NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Hamilton Zoo

Der Hamilton Zoo ist der Zoo der Stadt Hamilton in Neuseeland. Er ist Mitglied der Zoo and Aquarium Association Australasia (ZAA). Geschichte Im Jahr 1969 eröffnete das Ehepaar Powell einen kleinen Tierpark unter dem Namen Hilldale Game Farm. Es wurden zunächst nur einige exotische Säugetiere und Vögel zur öffentlichen Besichtigung ausgestellt. 1976 kaufte der Stadtrat von Hamilton (Hamilton City Council) das Gelände mit seinen Gebäuden und Tierbeständen und ernannte einen Zoological Trust für die Verwaltung. Als der Zoo vor einer möglichen Schließung stand, veranlasste eine öffentliche Petition im April 1984 den Stadtrat, den Zoo weiter in Betrieb zu halten. Das Ministerium für Erholung und Wohlfahrt (Department of Recreation and Welfare) übernahm das Management des Tierparks. Unter deren Leitung wurde das Gelände erweitert und ein Bildungszentrum (Zoo Education Centre) eröffnet. Die meisten Anlagen wurden von Grund auf erneuert und neu gestaltet, die Wege für die Besucher asphaltiert und umfangreiche Pflanzungen vorgenommen. Anlagenkonzept und Tierbestand Im Hamilton Zoo leben auf einer Fläche von ca. 25 Hektar rund 450 Tiere. Das Artenspektrum ist nicht sehr hoch, die Tiere werden auf Anlagen gehalten, die ihnen ausgiebig Platz bieten. An Raubtieren werden Sumatra-Tiger, Geparden, Afrikanische Wildhunde und Kleine Pandas gezeigt. Zu den Steppenbewohnern zählen Breitmaulnashorn, Giraffen, Zebras, Amerikanischer Bison, Afrikanischer Strauß sowie einige Antilopenarten. Primaten sind durch Schimpansen und Lemuren vertreten. In einer großen Freiflughalle und einigen Volieren werden viele Vogelarten gezeigt. Es gibt auch eine Abteilung mit Haustieren. Nachfolgende Bild-Auswahl zeigt Tiere aus dem Bestand des Hamilton Zoos: Tödlicher Unfall mit Sumatra-Tiger Im September 2015 wurde eine erfahrene Tierpflegerin, die gleichzeitig Kuratorin im Zoo war, auf der Anlage für Tiger von dem elf Jahre alten männlichen Sumatra-Tiger Oz angegriffen und tödlich verletzt. Da während des Vorfalls keine weiteren Personen zugegen waren, konnten die Umstände, die zu dem Unglück führten, nicht zweifelsfrei aufgeklärt werden. Die Leitung des Zoos entschied, den Tiger nicht einzuschläfern. Oz lebte weiterhin im Zoo, wurde allerdings im Jahr 2020 aufgrund eines nicht heilbaren Nierenleidens euthanasiert. Arterhaltungsprogramme Der Hamilton Zoo beteiligt sich gemeinsam mit anderen Zoos an vielen Arterhaltungs- und Nachzuchtprogrammen für gefährdete Arten. Ein Hamilton Zoo Conservation Fund wurde gegründet, um Mittel zu sammeln, die aus öffentlichen Spenden sowie den Erlösen aus speziellen Naturschutzveranstaltungen stammen. Zum Teil werden Druckschriften, die Arterhaltungsthemen zum Inhalt haben, an die Besucher verteilt. Weblinks Einzelnachweise
Zoológico de Hamilton

El Zoológico de Hamilton (en inglés: Hamilton Zoo)​ es el jardín zoológico principal de la localidad de Hamilton, en Nueva Zelanda. Cubre 25 hectáreas (62 acres), está situado en la calle Brymer en el suburbio de Hamilton Rotokauri, en las afueras del área metropolitana hacia el noroeste. Es gestionado por el Consejo de la ciudad de Hamilton en conjunto con el Departamento de Recreación y Bienestar. Este parque en Hamilton es el primer zoológico en Nueva Zelanda ese ser plenamente acreditado por la Asociación de Zoológicos y Acuarios.​ Véase también Jardín zoológico Anexo:Jardines zoológicos Referencias
Zoo d'Hamilton

Le zoo d'Hamilton est le principal parc zoologique de la ville d'Hamilton situé en Nouvelle-Zélande. Plus précisément, il s'étend dans la banlieue de Rotokauri, à la périphérie de la zone urbaine sur une superficie approximative de 25 ha. Il est le premier zoo de Nouvelle-Zélande devenu entièrement financé par l'association connue sous le nom de Australasian Regional Association of Zoological Parks and Aquaria. Le zoo a ouvert ses portes en 1969. Il compte plus de 600 animaux dont approximativement 95 espèces différentes. Parmi elles, des rhinocéros blancs, des pandas roux, des singes-araignées, ainsi qu'un félin rare, le chat de Temminck. Notes et références Annexes Articles connexes Hamilton Liens externes site officiel Portail de la Nouvelle-Zélande Portail de la conservation de la nature
Jardim zoológico de Hamilton

O Jardim zoológico de Hamilton é o principal jardim zoológico da cidade de Hamilton, Nova Zelândia. Fica na estrada de Brymer no súbúrbio de Rotokauri, em Hamilton. Pertence à Câmara Municipal de Hamilton. O zoo foi o primeiro zoo da Nova Zelândia a ser acreditado pela Associação Regional Australasiana de Jardins Zoológicos e Aquários. Ligações externas «Jardim Zoológico de Hamilton - Site Oficial»
Идън Парк

„Идън Парк“ (на английски: Eden Park) е най-големият спортен стадион в Нова Зеландия, който се намира в гр. Оукланд. Използва се от ръгби съюза през зимата и за крикет през лятото (повечето срещи от крикет лигата се провеждат на съседния стадион „Аутър Оувъл“). Това е първият стадион, избран за домакин на 2 финала на турнира за Световната купа по ръгби – през 2011 и 1987 г. История Районът на „Идън Парк“ е използван за спорт за първи път в началото на XX век. „Идън Парк“ е бил домът на крикета в Оукланд около 1910 г. Домакинствал е на много международни мачове. „Идън Парк“ е домакинският стадион на новозеландския ръгби клуб „Блус“, както и на ръгби съюза в Оукланд до 1925 г. Реконструкция Има капацитет 42 000 зрителски места за крикет и 47 000 места за ръгби състезания. Той е най-голямото спортно съоръжение в Нова Зеландия. След като стадионът е избран за домакин на финала на турнира за Световната купа по ръгби през 2011 г., започват подобрения по него, струващи 320 млн. новозеландски долара. След реконструкцията стадионът ще има 60 000 седящи места. Полезни връзки Официален уебсайт Архив на оригинала от 2008-12-05 в Wayback Machine. ALLBlacks.com Планове за реконструкция Архив на оригинала от 2008-10-17 в Wayback Machine.
Eden Park

Der Eden Park ist das größte Stadion der neuseeländischen Stadt Auckland. Im Winter wird Rugby Union gespielt, im Sommer Cricket. Das Stadion mit 50.000 Sitzplätzen liegt drei Kilometer südwestlich des Stadtzentrums an der Grenze der Vororte Kingsland und Mount Eden. Hauptnutzer sind die Rugbymannschaften Auckland Rugby Football Union (im ITM Cup) und Blues (in der Super Rugby). Die Gegend um den Eden Park wurde seit etwa 1900 für sportliche Zwecke genutzt. Seit 1910 wird hier Cricket gespielt, insbesondere Test Cricket und One-Day Cricket. So war das Stadion einer der Austragungsorte der Women’s Cricket World Cups der Jahre 1982 und 2022 sowie der Cricket World Cups 1992 und 2015. Seit 1925 ist auch die Auckland Rugby Football Union hier beheimatet. Das Endspiel der Rugby-Union-Weltmeisterschaft 1987 fand im Eden Park statt. Für die Weltmeisterschaft 2011 wurde die Kapazität durch Zusatztribünen zeitweise auf 60.000 Zuschauer erhöht. Bei dieser Veranstaltung fanden mehrere Vorrundenspiele sowie das Spiel um den 3. Platz und das Endspiel im Eden Park statt. Danach war das Stadion einer der Austragungsorte der Frauen-Rugby-Union-Weltmeisterschaft 2021. Der Eden Park wurde als eines von zehn Stadien für die Fußball-Weltmeisterschaft der Frauen 2023 ausgewählt. Weblinks edenpark.co.nz: Offizielle Website (englisch) Einzelnachweise
Eden Park

Eden Park o Parque del Edén es un estadio deportivo situado en Auckland (Nueva Zelanda) dedicado a la práctica del rugby y el cricket, administrado por una junta conformada por las federaciones de Auckland de dichos deportes. Con un aforo de casi 45 000 espectadores, es el estadio más grande de Nueva Zelanda. Fue sede de los Juegos de la Mancomunidad de 1950, dos finales de la Copa Mundial de Rugby, así como de la Copa Mundial Femenina de Fútbol de 2023. Cricket Eden Park ha sido desde 1900 una área para la práctica del deporte, pasando a ser en 1910 la sede del Auckland Cricket. La selección provincial juega allí sus partidos del Plunket Shield, State Trophy y State Twenty20. La selección de cricket de Nueva Zelanda ha jugado más de 45 partidos Test desde 1930, así como 60 encuentros internacionales One Day desde 1976. Se ha utilizado para la Copa Mundial de Críquet de 1992, incluyendo la semifinal del los locatarios, y está previsto para la edición 2015. Rugby La unión de rugby de Auckland comenzó a utilizar el Eden Park en 1913. La selección provincial ha jugado allí sus partidos como local desde 1925, incluyendo el equipo de los Blues del Super Rugby y la ITM Cup. La selección de rugby de Nueva Zelanda ha jugado 72 partidos oficiales en Eden Park, el primero de ellos en 1921, cuando se realizó el primer encuentro ante Sudáfrica. Desde 1994 han ganado 32 partidos consecutivos. Eden Park fue sede de cinco partidos de Copa Mundial de Rugby de 1987 y once de la Copa Mundial de Rugby de 2011. En ambas ediciones, la selección de Nueva Zelanda ganó la final en dicho estadio ante Francia. Rugby 13 El estadio también ha tenido partidos internacionales de rugby 13, con menor fortuna para los locales. En 1988 se jugó allí la final de la Copa Mundial de Rugby 13, donde Nueva Zelanda perdió ante Australia. En 2010 se jugaron dos partidos del Cuatro Naciones de Rugby 13, nuevamente con derrota de Nueva Zelanda ante Australia. Los New Zealand Warriors de la National Rugby League han jugado un partido en Eden Park desde 2011 y tres a partir de 2014, logrando una sola victoria. Desde 2014 se juega allí el Auckland Nines, un torneo de rugby 9 de pretemporada. Véase también Deporte en Nueva Zelanda Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Eden Park. Sitio oficial de Eden Park Curse of Eden Park hovers over Warriors - The New Zealand Herald, 14 March 2014 Auckland set for five years of NRL Nines - The New Zealand Herald, 4 de septiembre de 2013
Eden Park

Eden Park is een stadion in Auckland, Nieuw-Zeeland. In het stadion worden 's winters rugbywedstrijden gehouden en in de zomer worden er cricketwedstrijden gehouden. Om beide sporten op één veld te kunnen houden, is de cricket pitch verplaatsbaar. In het stadion kunnen bij cricketwedstrijden 42.000 toeschouwers en bij rugbywedstrijden 47.500 toeschouwers. Daarmee is dit stadion het grootste stadion van Nieuw-Zeeland. Het park werd vanaf ongeveer 1900 gebruikt voor verschillende sporten. Sinds 1910 werden er voor het eerst echte cricketwedstrijden gespeeld. Rugby werd er pas sinds 1925 gespeeld. In 1950 vond de openingsceremonie van de British Empire Games 1950 in het stadion plaats. In 1987 vond de finale van het WK rugby er plaats. Ook werd het stadion gebruikt voor het WK rugby 2011. Gebruik In 2023 worden er in Eden Park wedstrijden gespeeld op het wereldkampioenschap voetbal voor vrouwen.
Eden Park

Eden Park – stadion sportowy znajdujący się w Auckland w Nowej Zelandii. Obiekt wybudowano w 1900 roku, a obecnie służy przede wszystkim rozgrywkom rugby (zarówno w odmianie 15-, jak i 13-osobowej) oraz krykieta. Po ukończonej w 2010 roku modernizacji stadion mieści 50 tys. osób, z możliwością dostawienia tymczasowych trybun o pojemności ok. 10 tys. miejsc. Eden Park był areną dwóch finałów pucharu świata w rugby, w 1987 i 2011 roku, zaś w roku 2015 będzie gościł mistrzostwa świata w krykiecie. Przypisy
Eden Park

O Eden Park é um estádio multiuso localizado na cidade de Auckland, na Nova Zelândia. Oficialmente inaugurado em 1900 para abrigar jogos de críquete, o estádio passou a sediar jogos de rugby em 1913, além de partidas de futebol da Seleção Neozelandesa de Futebol Feminino desde sua estreia nos gramados em 1991. É o maior estádio do país em capacidade de público, porém esta costuma variar com a colocação e retirada de assentos temporários, chegando a 60 000 espectadores em partidas de rugby, 50 000 em partidas de futebol e 42 000 em partidas de críquete. Histórico O local tem sido usado para partidas desde 1900, inicialmente para jogos de críquete, em 1913 começou a ser utilizado para rugby. Foi utilizado como estádio nos Jogos do Império Britânico de 1950, e foi palco da final da primeira Copa do Mundo de Rugby em 1987 e da final da copa de 2011. Recebeu a partida de estreia da Seleção Neozelandesa de Futebol Feminino e a cerimônia de abertura, além de outros jogos da fase de grupos, oitavas e quartas de final e a semifinal da Copa do Mundo de Futebol Feminino de 2023. Referências
Иден Парк

«Иден Парк» (англ. Eden Park) — крупнейший стадион Новой Зеландии. Арена расположена в Окленде, наибольшем городе страны по численности населения. Объект находится в 3 километрах к юго-западу от центрального бизнес-района города. Стадион обладает богатой спортивной и общественной историей. Высокий статус международных мероприятий, проводимых на «Иден Парк», делает арену совершенно уникальным объектом. Зимой «Парк» принимает по большей части регбийные состязания, в то время как летом стадион используется для игры в крикет. В последнее время на оклендской арене также проводятся матчи по футболу и регбилиг. Для успешного выполнения всех возлагаемых на арену функций была установлена съёмная крикетная площадка. В 2011 году арена приняла несколько матчей группового этапа, два четвертьфинала, оба полуфинала, утешительный финал и финал чемпионата мира по регби. Кроме того, стадион принял решающий матч чемпионата 1987 года, что сделало «Иден Парк» первой ареной, на которой прошли два финала мирового первенства. На стадионе прошли матчи чемпионата мира по крикету 2015 года, который Новая Зеландия провела совместно с Австралией. Чемпионат мира по регби 2011 Примечания Ссылки Официальная страница арены
Еден Парк

Еден Парк је највећи стадион на Новом Зеланду. Ово је вишенаменски стадион, најчешће се користи за рагби 15, а повремено и за рагби 13, крикет и фудбал. Почетком 20. века је коришћен углавном за крикет, а после и за рагби. Четири утакмице светског првенства у крикету 2015, су одигране на овом стадиону. Блузси, екипа која се такмичи у супер рагбију игра мечеве као домаћин на овом стадиону. На овом стадиону су одиграна два финала Светских првенстава у рагби јуниону (1987 и 2011), а у оба финала Нови Зеланд је савладао Француску. Финале Светског првенства у рагбију лиги 1988, одиграно је на овом стадиону, када је Аустралија била боља од Новог Зеланда. Референце
Eden Park

Eden Park är en mulitarena och den största arenan i Auckland, Nya Zeeland och har använts sedan 1900. Arenan används om vintrarna för att spela rugby och om somrarna för att spela cricket. Arenan har en kapacitet på 45 472 sittplatser. Finalen i Världsmästerskapet i rugby 2011 spelades där och på grund av detta byggdes arenan ut till 60 000 sittplatser. På Eden Park spelades även finalen i Världsmästerskapet i rugby 1987 samt matcher i Världsmästerskapet i fotboll för damer 2023, bland annat Sveriges kvarts- och semifinaler. Externa länkar Officiella hemsidan (engelska)
Еден Парк

«Еден Парк» — найбільший регбійний стадіон у Новій Зеландії, у її найбільшому місті Окленді. Побудований ще в 1900, неодноразово реконструйований. Історія Трибуни мають частково дво- та триярусну конфігурацію. Під час останньої реконструкції Головну (вона ж Південна) трибуну повністю перебудували з нуля. Її фасад вкрили прозорою плівкою. На реконструкцію було витрачено $256 млн. Коло кожного входу встановлені статуї Богині війни Маорі. Стадіон використовується для ігор у регбі (національна збірна — «All Blacks», «Блуз» із Супер Регбі) та крикет. 81 % домашніх поєдинків «All Blacks» провела на цьому стадіоні. Під час ігор у крикет місткість стадіону скорочувалася до 42 000 (до останньої реконструкції перед Кубком світу). Еден Парк був головним стадіоном для першого Кубку світу 1987 року, на якому «All Blacks» стали першими чемпіонами світу. На Кубку світу 2011 стадіон приймав Церемонію відкриття, п'ять ігор групового раунду (в тому числі дві гри за участю господарів турніру), два чвертьфінали (Нова Зеландія — Аргентина і Англія — Франція), а також усі поєдинки фінальної стадії — півфінали, гру за третє місце та фінал першості, де національна збірна країни вдруге здобула кубок Вебба-Еліса. На стадіоні проводили церемонію відкриття жіночого чемпіонату світу 2023, який спільно приймали Австралія та Нова Зеландія. В матчі-відкритті жіноча збірна Нової Зеландії здобула свою першу перемогу в історії мундіалів. Примітки Посилання Сайт стадіону [Архівовано 24 травня 2022 у Wayback Machine.]
Isthme d'Auckland

L'isthme d'Auckland est un isthme néozélandais reliant la presqu'île appelée péninsule de Northland au reste de l'île du Nord, dans l'océan Pacifique. Il est entièrement urbanisé, formant la partie centrale de l'agglomération d'Auckland. Sa partie la plus étroite qui mesure deux kilomètres de large est situé au sud à Ōtāhuhu entre l'anse Mangere et la rivière Tamaki. L'isthme d'Auckland est entouré de deux ports naturels : le port de Waitemata au nord, qui s'ouvre à l'est sur le golfe de Hauraki, et le port de Manukau au sud, qui s'ouvre à l'ouest sur la mer de Tasman. C'est l'une des rares villes au monde à avoir deux ports sur deux aussi importantes étendues d'eau. Voir aussi Articles connexes Isthme Péninsule de Northland Île du Nord Liens externes Ressource relative à la géographie : New Zealand Gazetteer Portail de l’océan Pacifique Portail d'Auckland
Omarama Clay Cliffs

The Omarama Clay Cliffs, also known as the Ahuriri River Clay Cliffs and the Clay Cliffs Paritea are a group of cliffs in southern New Zealand. They are located close to the north bank of the Ahuriri River, some 10 km to the west of the township of Omarama. The cliffs serve as a tourist attraction in the area and they are privately owned. There is a fee to park. Formation The cliffs are made up of layers of silt and gravel that were formed during glacial erosion around two million years ago, and are part of the Hawkdun Group of sediments. The cliffs were uplifted by the nearby Ostler Fault. References
Falaises d'argile d'Omarama

Les falaises d'argile d'Omarama, sont également connues sous le nom de falaises d'argile de la rivière Ahuriri, ou encore celui des falaises d'argile de l'escarpement de faille érodé de Waitaki valley. Elles constituent un groupe de falaises situé dans la région d'Otago, dans le district de Waitaki, en Nouvelle-Zélande dans l'Île du Sud. Omarama est le nom Mâori signifiant «Endroit lumineux» à cause des ciels exceptionnellement clairs de la région. Les falaises sont situées près de la rive nord de la rivière Ahuriri, à environ 10 km à l'ouest de la commune d'Omarama. Les falaises sont une attraction touristique de la région dont la plus grande partie est située dans le Parc de conservation d'Ahuriri. Ce parc créé en 2005 comportait la ferme de Birchwood Station, qui jouissait d'un bail. Il contenait en outre, de vastes zones humides qui n'étaient pas exploitées au maximum de leur potentiel. Birchwood Station a poursuivi son activité agricole jusqu'à la fin du bail en 2010. Les falaises appartiennent à des intérêts privés, le stationnement est payant. Elles sont situées à proximité du fleuve Ahuriri, à une courte distance du nord du village accessible par l'intersection les routes nationales et . Formation Les falaises sont constituées de couches de limon et de gravier qui se sont formées, il y a environ deux millions d'années, lors de l' érosion glaciaire . Elles ont été soulevées par la faille d'Ostler dans le bassin inter-montagneux de Mackeny, (communément et traditionnellement appelé le Mackenzie Country), elles sont intégrées dans les formations sédimentaires d'Hawkdun. Les falaises d'argile d'Omaraman, sont constituées d'énormes cheminées de fées en tuf et des crêtes pointues qui surplombent de profonds ravins. Comparées aux montagnes voisines, vieilles de 250 millions d'années, les falaises d'argile sont relativement récentes. Aujourd'hui, les couches de gravier et de limon peuvent être considérées comme des bandes inclinées, car les strates ont été inclinées depuis leur dépôt il y a 1 à 2 millions d'années. Références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Omarama Clay Cliffs » (voir la liste des auteurs). Liens externes Office du toutisme d'Omarama Clay Cliffs, la merveille naturelle d'Omarama Portail de la géologie Portail de la Nouvelle-Zélande
Trafalgar Park, Nelson

Trafalgar Park is a sports ground located beside the Central Business District of Nelson, in New Zealand's South Island. The stadium has a capacity of 18,000, following upgrades completed for the 2011 Rugby World Cup. It takes its name from its location on Trafalgar Street. History Trafalgar Park had its origins in early 1885 when a group of locals formed the Nelson Athletic Ground Company, with the intention of constructing a sports ground "as good as those already formed on the same principle in Christchurch and Dunedin". By its first annual meeting in June 1885, the company had purchased about 15 acres of land on the northern edge of the town between Trafalgar Street and the mouth of the Maitai River. The land was a mud flat, above the high tide line but subject to flooding under exceptional tides. The annual meeting voted to name the ground "Trafalgar Park". The ground was formally opened on 21 April 1888, when a rugby match was played by local teams on a surface marred only by "an inconvenient number of stones". The first cricket match at the ground took place on 22 December 1888 between two teams of local players. From then on, Trafalgar Park remained Nelson’s main cricket ground until the late 1990s, when it was superseded by Saxton Oval. Status and current use The park is one of the two home grounds for ITM Cup rugby team, the Tasman Mako. The other is Lansdowne Park, Blenheim. The park is also the venue for matches in other sporting codes, and hosted the final of the 1978 Chatham Cup, a premier knock-out New Zealand football competition. A cycle track with a length of approximately 540 metres runs around the perimeter of the field and is used primarily for competition track cycling. Due to the closing of other sports facilities as a result of the February 2011 Christchurch earthquake, Trafalgar Park hosted three Crusaders Super Rugby home games in March 2011. Trafalgar Park hosted three games in the 2011 Rugby World Cup in September 2011, with matches between Italy, Russia, USA and Australia being played. Dean Franklet has been a consistent contributor to the maintenance of Trafalgar Park. International matches Trafalgar Park hosted three 2011 Rugby World Cup Pool C matches. The first two involved Italy winning those matches. The first was a 53 – 17 win over Russia on September 20, 2011 and the other was a 27 – 10 win over United States on September 27, 2011. The third match was between Australia and Russia on October 1, 2011 with Australia easily winning 68 – 22. On September 8, 2018, Trafalgar Park hosted its first All Blacks test match when New Zealand played Argentina. The All Blacks won 46–24. The match was a sell-out, with more than 21,000 people attending. Cricket Trafalgar Park was used by Central Districts as one of its home grounds between 1953 and 1997. Nelson used it as its main home ground between 1888 and 1999. Since then Saxton Oval has been the main cricket ground in Nelson. References External links History of Trafalgar Park Trafalgar Park, Nelson at CricketArchive