je to země hrází, osamělých dvorců, majáků a wurtů (pahorků se sídlišti), v minulosti nesčetněkrát zaplavovaná Severním mořem. Za hrázemi chránícími pobřeží je mělké wattové moře Waddenzee sahající až k Východofríským ostrovům a měnící se při odlivu v souš (lze tak kráčet „po mořském dně“). Za přílivu se skrze „gaty“ (průlivy mezi ostrovy) valí k břehům desetitisíce kubických metrů vody. Pobřežní marše, tolik typické pro zdejší kraje, jsou dnes součástí ohrazené pevniny a mnohé osady a města ležící ještě v raném novověku u wattového moře se tak staly vnitrozemskými sídlišti (např. Norden či Esens). Watt je dnes národním parkem a na většinu Východofríských ostrovů nesmí automobily (doprava koňmo či na kole). Východní Frísové jsou v Německu terčem nesčetných nepříliš politicky korektních vtipů, jež jim jako typickou vlastnost připisují hloupost. Historie V antice obývali oblast germánští Frísové, jejichž sídla se táhla hluboko do dnešního Nizozemska a na severovýchod. V raném středověku vytvořili Frísové rozlehlou říši zahrnující i Východní Frísko, ale nakonec podlehli tlaku franských králů z rodu Karlovců. Později se země rozpadla na drobná panství v čele s tzv. „náčelníky“, přičemž fríštinu jako živou řeč začala zatlačovat dolnoněmčina (plattdeutsch). Mezi soupeřícími klany získala v 15. století největší vliv rodina Cirksenů, povýšená roku 1454 mezi říšská hrabata. Její příslušníci sídlili většinou v Aurichu a v 17. století získali titul knížat východofríských a pánů v Esensu, Stedesdorfu a Wittmundu. Zůstali nepopiratelnými pány kraje až do roku 1744, kdy v hlavní linii vymřeli. Východní Frísko pak připadlo Prusku. V roce 1806 bylo připojeno k Holandskému království. Společně s ním pak roku 1810 napoleonské Francii. Po porážce Napoleona bylo roku 1815 připojeno k Hannoversku (spojenému personální unií s Velkou Británií). Roku 1866 se země stala znovu součástí Pruska (provincie Hannoversko) a v rámci Pruska později i Německé říše. Od roku 1946 je součástí spolkové země Dolní Sasko. V rámci Dolního Saska netvoří samostatnou správní jednotku, ale je rozděleno mezi zemské okresy: Aurich, Leer, Wittmund a samostatné město Emden. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Východní Frísko na Wikimedia Commons
Frise orientale

La Frise orientale (en allemand standard Ostfriesland, en langue locale bas saxon de Frise orientale Oostfreesland) est une région historique située sur les côtes de la mer des Wadden entre les embouchures des rivières Ems à l'ouest et Weser à l'est, dans le land de Basse-Saxe en Allemagne. Ses villes principales sont Emden, Aurich, Leer, Norden et Wittmund. Histoire Région vouée à la piraterie depuis l'ère viking, la région est administrée par des seigneurs féodaux pendant presque tout le Moyen Âge, maintenant ainsi son indépendance vis-à-vis de l'évêché d'Utrecht et des princes saxons d'Oldenbourg. À partir de 1464, le comté de Frise orientale est gouverné par les comtes de Cirksena. À l’extinction du dernier d'entre eux en 1744, la région passe sous domination prussienne (sous le règne de Frédéric le Grand) jusqu'aux guerres napoléoniennes. En effet, en 1807, Napoléon Ier la rattache au royaume de Hollande, qui lui-même est annexé à l'Empire français en 1810. La Frise orientale constitue le département de l'Ems-Oriental. Après la chute de Napoléon, la Frise orientale est rendue aux Prussiens, puis cédée au royaume de Hanovre (lié alors à la couronne britannique). Ce n’est qu’à cette époque que la Frise orientale commence à être germanisée. La langue dominante des écoles et des églises devient l'allemand, au détriment du parler bas saxon de Frise orientale jusque-là prédominant. En 1866, le royaume de Hanovre est annexé à la Prusse à la suite de la guerre austro-prussienne ; le Frise orientale redevient prussienne. En 1871, la Frise orientale, comme toutes les autres provinces de la Prusse, devient un territoire de l'Empire allemand. En 1885, la Frise orientale constitue le district d'Aurich. Après 1945, les Pays-Bas réclament les régions à l'est de l'Ems pour des raisons historiques. Mais sauf pendant l'époque des républiques libres des Frisons au Moyen Âge, et sous Napoléon, cette région n'avait été que très peu liée aux Pays-Bas ; elle demeure donc partie intégrante du land de Basse-Saxe et par conséquent de l'Allemagne fédérale. Sa partie orientale, anciennement État libre d'Oldenbourg), constitue aujourd'hui le Kreis (arrondissement) de Friesland, autour de la ville de Jever. Langue La plupart des habitants de la Frise parlaient le bas saxon de Frise orientale (le Oostfreesk Platt), tandis que ceux des villes préféraient l'allemand standard. L'ancien frison oriental n'existait plus que dans une région isolée au sud de la Frise orientale (le Saterland), s'étant déjà séparé du reste de la Frise orientale au XVIe siècle. Les gens originaires de Frise orientale qui ont pu adhérer à la culture française, tels que Claas Hugo Humbert, étaient peu nombreux. Voir aussi La ou les Frise(s), région historique où habitaient les Frisons La Frise, province des Pays-Bas Les îles de la Frise-Orientale La Frise-du-Nord, arrondissement en Allemagne Mouton de Frise orientale, race renommée pour ses qualités laitières Liens externes Portail de la géographie Portail de la Basse-Saxe
Kelet-Frízföld

Kelet-Frízföld vagy Kelet-Frízia (németül: Ostfriesland; Kelet-fríz alszász: Ōstfräisland; hollandul: Oost-Friesland; Nyugat-fríz: Eastfryslân) egy part menti régió a német Alsó-Szászország szövetségi állam északnyugati részén. Ez a történelmi Frízföld egy szakasza ami a mai Hollandiában található Nyugat-Frízföld és Közép-Frízföld közé (ma mindkettő Frízföld Holland tartomány), valamint a szintén német Schleswig-Holsteinben lévő Észak-Frízföld közé esik. Közigazgatásilag Kelet-Frízföld három körzethez tartozik, nevezetesen Aurichhoz, Leerhez, Wittmundhoz és Emden városához. 3144,26 négyzetkilométeres területén 465 000 ember él. A régió partjai közelében található szigetláncot Kelet-Fríz-szigeteknek (Ostfriesische Inseln) nevezik amik a Fríz-szigetek része. Ezek a szigetek (nyugatról keletre): Borkum, Juist, Norderney, Baltrum, Langeoog, Spiekeroog és Wangerooge. Térképek Földrajz A tájat az Északi-tenger közelsége befolyásolja. A Keleti-Fríz-szigetek 90 kilométeren húzódik a part mentén. Dűnék és homokos strandok kínálkoznak, bár a központjukban fű és erdő is található. A szigetek és a tengerpart közötti terület egyedülálló a világon: az árapály széles árapálysíkságot hagy maga után patakokkal, amelyek rendkívül sok fajt, férget, rákot, valamint madarat és fókát vonzanak. Emiatt az UNESCO Világörökségi Alapja a Watt-tengert, amely már korábban is nemzeti park volt, a Világörökség részévé nyilvánította. A partvidéktől távol a terület nagy részét Geest borítja. Kultúra Látnivalók Gazdaság Közszolgálat Jegyzetek Fordítás Ez a szócikk részben vagy egészben az East Frisia című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Frisia Orientale

La Frisia Orientale (in tedesco: Ostfriesland) è una regione costiera del nord ovest dello Stato federato tedesco di Bassa Sassonia. Confina con la Frisia Occidentale (nei Paesi Bassi) e il circondario della Frisia Settentrionale nello stato tedesco dello Schleswig-Holstein; insieme, formano la regione storica e geografica della Frisia. L'area è formata dai circondari di Aurich, Leer e Wittmund, e dalla città extracircondariale di Emden. Di fronte alla costa c'è una serie di isole chiamate Isole Frisone orientali (Ostfriesische Inseln). Queste isole (da ovest a est) sono chiamate: Borkum, Juist, Norderney, Baltrum, Langeoog, Spiekeroog e Wangerooge. Conti della Frisia Orientale dalla casata di Cirksena (1464-1654) 1464-1466: Ulrico I 1466-1492: Enno I con Theda Ukena (vedova di Ulrico I) 1492-1528: Edzardo I "il Grande" con 1492-1494: Theda Ukena 1494-1507: Uko 1528-1540: Enno II con il fratello Giovanni I 1540-1558: Anna di Oldenburg (vedova di Enno II) 1558-1561: Anna di Oldenburg con il figlio Edzardo II 1561-1591: Edzardo II con il fratello Giovanni II 1591-1599: Edzardo II 1599-1625: Enno III 1625-1628: Rodolfo Cristiano 1628-1648: Ulrico II 1648-1654: Enno Luigi con 1648-1651: Giuliana d'Assia-Darmstadt (vedova di Ulrico II) Principi della Frisia Orientale dalla casata di Cirksena (1654-1744) 1654-1660: Enno Luigi 1660-1665: Giorgio Cristiano 1665-1708: Cristiano Eberardo con 1665-1690: Cristina Carlotta di Württemberg (vedova di Giorgio Cristiano) 1708-1734: Giorgio Alberto 1734-1744: Carlo Edzardo alla morte dell'ultimo conte della dinastia degli Cirksena, la contea viene ereditata dai Re di Prussia e viene elevata a principato. Principi della Frisia Orientale dalla casata di Hohenzollern (1744-1918) 1744-1786: Federico II 1786-1797: Federico Guglielmo II 1979-1840: Federico Guglielmo III 1840-1861: Federico Guglielmo IV 1861-1888: Guglielmo I 1888 Federico III 1888-1918: Guglielmo II Note Voci correlate Cirksena Casato di Hohenzollern Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Frisia orientale Wikivoyage contiene informazioni turistiche su Frisia orientale Collegamenti esterni Sito ufficiale, su ostfriesland.de. (EN) East Friesland, su Enciclopedia Britannica, Encyclopædia Britannica, Inc. (EN) Opere riguardanti Frisia Orientale, su Open Library, Internet Archive.
Fryzja Wschodnia

Fryzja Wschodnia (niem. Ostfriesland, wschodniofryzyjski Oostfreesland) – region w Dolnej Saksonii, część Fryzji. Mieszkańcy używają języka dolnoniemieckiego i gwary Ostfriesisches Platt. Fryzja Wschodnia obejmuje powiaty Aurich, Leer, Wittmund i miasto Emden. Największymi miastami, poza Emden, są stolice powiatów: Aurich, Leer (Ostfriesland), Norden i Wittmund. Wzdłuż wybrzeża Fryzji Wschodniej znajduje się łańcuch Wysp Wschodniofryzyjskich. Od wschodu do zachodu są to: Wangerooge, Spiekeroog, Langeoog, Baltrum, Norderney, Juist, Borkum. Historia We wczesnym średniowieczu, od ok. 600 do 734 region leżał w granicach niepodległego Królestwa Fryzyjskiego, a następnie pozostawał pod kontrolą Fryzów przed podbojem przez Franków pomiędzy 772 a 785. Następnie w średniowieczu region o szerokiej autonomii w państwie Franków i Świętym Cesarstwie Rzymskim. W latach 1464–1744 region tworzył Hrabstwo Fryzji Wschodniej. Od 1542 do 1548 struktury kościoła kalwińskiego w regionie organizował polski działacz reformacyjny Jan Łaski jako superintendent. Po wygaśnięciu miejscowego rodu książęcego Cirksena region został anektowany przez Prusy. Od 1806 w składzie Królestwa Holandii, od 1810 w granicach Francji. Po porażce Napoleona Bonapartego w 1815 włączony do Królestwa Hanoweru, pozostając do 1837 w unii z Wielką Brytanią. Od 1866 w składzie Prus i wraz z nimi od 1871 część Niemiec. Po II wojnie światowej w brytyjskiej strefie okupacyjnej Niemiec, miasto Leer tymczasowo przynależało do niewielkiej polskiej strefy okupacyjnej. Fryzja Wschodnia w kulturze Z Fryzji Wschodniej pochodzi komik Otto Waalkes, który stworzył postać Fryzyjczyka Otto, bohatera kilku komedii - filmów fabularnych. Ukazało się ponad 20 powieści kryminalnych związanych z regionem. Przypisy
Frislanda de Est

Frislanda de Est (în germană: Ostfriesland, în germană de jos: Oostfreesland) este o regiune în nord-vest de Saxonia Inferioară, Germania, la coasta Marea Nordului. În vest se învecinează cu Țările-de-Jos. Există o deosebire între Frislanda de Est în sensul politic și Frislanda de Est în sensul geografic. În sensul politic cuprinde districtele Aurich, Leer și Wittmund și orașul Emden, deci aproape exact teritoriul fostului principat Ostfriesland. În sensul geografic mai cuprinde și pe districtul Friesland și orașul Wilhelmshaven.
Wittenmoor (Naturschutzgebiet)

Das Wittenmoor ist ein Naturschutzgebiet in der niedersächsischen Gemeinde Wietzendorf im Landkreis Heidekreis. Allgemeines Das Naturschutzgebiet mit dem Kennzeichen NSG LÜ 246 ist rund 28 Hektar groß. Es steht seit dem 2. Februar 1999 unter Naturschutz. Zuständige untere Naturschutzbehörde ist der Landkreis Heidekreis. Beschreibung Das aus zwei Teilbereichen bestehende Naturschutzgebiet liegt nördlich von Wietzendorf am Rande der Niederung der Aue, zu der es auch über Gräben entwässert wird. Es stellt den Rest eines Hochmoores mit flachen Handtorfstich­gebieten unter Schutz. Die Handtorfstiche, in denen Wollgräser, Torfmoose und Schwingrasen wachsen, sind von Moorheide umgeben. Hier finden sich auch Bestände der Moorlilie und des Gagelstrauchs. Zu den Rändern sind die Moorgebiete von Bruchwäldern bewachsen. Im Norden des Naturschutzgebietes befindet sich der Rest einer binsen- und seggen­reichen Nasswiese. Das Naturschutzgebiet grenzt überwiegend an landwirtschaftliche Nutzflächen, im Westen auch an bewaldetes Gebiet. Zur Erhaltung und Entwicklung des Gebietes sind Wiedervernässungs- und Entkusselungsmaßnahmen vorgesehen. Ein in das Naturschutzgebiet einbezogener Fichtenbestand soll in naturnahen Laubmischwald umgewandelt werden. Siehe auch Liste der Naturschutzgebiete im Landkreis Heidekreis Weblinks Naturschutzgebiet „Wittenmoor“ in der Datenbank des Niedersächsischen Landesbetriebs für Wasserwirtschaft, Küsten- und Naturschutz (NLWKN)
Хан. Мюнден

Хановерш Мюнден, Хан. Мюнден (на немски: Hann. Münden; Hannoversch Münden; Münden) е град в Долна Саксония, Германия, с 23 711 жители (31 декември 2014). Бележки Външни препратки Пътеводител за Хан. Мюнден от Wikivoyage www.hann.muenden.de
Hann. Münden

Hann. Münden (= oficiální podoba názvu; dříve jen Münden; běžně nazývaný také nezkráceným jménem Hannoversch Münden) je německé město a tzv. nezávislá obec (selbständige Gemeinde podle dolnosaského komunálního práva). Leží v okrese Göttingen v nejjižnějším výběžku Dolního Saska na hranici s Hesenskem a nedaleko Durynska. Jádro města je státem uznané letovisko (Erholungsort). Město se nachází na soutoku Werry a Fuldy, jímž vzniká řeka Vezera. Z toho vychází i název, který znamená „ústí“, a jeho přezdívka „město tří řek“. Je zde pohřben německý ranhojič a chirurg Johann Andreas Eisenbarth (zvaný „doktor Eisenbarth“), který zde zemřel během svých cest. Vědec a světoběžník Alexander von Humboldt prý měl toto místo rád a údajně pravil, že Münden je „jedním ze sedmi nejkrásněji položených měst světa“, k tomuto často citovanému výroku však neexistuje žádný písemný doklad. Rodáci Anna Marie Brunšvicko-Lüneburská (1532–1568), pruská vévodkyně-manželka Hermann Friedrich Teichmeyer (1685–1746), lékař a botanik, otčím Albrechta von Hallera Georg Friedrich Grotefend (1775–1853), lingvista Christian Kalkbrenner (1755–1806), skladatel a dirigent Ernst Wollweber (1898–1967), německý levicový a později východoněmecký politik Anne Marie von Schutzbar (1903–1991), druhá manželka velkovévody Mikuláše Oldenburského Christa Schroederová (1908–1984), jedna ze sekretářek Adolfa Hitlera Partnerská města Suresnes (od 1959) Cholon (od 1988) Chełmno (od 1992) Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Hann. Münden na německé Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hannoversch Münden na Wikimedia Commons
Hann. Münden

Hann. Münden (Hannoversch Münden) er en by og kommune i det centrale Tyskland, beliggende under Landkreis Göttingen i delstaten Niedersachsen. Byen ligger ved delstatens sydgrænse mod nabo-delstaten Hessen. Ved Hann. Münden flyder kildefloderne Werra og Fulda sammen og bliver til floden Weser. Kommunen har cirka 24.525 indbyggere (31. dec. 2010). Så indbyggertallet er let faldende i forhold til året 2003, hvor det var 28.000. Kilder Eksterne henvisninger
Hann. Münden

Hann. Münden (originalmente abreviatura de Hannoversch Münden) es una población del estado de Baja Sajonia, en Alemania. La ciudad tiene unos 24 000 habitantes y está situada en el distrito de Gotinga, en la confluencia de los ríos Fulda y Werra, que se unen para formar el río Weser. Es famosa por sus numerosos edificios históricos, algunos de más de seis siglos de antigüedad. Denominación La denominación oficial de la población desde 1991 es Hann. Münden. El nombre de la ciudad era originalmente Münden. Posteriormente, se cambió a Hannoversch Münden (por su pertenencia al Reino de Hanóver) con el fin de distinguir Münden de Minden (con pronunciaciones similares). Más adelante, para evitar la confusión con Hanóver, el nombre de la ciudad se abrevió a Hann. Münden. Sus habitantes aún se refieren a su ciudad como Münden.​ Historia Esta población es mencionada por primera vez, en el año 802, en la escritura de donación de Gimundi a la abadía de Fulda. Durante la última mitad del siglo XII, se le concedieron los derechos de ciudad.​ Hann. Münden fue sede de la Real Academia Prusiana de Ciencias Forestales. La Academia se fusionó más adelante con la Universidad de Goettingen, mudándose a un nuevo edificio en el campus principal en 1970.​ Principales monumentos La iglesia luterana de St Blasius (siglos XIV-XV), en estilo gótico, contiene los sarcófagos de duque Erico I de Brunswick-Calenberg (f. 1540).​ Jardín Botánico de Investigación de Hannoversch Münden. Restos de la muralla medieval del siglo XII y renovada en el siglo XV.​ Tillyschanze, torre de observación construida entre 1881 y 1885 para recordar el asedio a la ciudad llevado a cabo por el Conde de Tilly, en 1626.​ Welfenschloss, construido por el duque Erico I en estilo gótico, en 1501, para residencia y centro administrativo. Después de su destrucción en un incendio en 1560, el duque Erico II lo mandó reconstruir en estilo renacentista. El ala sur fue destruida por otro incendio en 1849, pero no ha sido reconstruida. Werrabrücke, uno de los puentes de piedra más antiguos de la ciudad. Ayuntamiento, construido en el siglo XIV y renovada su fachada entre 1603 y 1618. Personas notables Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Hann. Münden.
Hann. Münden

Hannoversch Münden ou simplement Münden est une ville allemande située en Basse-Saxe, dont le nom officiel est maintenant Hann. Münden. Cette ville est appelée en allemand ville des trois rivières car située au confluent de la Werra et de la Fulda qui se rejoignent en donnant naissance à la Weser. Elle est jumelée avec la ville de Chełmno situé en Pologne et Suresnes en France. Histoire Jumelages La ville de Hann. Münden est jumelée avec : Suresnes (France) depuis 1959. Holon (Israël) depuis 1988 Chełmno (Pologne) depuis 1992 Personnalités nées à Münden Adolph Northen, peintre Christa Schroeder secrétaire d'Adolf Hitler Références Liens externes Portail de la Basse-Saxe
Hannoversch Münden

Hann. Münden település Németországban, azon belül Alsó-Szászország tartományban. Lakosainak száma 23 418 fő (2023. december 31.). Népesség A település népességének változása: Ismert személyek, akik a településhez köthetőek Itt élt és tevékenykedett, valamint itt is halt meg 1912-ben Paul Kummer német evangélikus hittanár, mikológus. Jegyzetek További információk Hivatalos oldal (német) Kapcsolódó szócikkek Alsó-Szászország települései