Motor de sorra

El motor de sorra és un tipus de reposició de platges on s'afegeix un gran volum de sorra i sediments a una costa. Les forces naturals del vent, les onades i les marees distribueixen la sorra al llarg de la costa al llarg dels anys, evitant la necessitat d'una reposició repetitiva de les platges. Es pretén que el mètode sigui rendible i també redueixi les repetides pertorbacions ecològiques causades per la reposició. El primer motor de sorra es va construir davant d'Holanda Meridional, als Països Baixos. El 2011 es va crear una península de 128 ha en forma de ganxo entre Ter Heijde i Kijkduin a petició del Hoogheemraadschap van Delfland. Construint amb la natura El motor de sorra difereix significativament de les estratègies anteriors de reposició de platges. Tradicionalment, les reposicions de la façana costanera consisteixen en 1-2 milions de m3 de sorra i aquests projectes normalment només duren de 3 a 5 anys abans que calgui repetir-los. Per al primer motor de sorra, es va utilitzar un ordre més de magnitud de sorra i esperant una durada més gran. En dipositar grans quantitats de sorra de cop, el procés només es pot dur a terme cada 10-20 anys, en contraposició als cicles de 3-5 anys de les reposicions tradicionals. Això redueix les pertorbacions al fons marí. Tot i que la pertorbació local inicial és força gran, l'exemple holandès mostra que l'estrès ecològic es limita a la ubicació de la reposició i, amb el temps, estimula l'aparició d'una gran varietat d' espècies animals i vegetals. L'espai disponible per als ecosistemes també augmenta amb el temps. El professor Marcel Stive és considerat l'inventor del motor de sorra. Primer motor de sorra El primer motor de sorra d'aquest tipus es va aplicar a Ter Heijde, als Països Baixos, amb un cost de 70 milions d'euros, i es va anomenar DeltaDuin en neerlandès. Les obres van començar el gener de 2011 i les condicions eren favorables, de manera que l'operació es va completar l'octubre de 2011. Joop Atsma, secretari d'estat d'Infraestructures i Medi Ambient, va presentar el projecte el novembre de 2011 i el seu propòsit era convèncer que la tècnica podria ser útil en més llocs al llarg de la costa neerlandesa. Un volum de 21,5 milions de m3 de sorra, dragat des de 5-10 km mar endins, cobria una superfície de 128 ha, que s'estenia per 2,4 km al llarg de la costa i s'estenia fins a 1 km mar endins. La sorra es va dipositar en forma de península en forma de ganxo. Es va permetre que l'acció del vent, les onades i les marees distribuís encara més la sorra. El projecte es va dissenyar per tenir una vida útil de fins a 20 anys, però el 2016 es va concloure que duraria encara més del previst. Les projeccions del model indiquen que es guanyaran aproximadament 200 ha de superfície de platja. El fet de portar sorra submarina a la superfície ha permès als pescadors de platja trobar artefactes i restes dels habitants prehistòrics de l'ara submergida Doggerland. Tanmateix, el seu context original s'ha perdut. Un projecte similar podria proporcionar una solució entre Camperduin i Petten, que s'anomena dic de Hondsbossche. Terminal de gas de Bacton El 2019 es va construir un motor de sorra per protegir la terminal de gas de Bacton i els voltants a Norfolk, Regne Unit, movent dos milions de metres cúbics de sorra. Referències