Oukaïmeden

Oukaïmeden (în berberă Ukayemdan; Oukaïmden fără diacritice în transcrierea oficială marocană) este o vale alpină și o localitate rurală situată în Atlasul Înalt, la circa 80 km sud-est de Marrakech, în Provincia Al Haouz din regiunea Marrakech-Safi, Maroc. Cu altitudini cuprinse între 2.600 și 3.262 m, adăpostește cea mai mare și mai înaltă stațiune de schi alpin din Africa, unul dintre cele mai bogate situri de gravuri rupestre din Magreb (peste 1.000 de motive datate din Neolitic până în Epoca bronzului) și un observator astronomic universitar de importanță continentală. Toponimie Numele provine din berberă și este atestat sub formele Oukaïmeden, Oukaïmden (transcrierea oficială marocană, fără diacritice) și Ukayemdan. După unele surse, sensul ar fi „locul celor patru vânturi" sau „întâlnirea celor patru" — referință posibilă la intersecția de văi care caracterizează zona. Geografie Oukaïmeden este o vale glaciară orientată est-vest pe versantul nordic al masivului Toubkal (4.167 m), cel mai înalt vârf din Africa de Nord. Localitatea face parte din Parcul Național Toubkal, una dintre cele mai vechi arii protejate din Maroc (înființat în 1942, suprafață 380 km2). Accesul se face pe drumul provincial P2030, care urcă șerpuind din valea Ourika până la 2.600 m. Populația permanentă este de aproximativ 5.000 de locuitori, formată în mare parte din familii berbere care practică transhumanța cu ovine și caprine. Coordonatele văii sunt 31°12′19″N 7°51′44″V﻿ ()31.20528; -7.86222. Climă Oukaïmeden are un climat mediteranean cu influențe alpine, încadrat în clasa Csb a clasificării Köppen. Iernile sunt lungi și reci, cu zăpadă consistentă între lunile noiembrie și aprilie, iar verile sunt scurte și calde. Precipitațiile medii anuale ating circa 700 mm, dintre care o parte importantă cade sub formă de zăpadă. Istoric Vatra preistorică a Oukaïmedenului este atestată prin gravurile rupestre datate cu mileniul al III-lea și al II-lea î.Hr., care indică o activitate pastorală sezonieră intensă încă din Neoliticul târziu. Stațiunea modernă de schi a fost înființată în anii 1930 de administrația Protectoratului francez, devenind prima stațiune de schi din Maroc. Clubul Alpin Francez a construit în 1936 un refugiu de munte care a permis primele cursuri organizate, iar în 1942 au avut loc primele campionate naționale marocane de schi. Drumul carosabil dinspre Marrakech a fost finalizat în 1948, iar în 1953 stațiunea dispunea de două hoteluri, aproximativ 30 de cabane particulare, primele teleschiuri (printre care telescaunul Chouka, lung de 1.100 m, cu o diferență de nivel de 380 m) și două trambuline de sărituri cu schiurile. După independența Marocului din 1956, statul a continuat investițiile, iar în anii 1960 a fost instalat primul telescaun al stațiunii. Stațiunea de schi Oukaïmeden este cea mai mare și mai înaltă stațiune de schi din Africa, cu o diferență de nivel de 652 m între punctul inferior (2.610 m) și cel superior (3.262 m). Stațiunea dispune de 10 km de pârtii marcate — 5 km de dificultate ușoară, 3 km medii și 2 km dificile — deservite de șapte instalații pe cablu: șase teleschiuri și un telescaun. Sezonul de schi se desfășoară de obicei de la sfârșitul lunii decembrie până la mijlocul lunii martie, în funcție de acumulările de zăpadă. Pe lângă schiul alpin, terenul este folosit pentru schi fond, snowboard și săniuș; vara, valea devine destinație pentru drumeție, escaladă și ciclism de munte. Din anii 2010, Oukaïmeden s-a impus drept una dintre cele mai importante zone de bouldering din Africa, cu peste 1.000 de blocuri documentate de asociația locală Imik'simik. Gravurile rupestre Valea Oukaïmedenului adăpostește unul dintre cele mai dense ansambluri de petroglife din Maroc — circa 250 de situri cu peste 1.000 de motive identificate. Cele mai vechi reprezentări, din jurul mileniului al III-lea î.Hr., înfățișează animale domesticite (în special bovine), reflectând economia pastorală a comunităților transhumante din Neolitic. Începând cu mileniul al II-lea î.Hr., motivele se schimbă spre arme (halebarde, topoare, săbii, scuturi) și figuri umane frontale înconjurate de simboluri geometrice abstracte. Notabile sunt reprezentările rare de elefanți, indicând o climă mai umedă în Africa de Nord înainte de aridizarea saharei. Petroglifele au fost identificate în anii 1940 de către Émile Pinguet, iar studiul lor monumental — Corpus des gravures rupestres du Grand Atlas (Rabat, 1959–1961) — a fost realizat de Jean Malhomme, profesor la liceul din Marrakech. Observatorul astronomic Pe versantul sudic al văii, la peste 2.700 m altitudine, funcționează Observatorul Oukaïmeden (OUCA), administrat de Universitatea Cadi Ayyad din Marrakech și inaugurat în 2007. Observatorul găzduiește cinci telescoape, printre care TRAPPIST-Nord — partenerul nordic al telescopului TRAPPIST instalat în Chile —, implicat în detectarea de exoplanete și în studii ale cometelor. Programul Morocco Oukaïmeden Sky Survey (MOSS), o colaborare cu astronoma franceză Claudine Rinner, a contribuit la descoperirea a patru comete și a cinci asteroizi și a trimis peste un milion de observații către Minor Planet Center. Floră și faună Vegetația versanților inferiori este dominată de ienuperi (Juniperus thurifera și Juniperus oxycedrus) și cedrul de Atlas (Cedrus atlantica), specie endemică în nord-vestul Africii. Parcul Național Toubkal protejează peste 150 de specii de plante cu flori, dintre care 55 sunt endemice strict ariei protejate. Fauna locală include cea mai mare colonie de oaie de Berberia (Ammotragus lervia) din Africa de Nord, precum și macacul berber (Macaca sylvanus), mistrețul, păsări răpitoare ca vulturul auriu, zăganul barbat și șerparul, alături de specii endemice precum vipera de Atlas. Note Bibliografie Malhomme, Jean (1959–1961). Corpus des gravures rupestres du Grand Atlas. Rabat: Service des Antiquités du Maroc. Searight, Susan (2004). The Prehistoric Rock Art of Morocco: A Study of its Extension, Environment and Meaning. BAR International Series 1310. Oxford: Archaeopress. Vezi și Mischliffen — crater vulcanic și stațiune de schi din Atlasul Mijlociu Jbel Hebri — con vulcanic și pârtie de schi Munții Atlas Toubkal Petroglifă Legături externe Materiale media legate de Oukaïmeden la Wikimedia Commons en &fr Site oficial al stațiunii Oukaïmeden fr Observatorul Oukaïmeden — Universitatea Cadi Ayyad en Petroglifele de la Oukaïmeden — British Museum African Rock Art Project