NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Matutuíne District

Matutuíne District is a district of Maputo Province in southern Mozambique. The principal town is Bela Vista. The district is located in the south of the province, and borders with the city of Maputo in the north, the province of KwaZulu-Natal of South Africa in the south, Eswatini in the west, and with Namaacha and Boane Districts in the northwest. In the east, the district is limited by the Indian Ocean. The area of the district is 5,387 square kilometres (2,080 mi2). This is the southernmost district of Mozambique. It has a population of 37,165 as of 2007. Geography The principal rivers in the district are the Maputo River and the Tembe River. There are several lakes in the district. The climate is subtropical, with the annual rainfall being around 1,000 millimetres (39 in) at the coast and 600 millimetres (24 in) in the interior. History The area has been recorded in the 17th century as populated by Machavane people. In the 18th century it was conquered by a local chief Maputsu. By the 18th century, the Mashabane (or Maxabane) chiefdom emerged as a significant player in the region, having splintered from the Nyaka Kingdom. Mashabane controlled areas overlapping with Matutuíne and its surroundings, adding to the constellation of Tsonga people chiefdoms noted by Portuguese and Dutch observers, alongside Matsolo and Mabota. This period of relative stability was disrupted in the early 19th century during the M’pfekani (Mfecane), a wave of upheaval triggered by Nguni expansion. In the 1820s, Soshangane, a Ndwandwe Nguni general, arrived in Tsongaland. Instead of returning, he established the Gaza Empire, incorporating many Tsonga communities, including those in Matutuíne. Subsequently, the Portuguese took over the administration. In the 1940s, the district was divided into three postos, in the 1960s one more was added. Demographics As of 2005, 39% of the population of the district was younger than 15 years. 38% of the population spoke Portuguese. The most common mothertongue among the population was Xirhonga, which is part of Tsonga language. 64% were analphabetic, mostly women. Administrative divisions The district is divided into five postos, Missevene (four localities, including Bela Vista), Catembe-Nsime (two localities), Catuane (two localities), Machangulo (two localities), and Zitundo (two localities). Economy 3% of the households in the district have access to electricity. Agriculture In the district, there are 7,000 farms which have on average 0.9 hectares (0.0035 mi2) of land. The main agricultural products are corn, cassava, cowpea, peanut, and sweet potato. Transportation There is a road network in the district 597 kilometres (371 mi) long, which includes stretches of national roads EN3 (80 kilometres (50 mi), connecting Boane and Catuane), EN201 (117 kilometres (73 mi)), EN202 (37 kilometres (23 mi), to Bela Vista), as well as secondary roads. A new port primarily for the export of coal was approved in 2009. References
Matutuíne

Matutuíne es un distrito de la provincia de Maputo, en Mozambique, con una población censada en agosto de 2017 de 44 834 habitantes.​ Se encuentra ubicado al sur del país, junto a la frontera con Suazilandia y Sudáfrica y cerca de la costa del océano Índico. Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Matutuíne.
District de Matutuine

Le district de Matutuine est une subdivision administrative de la province de Maputo au sud du Mozambique. En 2007, sa population est de 37 165 habitants. Source de la traduction (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Matutuíne District » (voir la liste des auteurs). Portail du Mozambique
Distretto di Matutuíne

Il distretto di Matutuíne è un distretto della provincia di Maputo in Mozambico. Comprende i seguenti postos administrativos: Missevene Catembe Capuane Machangulo Zitumbo Bibliografia (PT) Perfil do Distrito de Matutuine, provincia de Maputo, Programma delle Nazioni Unite per lo Sviluppo (UNDP), 2005. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Distretto di Matutuíne
Matutuíne (distrito)

O distrito de Matutuíne é uma das subdivisões da província moçambicana de Maputo, aliás, o seu distrito mais meridional, que faz fronteira a sul com a província de KwaZulu-Natal da África do Sul, a oeste com o Essuatíni, a noroeste com o distrito da Namaacha e a norte com o distrito de Boane e cidade de Maputo. A sede deste distrito é a vila da Bela Vista. Geografia De acordo com o Censo de 2007, o distrito tem uma população de 37 239 habitantes e uma área de 5 387 km², daqui resultando uma densidade populacional de 6,9 habitantes/km². Isto representa um aumento de apenas 5,9% em relação aos 35 161 habitantes registados no Censo de 1997. O distrito é atravessado pelos rios Maputo e Tembe, que desaguam na Baía de Maputo; esta baía faz assim também um dos limites norte deste distrito. É entre o rio Maputo e o Oceano Índico, que faz o limite leste deste distrito, que se localiza a Reserva de Elefantes de Maputo, uma importante área de conservação, especialmente de elefantes, mas não só, uma vez que esta região tem um elevado grau de biodiversidade. Economia O turismo é um sector muito importante da economia do distrito. Para além da Reserva de Elefantes de Maputo, vários empreendimentos turísticos foram construídos na longa costa do distrito. O centro turístico mais importante é Ponta d'Ouro, situado no extremo sudeste do distrito junto à fronteira com a África do Sul. Divisão Administrativa O distrito está dividido em cinco postos administrativos, Catembe, Catuane, Machangulo, Missevene e Zitundo, compostos pelas seguintes localidades: Posto Administrativo de Catembe: Mungazine Nsime Posto Administrativo de Catuane: Catuane Manhangane Posto Administrativo de Machangulo: Ndelane Nhonguane (Santa Maria) Posto Administrativo de Missevene: Bela Vista Madjuva Salamanga Tinonganine Posto Administrativo de Zitundo: Manhoca Ponta d'Ouro Zitundo A localidade de Ponta d'Ouro foi criada em 2017. Ligações externas Perfil do distrito de Matutuíne Referências
Мапуто

Мапуто (на португалски: Maputo, на португалски се изговаря по-близко до Мапуту) е столицата и най-големият град на Мозамбик. Градът е пристанище на Индийския океан. География В града има фабрики за производство на керамични изделия, цимент, мебели, обувки. Според преброяването на населението през август 2017 г., там живеят 1 080 277 души. В Мапуто има също фабрика за претопяване на алуминий. Градът е разположен на залива Мапуто, край устието на реката Тембе. Има жп възел и аерогара на 8 км от града. Развити са тютюневата, химическата и дърводобивната промишленост. Подходящ за туризъм. Има обсерватория. История Градът е основан през 1544 г. Личности Родени Еузебио (1942 – 2014), португалски футболист Източници
Maputo

Denne artikel omhandler byen Maputo. Opslagsordet har også en anden betydning, se Maputo (provins). Maputo er hovedstad i Mozambique. Byen ligger i den sydligste del af landet, og byens økonomi er bygget op omkring en moderne havn, der ligger ud til Det Indiske Ocean. I 1997 blev indbyggertallet officielt sat til 966.837, men det rigtige tal er nok meget højere pga. slum og andet uofficielt byggeri. Kul, bomuld, sukker, krom og træ er hovedeksportvarer. Byen ligger i Maputo provinsen på vestsiden af Maputo Bay ved udmundingen af Tembefloden. Maputo hed Lourenço Marques før landets selvstændighed i 1976. De skandinaviske lande har i mange år samarbejdet med Mozambique og har ambassader i Maputo. I Maputo findes desuden en skandinavisk børnehave, børnehaveklasse og grundskole. Klima Referencer Eksterne henvisninger Maputo – Billeder (på engelsk) Den skandinaviske skoles hjemmeside
Maputo

Maputo (do 1976. Lourenço Marques) glavni je i najveći grad Mozambika. Leži na obali Indijskog oceana; njegova luka u zaljevu Delagoa ubraja se među najbolje u južnoj Africi. Osnovan je oko 1720. godine. Razvoj grada ubrzan je izgradnjom željezničke pruge do Johannesburga i Pretorie. Ima suvremeno opremljenu luku s velikim robnim prometom. Razvijene su prehrambena, tekstilna i kemijska industrija; postoji i tvornica cigareta. Sveučilište je osnovano 1963. godine. U blizini je zračna luka Gago Continho. Maputo je 2007. imao 1.094.628 stanovnika. Izvori Vanjske poveznice
Maputo

Maputo (korábbi nevén Lourenço Marques) 1898 óta Mozambik fővárosa, kikötőváros. A lakossága 2007-ben 1 100 000 fő volt, a metropolisz teljes területén összesen 1 766 000 lakos. Mediterrán stílusú épületek jellemzik. Földrajz A Delagoa-öbölbe ömlő Tembe folyó torkolatának északi partján, az országhatártól körülbelül 60 kilométerre fekszik. Éghajlat Éghajlata trópusi szavanna, mely különösen a száraz évszakban kellemes. Leghűvösebb hónap a július, 18,2 °C átlaghőmérsékletével. A déli féltekén a nyári félév az esős évszak, ekkor szinte a teljes évi csapadékmennyiség lehullik, átlag 780 mm. a fülledt hőség 25,4 °C középhőmérséklet átlagával januárban tetőzik. Története A város korábbi nevét Lourenço Marques portugál kereskedőről kapta, aki elsőként Európából felfedezte a területet. A függetlenség kikiáltása után a város nevét Maputóra változtatták, a Maputo folyó után, ami a várostól délre a Maputo öbölbe torkollik. Gazdasága Maputó iparát fémipari üzemek, bútor- és cipőgyárak, pamutfonó- és szövő gyárak, élelmiszeripari üzemek képviselik. Matola elővárosában kőolaj-finomító, cement- és műtrágyagyár is létesült. A kikötő áruforgalmának nagy része a szomszédos országokból származik, ami Mozambikot jelentős tranzitilletékhez juttatja. A szváziföldi vasérc exportját a Matola-Rio-i konténerkikötő végzi. A mozambiki áruk közül kesudiót, koprát, és trópusi keményfákat raknak hajóra. Közlekedés A légi személyforgalmat a Maputótól 6 km-re északnyugatra fekvő Mavalane nemzetközi repülőtér bonyolítja le. A fővárost a dél-afrikai transvaali bányavidékkel, Szvázifölddel és Zimbabwével vasútvonalak kapcsolják össze. Nevezetességek Nemzeti Múzeuma - földtani, természettudományi gyüjteménye nagyrészt mozambiki leleteket tartalmaz. Jegyzetek További információk
Maputo

Maputo (do 1976 Lourenço Marques) – stolica Mozambiku, położona w południowej części kraju i zarazem oddzielna prowincja. Maputo położone jest na zachodnim brzegu zatoki o tej samej nazwie, u ujścia rzeki Tembe. Zatoka jest długa na 95 km i szeroka na 30. U południowego krańca zatoki ma swoje ujście rzeka Maputo. W 2017 roku liczba ludności miasta wynosiła 1 080 277 osób. Historia Miasto założone zostało pod koniec XVIII wieku pod nazwą Lourenço Marques, na cześć portugalskiego kupca, który odkrył te tereny w roku 1544. Dynamiczny rozwój miasta datuje się od 1895 roku, kiedy zostało połączone linią kolejową z Pretorią w Afryce Południowej. Największą stacją kolejową miasta jest Maputo. W 1907 roku Lourenço Marques zostało stolicą Portugalskiej Afryki Wschodniej. Po uzyskaniu przez ten kraj niepodległości nazwa miasta została zmieniona na Maputo. Gospodarka Maputo to port nad Oceanem Indyjskim. Wokół nowoczesnej infrastruktury portowej skupia się życie gospodarcze miasta. Główne towary eksportowe przechodzące przez port w Maputo to węgiel, bawełna, cukier, chrom, sizal, kopra oraz drewno. W mieście wytwarzany jest cement, wyroby garncarskie, meble, buty, a także wyroby gumowe. W Maputo znajduje się również duży zakład wytopu aluminium. Oświata i kultura W Maputo znajduje się Uniwersytet im. Eduardo Mondlanego i Biblioteka Narodowa Mozambiku. Do ciekawych obiektów należą muzeum historii Mozambiku, muzeum wojska, a także rzymskokatolicka katedra Matki Bożej Fatimskiej. Urodzeni w Maputo Afric Simone, muzyk Mariza, piosenkarka fado Eusébio, portugalski piłkarz Miasta partnerskie Lizbona, Portugalia Szanghaj, Chiny Przypisy Linki zewnętrzne World Gazetteer: Maputo – miasto (ang.) World Gazetteer: Maputo – aglomeracja (ang.)
Maputo

Maputo (cunoscut ca Lourenço Marques, înainte de dobândirea independenței) este un oraș situat în partea de sud a Mozambicului. Începând din 1907 este capitala și cel mai important port la Oceanul Indian al țării. Inițial a fost un sat de pescari fondat de tribul Tsonga. La scurt timp a primit denumirea Lourenço Marques, după numele unui navigator portughez care a explorat această zonă în jur de 1544. Orașul modern își are originea într-un fort portughez înființat pe acele locuri în 1781. Localitatea s-a dezvoltat în jurul fortului în anii 1850, ajungând la statutul de oraș în 1887. Începând cu anul 2017, aproximativ 50% din populație vorbesc limba portugheză ca limbă nativă. Personalități născute aici Al Bowlly (1898 - 1941), muzician britanic; José Craveirinha (1922 – 2003), jurnalist, povestitor și poet mozambican; Eusébio (1942 – 2014), jucător de fotbal portughez de origine mozambicană; Lina Magaia (1945 – 2011), scriitoare; Maria Mutola (n. 1972), atletă de talie mondială. Note Legături externe Photos and Map of Maputo Arhivat în 4 iulie 2010, la Wayback Machine. All about Maputo Arhivat în 3 martie 2016, la Wayback Machine. Maputo Port Development Company Maputo International School Arhivat în 6 octombrie 2007, la Wayback Machine. American International School of Mozambique
Мапуто

Мапуто (порт. Maputo) познат као Лоренсо Маркеш до 1976. године, главни је и највећи град Мозамбика са 1.114.000 становника (урбана зона 1.691.000). Метрополитанска област укључује град Матолу и има укупно 2.717.437 становника. Мапуто је лучки град са привредом усредсређеном на трговину. Такође је познат по својој културној сцени и препознатљивој, еклектичној архитектури. Налази се на западној страни залива Мапуто код ушћа реке Тембе. Залив Мапуто је открио Португалац Антонио де Кампо, али први који га је истражио је Лоренсо Маркеш 1544. Село које је живело од трговине слоновачом је постало град 1876. под именом Лоренсо Маркеш у част морепловца. Изградња железничке пруге између Лоренсо Маркеша и Преторије у Јужноафричкој Републици 1895. довела је до повећања броја становника. 1898. Лоренсо Маркеш је постао главни град португалске источне Африке и остао је када је Мозамбик стекао независност 1975. Фебруара 1976. име града је промењено у Мапуто по истоименој реци која се улива у јужном делу залива. Мапуто има бројне знаменитости, укључујући Трг независности, градску скупштину, тврђаву Мапуто, Централну пијацу, вртове Тундуру и Железничку станицу Мапуто. Мапуто је познат као естетски атрактиван, иако оронуо град. Са широким авенијама дуж којих се пружају дрвореди жакаранде и акације, стекао је надимке Град акација и Бисер Индијског океана. Град је познат по својој изразитој, еклектичној архитектури, са португалским колонијалним неокласичним и мануелским стиловима уз модерне ар деко, Баухаусове и бруталистичке зграде. Историјски округ Бајкса де Мапуто је центар града. Мапуто има живахну културну сцену, са многим ресторанима, музичким и извођачким догађањима, и локалном филмском индустријом. Економија Мапута усредсређена је на његову луку, кроз коју се превози већи део увоза и извоза Мозамбика. Географија Клима Смјештен на Индијском океану, Мапуто је посебно рањив на климатске утицаје попут циклона, поплава и пораста нивоа мора. Сиромаштво и неједнакост, који су концентрисани у пренасељеним четвртима, додатно погоршавају рањивост на климатске промене у граду. Историја Становништво Привреда Саобраћај Партнерски градови Референце Литература Спољашње везе Званични веб-сајт Photos and Map of Maputo Maputo Port Development Company
Maputo

Maputo är huvudstad i Moçambique. Den hette Lourenço Marques före landets självständighet år 1975. Staden har cirka 1,2 miljoner invånare, med cirka 2,2 miljoner invånare i storstadsområdet, inklusive grannstaden Matola. Historia Lourenço Marques grundades 1545 och kom att växa fram kring ett portugisiskt fort som färdigställdes 1787. Det var dock först sedan en järnväg öppnats från staden till Witwatersrand i Transvaal 1895 som Lourenço Marques började blomstra. 1907 blev staden huvudstad i Portugisiska Östafrika. Geografi och näringsliv Maputo ligger i den sydligaste delen av landet, på den västra sidan av Maputobukten vid mynningen av floden Tempe. Ekonomin är helt beroende av stadens moderna hamn belägen vid Indiska oceanen. Till de största exportvarorna hör kol, bomull, socker och kromit. Administration Maputo tillhör ingen provins utan är en stad med särskild status, på samma nivå som landets provinser. Staden ligger som en enklav i provinsen Maputo, vilken staden separerades från 1984. Maputo administrerar områden både norr och söder om en vik som löper in från Maputobukten, där stadens bebyggelse i huvudsak är belägen på den norra sidan. Maputo administrerar även några mindre öar strax utanför kusten, samt den cirka 50 km² stora ön Inhaca belägen cirka 30 kilometer österut. Transport Maputos internationella flygplats är belägen i staden och är landets viktigaste och mest trafikerade. I Maputo finns också järnväg, bland annat till Pretoria i Sydafrika. Ambassader Alla de skandinaviska länderna har ambassader i Maputo. I Maputo finns dessutom en skandinavisk förskola och grundskola. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Maputo. Skandinaviska skolan i Maputo
Estádio da Machava

Das Estádio da Machava ist ein Mehrzweckstadion in Machava, einem Stadtteil der südmosambikanischen Hafenstadt Matola. Es wird meistens für Fußballspiele genutzt und bietet 45.000 Zuschauern Platz. Die portugiesische Kolonialverwaltung Mosambiks ließ die Sportstätte 1968 bauen. Benannt wurde es nach dem portugiesischen Diktator und Ministerpräsidenten António de Oliveira Salazar, der gesundheitsbedingt 1968 seine Ämter niederlegen musste. Nach der Unabhängigkeit Mosambiks wurde das Stadion umbenannt. Das Eröffnungsspiel bestritten am 30. Juni 1968 Portugal und Brasilien; die Gastmannschaft gewann mit 2:0. Heute gehört die Anlage dem Sportverein Clube Ferroviário de Maputo. Am 16. Juni 2013 trug Mosambik gegen Ägypten ein Qualifikationsspiel zur Fußball-Weltmeisterschaft 2014 im Estádio da Machava aus. Weblinks Internetseiten des Clube Ferroviário de Moçambique: Estádio da Machava (antigo Salazar); 22. Mai 2006 A história cronológica do estádio; 22. Mai 2006 Bilder auf Soccerway, Stadium Database. Einzelnachweise
Estádio da Machava

The Estádio da Machava is a multi-purpose stadium in Machava, a mainly residential subdivision of the city of Matola, in the outskirts of Maputo, Mozambique. It is used for football matches and can hold 45,000 spectators. The stadium was built by the Portuguese colonial government of Mozambique and inaugurated as Estádio Salazar, named after the Portuguese dictator António de Oliveira Salazar, on 30 June 1968, with a match between Portugal and Brazil, which the latter, formally the visitors, won 2:0. It was in Machava that the Declaration of National Independence of Mozambique took place, on June 25, 1975. It is now owned by Clube Ferroviário de Maputo. References External links Photos at cafe.daum.net/stade Photo Archived 2007-10-22 at the Wayback Machine at worldstadiums.com Archived 2006-03-16 at the Wayback Machine StadiumDB images
Estadio de Machava

El Estadio de Machava​ (en portugués: Estádio da Machava) es un estadio de usos múltiples en Machava, una de sus subdivisiones, principalmente residencial de la ciudad de Matola, en las afueras de Maputo, Mozambique. Se utiliza para los partidos de fútbol y puede albergar 45 000 espectadores. El estadio fue construido por el gobierno colonial portugués de Mozambique e inaugurado como Estádio Salazar, nombrado así en honor del dictador portugués António de Oliveira Salazar, el 30 de junio de 1968 en un partido entre Portugal y Brasil, en que estos últimos, formalmente los visitantes, ganaron 2: 0. Ahora es propiedad de Clube Ferroviario de Maputo. Véase también Estadio Instalación deportiva Estadios de fútbol con mayor capacidad Referencias
Estádio da Machava

Het Estádio da Machava is een voetbalstadion in Machava, een woonwijk van Maputo, de hoofdstad van Mozambique. Het wordt gebruikt voor voetbalwedstrijden en bevat 45.000 plaatsen. Het is het thuisveld van Clube Ferroviário de Maputo. Het stadion werd in 1968 gebouwd onder het Portugese koloniaal bestuur en heette toen Estádio Salazar naar de Portugese president Salazar.
Estádio da Independência Nacional

O Estádio da Independência Nacional, anteriormente conhecido como Estádio da Machava, é um estádio multiuso utilizado principalmente para competições de futebol, localizado no bairro da Machava, na cidade de Matola, em Moçambique. Inaugurado oficialmente em 30 de junho de 1968, conta com capacidade máxima de 45 000 espectadores. Histórico O estádio foi construído pelo governo colonial português, tendo as obras sido iniciadas em junho de 1963 em um terreno de 31 hectares e concluídas cinco anos depois, com o novo estádio sendo batizado oficialmente como Estádio Salazar em homenagem ao então dirigente português. A inauguração contou com um jogo entre as seleções de Portugal e do Brasil, tendo sido assistido por cerca de 60 000 espectadores. Foi aqui que em 25 de junho de 1975 se realizaram as principais cerimónias da independência de Moçambique, tendo o estádio sido rebatizado com sua anterior denominação. Funcionou como o estádio nacional de Moçambique até à inauguração do Estádio Nacional do Zimpeto em 2011. Atualmente, o estádio é propriedade do Clube Ferroviário de Maputo. O estádio foi palco das comemorações dos 50 anos da independência nacional, tendo sido, para isso, remodelado e alterada a sua denominação oficial para Estado da Independência Nacional. Referências
Кабо Делгадо

Кабо Делгадо (на португалски: Cabo Delgado) е най-северната провинция на Мозамбик. Нейната площ е 82 625 квадратни километра и има население от 2 267 715 души (по преброяване от август 2017 г.). Столицата на провинцията е град Пемба. Съседните мозамбикски провинции на Кабо Делгадо са Нампула и Няса. На север провинцията граничи с Танзания. Кабо Делгадо е съставена от 16 района, най-големите от които са Муеда, Монтепеш и Намуно. Източници