NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pava de la Balsa

La Pava de la Balsa es una escultura situada dentro de una fuente en la Plaza de España de Águilas, en la Región de Murcia, España. Conocida popularmente como la "Glorieta", y construida en 1874. La Glorieta es un jardín con una gran variedad de flores y unos Ficus brasileños en sus esquinas situada en el centro del municipio murciano. La Pava de la Balsa tiene muchas historias y mitos a sus espaldas, lo que hacen de ella un lugar de culto para muchos aguileños. En el mes de diciembre de 2015 fue rehabilitada; impermeabilizando sus juntas y puliendo el mármol. Además, la vistieron de gala instalándole un sistema de iluminación Led de varios colores. Para muchos aguileños este sitio es un lugar mágico que guarda muchas tradiciones, como la de besarse y tocar el agua ante la fuente cuando se empieza una relación. Muchos dicen que da suerte y durabilidad al amor, por eso no es raro encontrarse a una pareja de enamorados besándose delante de esta escultura. Su construcción no tuvo un por qué concreto ya que simplemente querían un adorno significativo para que todo aquel que pasara por la Glorieta se acordase de esta fuente. Por las mañanas se pueden encontrarnos grupos de adultos que charlan y juegan a las cartas alrededor de la fuente mientras disfrutan del sol y de las buenas temperaturas que caracterizan a Águilas todo el año. Referencias Enlaces externos ​ ​ http://www.miciudadreal.es/2017/03/29/la-fuente-del-cisne-de-almodovar-del-campo-simbolo-de-una-conspiracion-masonica/
Parroquia castrense de Nuestra Señora de Loreto

La parroquia castrense de Nuestra Señora de Loreto, también conocida como iglesia de Nuestra Señora de Loreto es un templo católico situado en Santiago de la Ribera (San Javier, Región de Murcia, España). Ésta se encuentra en la Calle de la Iglesia, justo al lado del Centro de Educación Infantil y Primaria Nuestra Sra. de Loreto, ambos pertenecientes a la urbanización militar oficial y suboficial conocida como La ciudad del Aire, Santiago de la Ribera. La iglesia se levantó hace 70 años, por la AGA (Academia General del Aire) con el objetivo de crear un lugar de culto militar para todos aquellos pertenecientes al oficio y familiares, tanto oficiales como suboficiales. Arquitectura La iglesia de origen castrense consiste en una nave rectangular con muros de ladrillo con dos [capillas] en el lado izquierdo de la entrada, junto al marrajo de cristo y dos confesionarios. El arco triunfal que separa el presbiterio del resto de la nave es de medio punto, la cubierta de la nave central es de bóveda de cañón, al igual que la capilla mayor. A los pies se sitúa el coro y anteriormente, o en situaciones especiales el coro pasa al balcón interior elevado de la iglesia, situado sobre la entrada principal de la iglesia, al que se accede por unas escaleras de caracol de madera antigua y la torre del campanario, cuya estructura es de un cuerpo y un vano. La parte que más destaca al entrar es la obra pictórica de 8 metros bañada en oro y colores vivos de la virgen y con los ángeles sujetando la casita de Nazaret, además de pequeños capítulos individuales pertenecientes a distintas escenas de la biblia, situada en el retablo tras el sagrario y el altar. . Veneración La Virgen de Loreto o Nuestra Señora de Loreto es una advocación mariana católica, su festividad se celebra el 10 de diciembre. En España y en otros países es la patrona de las fuerzas aéreas y de la aeronáutica. Localización Al norte, limita con las pedanías de Lo Pagán y Los Sáez, pertenecientes al municipio de San Pedro del Pinatar y al sur con Los Narejos, del municipio de Los Alcázares. Por su parte esta se encuentra el Mar Menor y al oeste el casco urbano de San Javier y la pedanía de La Calavera. Pertenece a la comarca del Mar Menor y dista 49 km de Murcia y 33 km de Cartagena. Parroquia Nuestra Señora de Loreto Referencias Santiago de la Ribera Academia General del Aire Enlaces externos Página oficial Ejército del Aire. Página oficial Colegio Nuestra Señora de Loreto Archivado el 5 de mayo de 2016 en Wayback Machine. Wikipedia: Santiago de la Ribera Himno de Santiago de la Ribera
Агилас

А̀гилас (на испански: Águilas) е град в автономната област Мурсия, югоизточна Испания. Населението му е около 34 700 души (2016). Разположен е на 21 метра надморска височина на брега на Средиземно море, на 30 километра югоизточно от Лорка и на 58 километра югозападно от Картахена. Селището съществува от Римската епоха, а през XIX век в града има значителна британска търговска колония, която инвестира в изграждането на транспортни връзки с вътрешността на страната. Днес градът е морски курорт и център на област с интензивно производство на зеленчуци. Известни личности Родени в Агилас Франсиско Рабал (1926 – 2001), актьор Бележки
Águilas

Águilas est une ville au sud-est de l'Espagne, dans la région de Murcie. Elle est située sur le littoral. Sa population est de 33 134 habitants en 2007. Sport La ville possède son propre stade, le Stade El Rubial, qui sert d'enceinte à domicile au principal club de football de la ville, l'Águilas Club de Fútbol. Personnalités liées à la commune Teresa Hoyos (1918-2011), femme politique. Notes et références Annexes Articles connexes Phare d'Águilas Liens externes (es) Site officiel Ressource relative à la musique : MusicBrainz Portail de l’Espagne Portail de la mer Portail de la région de Murcie
Águilas

Águilas kikötőváros Spanyolország délkeleti részében, Murciában, a tartomány földközi-tengeri partján (Costa Cálida), Almería tartomány határának közelében. Lakossága 2005-ben 31 218 volt.A város területe 253,7 négyzetkilométer, tengerpartja mintegy 28 kilométer hosszúságú. Fekvése Murcia, a tartományi főváros Águilastól 105 kilométerre van. A város a Huercal-Overa vasútvonal egyik megállója. A város egy kis félszigetnek a szárazföld felé eső oldalán épült, két öböl között. Az egyik öböl, a délkeletre fekvő Puerto Poniente kiváló kikötő, az északkeletre fekvő Puerto Poniente viszont rossz időben kissé veszélyes hely a hajóknak. Águilasnak számos strandja van, többek közt a Cala de la Cueva de las Palomas, Cala de la Herradura, Playa Amarilla, Playa de Calabarilla, Playa de Calacerrada, Playa de Cope, Playa de la Cañada del Negro, Playa de la Casica Verda, Playa de la Cola, Playa de la Colonía, Playa de la Galera, Playa de la Higuerica, Playa de la Rambla Elena, Playa de las Pulgas, Playa de los Cocedores, Playa de Poniente, Playa del Arroz és a Playa del Barranco de la Mar. Története A római időkben a város neve Aquilae vagy Aquila volt, Bastetania régióhoz, illetve Tarraconense provinciához tartozott. A későbbiekben számos nép vándorolt erre és telepedett itt meg, köztük az alánok, a szvébek és a vizigótok. Az arab hódítás után a Córdobai Kalifátushoz, később a Valenciai Királysághoz tartozott, majd a berber Almorávida dinasztia uralma alá került. a 18. században a Murciai királyság része lett (ez 1812-ig létezett). A 19. században nagy brit beáramlás történt, aminek a nyomai ma is világosan látszanak a városban – sok ekkor készült épület ma is áll. A város mai arculatát a 18. században nyerte el. Látnivalói Szent János-vár (Castillo de San Juan de las Águilas) Vasúti Múzeum (Museo del Ferrocarril) Águilasi Futballmúzeum (Museo del Futbol Aguileño) Gazdaság A város gazdasága a középosztálybeli látogatók turizmusára és az intenzív melegházi zöldségtermesztésre épül. Számos luxuskategóriájú lakóépület, hotelkomplexum és golfpálya megépítését vették tervbe, amelyek a külföldi és a nagy jövedelmű hazai turistákat vennék célba. Ezeknek a fejlesztéseknek az egy része védett övezetekben történne és ez számos környezetvédő csoportot, földművelőt, illetve a környék lakóit erős tiltakozásra ingerelt. Híres személyek Itt született Francisco Rabal ("Paco Rabal") színész Népesség A település lakosságának változását az alábbi diagram mutatja: Jegyzetek További információk Águilas Turizmus Hivatala Ayuntamiento de Águilas www.todoaguilas.com www.aguilasmurcia.com A város másodosztályú futballcsapatának honlapja
Águilas

Águilas è un comune spagnolo di 34 533 abitanti situato nella comunità autonoma di Murcia. Geografia Águilas è situata a 35 km da Lorca, a 105 km da Murcia e 75 da Cartagena. Ha una estensione di 251,77 km². Conta con 28 km di costa mediterranea e si trovo all'estremo sudovest della Regione di Murcia. Nel comune di Águilas ci sono molti villaggi come: Barranco de los Asensios, Los Melenchones, Peñaranda, Todosol, Las Zurraderas, Los Geráneos, Los Arejos, Calarreona, El Cocón, Los Gallegos, Los Mayorales, Calabardina, Cuesta de Gos, Cope, El Garrobillo de Águilas, Tébar. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Águilas Collegamenti esterni (ES) Sito ufficiale, su ayuntamientodeaguilas.org. (CA) Águilas, su Gran Enciclopèdia Catalana, Grup Enciclopèdia Catalana.
Águilas

Águilas is een gemeente in de Spaanse provincie en regio Murcia met een oppervlakte van 252 km². Águilas telt 34.706 inwoners (1 januari 2016). Erfgoed Kasteel van Sint Johannes van Águilas Het Kasteel van Sint Johannes van Águilas is veruit het belangrijkste gebouw van de gemeente. Het diende als verdediging tegen aanvallen van de Barbarijse zeerovers vanuit de Middellandse Zee en diende op deze manier de gemeente Águilas en de nabij gelegen stad Lorca beschermen. Tijdens het jaar 1579 werd eerst een toren gebouwd, die in tijdens het jaar 1759 uitgroeide tot een kasteel. Toren van de Kaap van Cope Op de plaats van het Kasteel stond vroeger de toren van Sint Johannes en diende samen met de Toren van Cope als verdediging tegen aanvallen van de Barbarijse zeerovers vanuit de Middellandse Zee en diende op deze manier de gemeente Águilas en de nabij gelegen stad Lorca beschermen. De toren werd tussen 1539 en 1574 gebouwd op een kaap met als naam Cope. Demografische ontwikkeling Bron: INE; 1857-2011: volkstellingen
Агилас

А́гилас (исп. Águilas) — муниципалитет в Испании, входит в провинцию Мурсия в составе автономного сообщества Мурсия. Муниципалитет находится в составе района (комарки) Альто-Гвадалентин. Занимает площадь 253,7 км². Население — 35 301 человек (на 2019 год). Покровителями города считаются Иоанн Креститель и Богоматерь скорбей. Население Примечания Ссылки Официальная страница Ayuntamiento de Águilas Diario La Actualidad de Águilas web del Águilas C.F. Архивировано из оригинала 25 апреля 2006 года. Museo del Ferrocarril Aguilas . Архивировано из оригинала 2 марта 2012 года. Reapertura Ferrocarril LBA: (Lorca a Baza y Águilas) . Архивировано из оригинала 2 февраля 2011 года. Carnaval de Águilas Cofradía de San Juan Evangelista (Paso Blanco) aguilas.tv Centro Democrático Liberal de Águilas Agrupación Socialista de Águilas Partido Popular de Águilas (недоступная ссылка — история). Movimiento Aguileño Socialdemócrata (недоступная ссылка — история). Izquierda Unida de Águilas . Архивировано из оригинала 11 декабря 2009 года.
Агилас

Агилас (шп. Águilas) град је у Шпанији у аутономној заједници Регион Мурсија. Према процени из 2017. у граду је живело 34 706 становника. Становништво Према процени, у граду је 2017. живело 34 706 становника. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Агілас

Агілас (ісп. Águilas) — муніципалітет в Іспанії, у складі автономної спільноти Мурсія. Населення — 34 900 осіб (2010). Муніципалітет розташований на відстані близько 380 км на південний схід від Мадрида, 75 км на південний захід від Мурсії. На території муніципалітету розташовані такі населені пункти: (дані про населення за 2010 рік) Агілас: 32370 осіб Барранко-де-лос-Асенсіос: 16 осіб Барранко-дель-Талайон: 3 особи Кампіко-де-лос-Ліріас: 5 осіб Барранко-дель-Лобо: 5 осіб Лос-Естречос: 8 осіб Ель-Лабрадорсіко: 27 осіб Лос-Меленчонес: 25 осіб Пеньяранда: 19 осіб Тодосоль: 471 особа Лас-Суррадерас: 248 осіб Лос-Арехос: 92 особи Каларреона: 112 осіб Ель-Кокон: 32 особи Ель-Чаркон: 124 особи Уерта-дель-Абад: 16 осіб Маталентіско: 96 осіб Лос-Гальєгос: 20 осіб Лас-Ломас: 26 осіб Калабардіна: 806 осіб Лас-Касікас: 31 особа Копе: 55 осіб Куеста-де-Гос: 33 особи Ель-Гарробільйо: 36 осіб Рінкон-де-ла-Каса-Гранде: 92 особи Барранко-дель-Баладре: 1 особа Лас-Крусетікас: 44 особи Асьєнда-дель-Хітано: 6 осіб Махада-дель-Моро: 6 осіб Лос-Майоралес: 2 особи Тебар: 73 особи Куеста-де-ла-Кабра: 0 осіб Демографія Динаміка населення (INE ): Галерея зображень Посилання Муніципальна рада [Архівовано 17 травня 2014 у Wayback Machine.] Примітки
La Almoloya

La Almoloya is an archaeological site in Murcia, the southeast corner of the Iberian Peninsula in modern-day Spain. It is a principal site of study for the Bronze Age Argaric culture that flourished from about 2200 BC to 1500 BC and controlled territory in Iberia that is equivalent in size to modern Belgium. . The site includes the find of what is described as an "especially rich" grave 38, which was excavated beginning in 2014. It contains the skeletal remains of a woman and a man. The vast majority of the grave goods are associated with the woman; it contains numerous silver grave goods, including a diadem. The couple is buried beneath the floor of a large building. Radiocarbon dating suggests the burial took place at approximately 1700 BC. Remains of a female infant who was a first-degree descendant of the couple was found in a separate grave at the site. The silver treasure associated with the woman in grave 38 has been valued at tens of thousands of dollars. The graves of other high-ranking Argaric women discovered at the site also contained silver treasure, suggesting they may have had powerful political status in the society. According to Lull et al., the building above the grave may be one of the earliest Bronze Age palaces identified in Western Europe. It has been described as a large hall, with benches built into the sides, a podium in front of a hearth for heat and lighting, and seating for 50 people. Unique among the hundreds of buildings excavated in the study of El Argar culture, the hall appears to have been a place for the conduct of politics. References External links 3D reconstruction of La Almoloya The silver diadem from La Almoloya, 'The Bronze Age treasure that could rewrite history' (BBC 2022)
Isla Grosa

L'Isla Grosa est une île de la région de Murcie, en Espagne. L'Isla Grosa est la seule île de la mer Méditerranée située dans les environs de la Mar Menor. Il s'agit d'une île volcanique ; le cône du volcan est raide et atteint 90 m d'altitude. L'île mesure 17,5 ha. Références Liens externes Portail de l’Espagne Portail des îles Portail du volcanisme Portail de la mer Méditerranée
Isla Grosa

A Isla Grosa é uma ilha desabitada da Espanha, na Região de Múrcia. É a única ilha da zona do Mar Menor que se encontra fora dele, pois está em mar aberto, a nascente de La Manga. Tem cerca de 17,5 hectares. O cone vulcânico é muito escarpado e supera os 90 m de altitude, a uma distância de cerca de 2,5 km do norte de La Manga. A leste da ilha há um ilhéu, também de origem vulcânica, denominado El Farallón. A Isla Grosa Foi refúgio de piratas berberes até ao século XVIII, e antes fora já um enclave fenício. A sua riqueza botânica e ornitológica é grande. Tem um cais e as únicas construções que existem eram associadas a atividades militares, pois a ilha foi zona militar até 2000, ano em que foi cedida à Comunidade de Múrcia para atividades relacionadas com o meio ambiente. A ilha é rica em flora e fauna, sobretudo aves. A ilha tem comunidades vegetais únicas compostas maioritariamente por cambroeira (Lycium intricatum), Withania frutescens e algumas espécies nitróficas. Sob o mar encontra-se o maior prado de Posidonia oceanica de toda a costa da região de Múrcia. A ilha de Grosa destaca-se pela sua riqueza ornitológica. Juntamente com uma grande colónia de gaivotas, também nidificam, entre outras aves, o painho-de-cauda-quadrada, o corvo-marinho-de-crista, o falcão-peregrino e a gaivota-de-audouin. Referências
Исла-Гроса

Исла-Гроса (исп. Isla Grosa) — остров в Средиземном море, административно относится к муниципалитету Сан-Хавьер комарки Уэрта-де-Мурсия (Мурсия). Находится в 2,5 км восточнее косы Ла-Манга (побережье Коста-Калида). География Остров высотой до 90 м и площадью 0,17 км² необитаем, имеет вулканическое происхождение. Воды вокруг острова отличаются биологическим разнообразием видов и входят в морской резерват Ислас-и-Ислотес-дель-Литораль-Медитерранео. Остров служит местом обитания и гнездования морских птиц: буревестников, бакланов, чаек (в том числе и редкой чайки Одуэна). История До XVIII века остров служил пристанищем пиратов. После Второй мировой войны вплоть до 2000 года остров был военной зоной, местом подготовки специальных подразделений по борьбе с водолазами и обезвреживанию взрывных устройств. На морском дне возле Исла-Гроса обнаружено затонувшее финикийское судно, которое датируется V веком до нашей эры. Груз корабля состоял из олова, свинца и слоновьих бивней. Найденное было передано в Музей подводной археологии в Картахене. Примечания
Cathédrale de Carthagène

La cathédrale Sainte-Marie, appelée aussi cathédrale Santa María la Vieja, est une ancienne cathédrale de la ville de Carthagène, dans la région de Murcie, en Espagne. Elle fut le siège du diocèse de Carthagène et fut située sur la colline de la Concepción dans le vieux quartier de Carthagène. Elle fut ruinée en 1939 quand les troupes du général Franco bombardèrent la ville lors de la guerre d'Espagne. Histoire Carthagène existant bien avant la conquête musulmane de l'Espagne, mais aucune trace de la cathédrale datant d'avant la conquête n'a été trouvée. En 1243, Alphonse X de Castille commence une campagne pour reconquérir le royaume de Murcie et ainsi pouvoir adresser une lettre au pape Innocent IV pour qu'il rétablisse le diocèse de Carthagène. En 1250, le pape publie la bulle « Spiritus exultante » qui reconstitue le diocèse. Le premier évêque du nouveau diocèse était le frère franciscain Pedro Gallego (en) († 1267), le confesseur d'Alphonse X. Annexes Article connexe Liste des cathédrales d'Espagne Liens externes Ressource relative à la religion : GCatholic.org (en) The Old Cathedral of Cartagena, sur murciatoday.com Portail de l’architecture chrétienne Portail du catholicisme Portail de la région de Murcie
Cattedrale di Cartagena

L'ex cattedrale di Santa Maria (in spagnolo: catedral de Santa María) è il principale luogo di culto del comune di Cartagena, in Spagna, ex-sede vescovile dell'omonima diocesi. Storia Non esistono dati certi sulla costruzione della cattedrale, ma si può ipotizzare che sia stata costruita dopo la riconquista dei territori occupati dai musulmani, avvenuta nel 1245. La cattedra del vescovo fu successivamente spostata a Murcia. Dal 1939, in conseguenza della Guerra civile spagnola, è in rovina. Arte L'edificio presentava tre navate. Addossate alle due navate laterali, c'erano diverse cappelle. L'entrata era costituita da una piccola porta situata nel lato sud. Note Voci correlate Diocesi di Cartagena Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su cattedrale di Cartagena
Картахенский собор

Картахенский собор Санта-Мария-ла-Вьеха (исп. La Catedral de Santa María la Vieja) — бывший кафедральный собор города Картахены. История В настоящее время собор представляет собой руины. Формально он является кафедрой епархии Картахены, но де-факто её основным собором является Мурсийский собор. Сам собор известен с XIII века, когда в 1250 году Папой Римским была восстановлена епархия Картахены. Епископом новой епархии стал францисканский монах Педро Гальего, духовник Альфонсо X. Существуют разногласия, имел ли храм, существовавший на месте Санта-Мария-ла-Вьеха статус собора. В записях Средневековья и эпохи Возрождения здание упоминается как Высокая церковь (Iglesia Mayor), а Старый собор упоминается лишь с XVIII века. В конце XIX века основы средневековой церкви рухнули, позже здание восстановили по проекту архитектора Виктора Бельтри, в романском стиле с использованием элементов стиля модерн. 25 июля 1936 года во время боевых действий Испанской гражданской войны собор был повреждён, уничтожен алтарь. В 1939 году бомбёжка франкистов уничтожила северную часть здания, после чего собор был покинут. Развалины собора являются национальным памятником Испании. В 1988 году при раскопках около руин был обнаружен римский театр; выяснилось, что старый собор был сооружён в верхней части театра, а при строительстве использовались материалы из античного строения. Примечания Ссылки Cathedral of St. Mary Major. Cartagena, Spain
Картахенський собор

Картахенський собор Санта-Марія-ла-В'єха (ісп. La Catedral de Santa María la Vieja) — колишній кафедральний собор Картахени. Історія В даний час собор є руїнами. Формально він є кафедрою єпархії Картахени, але де-факто її основним собором є Мурсійський собор. Сам собор відомий з XIII століття, коли в 1250 Папою Римським відновлена єпархія Картахени. Єпископом нової єпархії став францисканський чернець Педро Гальєго, духівник Альфонсо X. Існують розбіжності, чи мав храм, який існував дома Санта-Марія-ла-В'єха статус собору. У записах Середньовіччя та епохи Відродження будівля згадується як Висока церква (Iglesia Mayor), а Старий собор згадується лише з XVIII століття. Наприкінці XIX століття основи середньовічної церкви впали, пізніше будівлю відновили за проектом архітектора Віктора Бельтрі, у романському стилі з використанням елементів стилю модерн. 25 липня 1936 під час бойових дій Іспанської громадянської війни собор пошкоджено, знищено вівтар. У 1939 бомбардування франкістів знищила північну частину будівлі, після чого собор покинутий. Руїни собору є національною пам'яткою Іспанії. У 1988 при розкопках біля руїн виявлено римський театр; з'ясувалося, що старий собор був споруджений у верхній частині театру, а під час будівництва використовувалися матеріали з античної будови. Примітки Посилання Cathedral of St. Mary Major. Cartagena, Spain