NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
VOLI

VOLI – czarnogórska sieć dyskontów działająca od 1995 roku. W 2021 roku sieć liczyła 65 punktów w całej Czarnogórze. VOLI jest największym czarnogórskim przedsiębiorstwem pod względem liczby pracowników; w 2017 roku pracowało w nim 2116 osób. Historia Pierwszy sklep VOLI został założony w 1995 roku w podgorickiej dzielnicy Blok 5; w tej placówce początkowo pracowało 5 osób; po czterech latach uruchomiono masarnię w tej placówce. W 2009 roku odnowiono budynek, w którym był ten sklep. W 2007 roku otworzono Centrum Handlowe VOLI w Barze. W 2011 roku sieć VOLI przejęła przedstawicielstwo marek samochodowych BMW oraz Mini w Czarnogórze, których sprzedaż została rozpoczęta w następnym roku. Dystrybutorzy Dystrybutorami sieci VOLI są przedsiębiorstwa Carnex (od 2004), Vita (od 2006), i Vindije (od 2008). Ilość placówek Działalność sportowa VOLI jest oficjalnym sponsorem klubu koszykarskiego KK Budućnost Podgorica. Przypisy
VOLI

Voli Trade (стилизовано VOLI) је црногорски трговац на мало, са примарном дјелатношћу у пословању супермаркета. Фирма запошљава преко 2.000 запослених и највећи је послодавац у Црној Гори. Историјат Предузеће је основано 1995. године, а са радом је почело са једним самопослугом у подгоричком насељу Блок 5. Компанија од тада шири своју малопродајну мрежу и од 2012. године њен удео на малопродаји прехрамбених производа у Црној Гори износи око 25%. Његова малопродајна мрежа се састоји од 35 локала широм Црне Горе, са концептима у распону од продавница до тржног центра у власништву компаније, са ВОЛИ хипермаркетом као главним закупцем. VOLI је такође званични дистрибутер за Црну Гору за неколико популарних регионалних прехрамбених брендова, као што су Carnex, Vital and Vindija. Поред малопродаје, ВОЛИ је 2011. године постао и овлашћени дилер за произвођаче БМВ и Мини аутомобила за Црну Гору. Друштвена одговорност Компанија је 2011. године постала генерални спонзор КК Будућност Подгорица, најуспјешнијег кошаркашког клуба у земљи. Клуб је преименован у КК Будућност ВОЛИ, а генерални директор компаније Драган Бокан је постао председник клуба. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Valdanos (pláž)

Valdanos je označení pro záliv/pláž, která se nachází v jižní části černohorského pobřeží Jaderského moře. Nachází se stranou hlavních letovisek i sídel; nejbližšími městy jsou Bar (17 km severně) a Ulcinj (5 km jihovýchodně). Historicky sloužila lokalita Valdanos jako skrýš ulcinjským pirátům, kteří odsud podnikali výpady na benátské lodě. V moderní době byla také zvažována pro výstavbu moderního přístavu pro město Ulcinj, tento plán však nikdy nebyl realizován a tak Valdanos zůstal sloužit jako turistická lokalita s unikátní přírodou. Vymezena je mysy Mendra a Mavrijan. Od roku 1968 je lokalita chráněna jako přírodní rezervace. Odkazy Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Valdanos (pláž) na Wikimedia Commons
Valdanos

Valdanos (Serbian Cyrillic: Валданос; Albanian: Valdanosi) is a beach and major olive production region in Ulcinj Municipality, Montenegro. Valdanos Bay is one of many beaches in Montenegro's South Coast well-known to Montenegrins and visitors, which also include the nearby Ulcinj beaches at Velika Plaža, Ada Bojana, and Ladies Beach. Valdanos beach is crescent-shaped, known for its round pebble shoreline that extends for 300 metres. The beach is part of a coastline at Valdanos that extends for approximately three kilometres[1]. The olive groves at Valdanos are among Montenegro's largest and most productive, encompassing more than 400,000 square metres and an estimated 18,000 olive trees [2]. Development In recent years, Valdanos has been presented to the international resort development industry as a major new destination development opportunity, available under a long-term lease with the Republic of Montenegro [3][4]. Valdanos was at one time the location of a government military reservation.[5] Other Montenegro beaches Velika Plaža (Ulcinj) Ada Bojana (Ulcinj) Ladies Beach (Ulcinj) Buljarica Jaz Beach References U.S. Department of State, "2009 Investment Climate Statement - Montenegro" Visit-Ulcinj,"Valdanos Isn't Exactly for the Russians"
Kapino Polje Airport

Nikšić Airport (Montenegrin: Аеродром Никшић / Aerodrom Nikšić) (ICAO: LYNK) is a sport airport located near Nikšić, Montenegro. History The airport was built as a small airstrip with one grass runway during the Kingdom of Yugoslavia. On 14 April 1941, King Peter II of Yugoslavia used the airfield to leave the country, escaping the Axis powers invasion. In Sept 1948, it was used as a stop for transfer of first 6 Spitfires from Czechoslovakia to Israel, thus playing a small role in 1948 Arab–Israeli War. During the SFRY era, the airport was a notable parachuting training center. After the breakup of Yugoslavia, the airport fell into disuse, serving mostly as a glider airstrip for enthusiasts in the local aviation club. The airport was chosen to be a host of 2010 FAI World Parachuting Championships, and its runway was asphalted, with length increased to 1,450m. With this latest upgrade, it is expected that the airport receives status of an international airport, so it can cater to the needs of general aviation. Passenger airport Currently there is no passenger terminal and no scheduled air traffic at the Niksic airport. This is the second largest municipality in Montenegro, it could have a working passenger airport. Construction of the airport Kapino Polje in Niksic is in progress. Local authorities expect to finish construction of the control tower and administration building soon. They hope that they will find a suitable partner and equip the airport for traffic in the near future. References
Aeropuerto de Nikšić

El Aeropuerto de Nikšić (en montenegrino/serbio: Аеродром Никшић, Aerodrom Nikšić) (OACI: LYNK) es un aeropuerto de ocio ubicado cerca de Nikšić, Montenegro. Es conocido como aeropuerto Kapino Polje. El aeropuerto dispone de una pista de betún, y es utilizado para la Aviación general puesto que no puede atender aviones de mayor tamaño. Referencias
Аеродром Капино поље

Аеродром Никшић (IATA: LYNK) је спортски аеродром који се налази у близини Никшића, Црна Гора. Аеродром са кратком травнатом полетно-слетном стазом је изграђен за време Краљевине Југославије. Дана 14. априла 1941. године, југословенски краљ Петар II је са овог аеродрома напустио земљу, избегавши да га заробе Силе Осовине. Септембра 1948. овај аеродром је одиграо малу улогу у арапско-израелском рату 1948. године, јер је кроз њега прошло првих 6 спитфајера које је Чехословачка послала Израелу. За време СФРЈ, аеродром је био значајан центар обуке падобранаца . Након распада Југославије, аеродром је слабо коришћен, служећи углавном као полетно-слетна стаза за једрилице локалног ваздухопловног клуба. Након што је аеродром изабран да буде домаћин ФАИ Светског првенства у падобранству 2010, његова полетно-слетна стаза је асфалтирана, и њена дужина је повећана на 1.450 м. Овом најновијом надоградњом очекује се да аеродром добије статус међународног аеродрома, како би могао да задовољи потребе опште авијације. Референце
Aéroport de Podgorica

L'aéroport de Podgorica (code IATA : TGD • code OACI : LYPG) est un aéroport international situé à Golubovci, à 10 km au sud de Podgorica, la capitale du Monténégro. Il est l'un des deux aéroports internationaux du pays avec l'aéroport de Tivat et a accueilli 1 266 869 passagers en 2022. Historique l'Aéroport existe depuis 1928, il a été utilisé par les forces de l'Axe lors de la Seconde Guerre mondiale ; depuis 1961, il partage sa piste en asphalte avec la base aérienne de Podgorica. Situation L'aéroport se trouve sur la commune de Golubovci, à 10 km au sud de Podgorica. Statistiques Voir la requête brute et les sources sur Wikidata. Compagnie et destinations Actualisé le 27/10/2025 Notes et références Liens externes (cnr) (en) (it) Site officiel de l'aéroport Portail de l’aéronautique Portail du Monténégro
Zračna luka Podgorica

Zračna luka Podgorica (crnogorski: Аеродром Подгорица, Aerodrom Podgorica) (IATA: TGD, ICAO: LYPG) je međunarodna zračna luka koja se nalazi 11 km južno od Podgorice u Crnoj Gori. Glavno je čvorište Montenegro Airlinesa. Jedna je od dviju civilnih zračnih luka Crne Gore, druga je Zračna luka Tivat. Obje su u vlasništvu državne tvrtke Zračne luke Crne Gore. Zračna luka se prema gradu Golubovci u neposrednoj blizini, ponekad naziva i Aerodrom Golubovci. Tijekom 2008. godine kroz terminal je prošlo više od 500.000 putnika. Međunarodno udruženje zračnih luka (ACI) proglasilo je 2007. godine Zračnu luku Podgorica najboljom u kategoriji do 1 milijun putnika. IATA kôd zračne luke je po nekadašnjem nazivu grada (Titograd) još uvijek TGD. Na zračnoj luci odvijaju se domaći letovi unutar Crne Gore, kao i međunarodni letovi. Kako su dvije glavne zračne luke udaljene samo 80 km, ne postoje redovite domaće linije. Domaći letovi su svedeni na čarter letove i generalno zrakoplovstvo a cjelokupni redovni promet je međunarodni. Izvori
Podgoricai repülőtér

A Podgoricai repülőtér (IATA: TGD, ICAO: LYPG) Montenegró egyik nemzetközi repülőtere, amely Podgorica közelében található. Éves utasforgalma 1 266 869 (2022) fő. Futópályák A repülőtér futópályái: 18/36 Forgalom Az utasforgalom az elmúlt években az alábbi módon változott: Jegyzetek További információk Hivatalos oldal Repülőtér-információ a World Aero Data adatbázisában Repülőtér-információ a Great Circle Mapper-en. A repülőtér aktuális időjárása a NOAA/NWS-től Baleset- és repülőesemény-történet az Aviation Safety Network adatbázisában Ground Transportation at AirportJump.com
Luchthaven Podgorica

Luchthaven Podgorica (Montenegrijns: Аеродром Подгорица, Aerodrom Podgorica) (IATA: TGD, ICAO: LYPG) is een internationale luchthaven 11 km ten zuiden van Podgorica, de hoofdstad van Montenegro. Luchthaven Podgorica is een van de twee publieke vliegvelden in Montenegro, naast luchthaven Tivat. Beide vliegvelden worden geëxploiteerd door het staatsbedrijf Аеродроми Црне Горе (Aerodromi Crne Gore, Luchthavens van Montenegro). De luchthaven wordt ook wel Luchthaven Golubovci genoemd naar het vlakbijgelegen Golubovci. De luchthaven verwerkte ongeveer 500.000 passagiers in 2008. In 2007 was Podgorica de Beste luchthaven onder 1 miljoen passagiers uitgeroepen door Airports Council International. De IATA code van Podgorica is TGD omdat Podgorica tussen 1946 en 1992 Titograd heette, naar Josip Broz Tito. Luchthaven Podgorica verwerkt vooral (regionale) internationale vluchten. Geschiedenis De luchthaven werd gebouwd in 1961, ten zuiden van Podgorica, en is gebouwd voor zowel de civiele als de militaire luchtvaart. De luchthaven was toentertijd eigendom van Jat Airways. In 1999 was de luchthaven een van de doelen van de NAVO bombardementen vanwege de Kosovo crisis. In 2003 kocht de Montenegrijnse overheid de luchthaven. In 2006 werd de terminal grondig gerenoveerd. Militair vliegveld De start- en landingsbaan wordt ook gebruikt door het nabijgelegen militair vliegveld van Podgorica. Sinds de onafhankelijkheid in 2006 staan er nog negen G-4 Super Galebs op de basis, waarvan niet duidelijk is wat ermee gebeurt. Incidenten Op 25 januari 2005 raakte een Fokker 100 van Montenegro Airlines(YU-AOM) tijdens een nachtelijke landing -terwijl het sneeuwde- van de baan waarna het neuswiel inklapte. Twee passagiers, de piloot en de co-piloot raakten lichtgewond. Op 11 september 1973 was luchthaven Podgorica de bestemming van een Sud Aviation SE-210 Caravelle 6-N van Jat Airways (YU-AHD), die ten noorden van Podgorica tegen een berg vloog. Alle 41 inzittenden kwamen om. Externe link Podgorica op www.montenegroairports.com
Port lotniczy Podgorica

Port lotniczy Podgorica (czarnog. Аеродром Подгорица, Aerodrom Podgorica) (IATA: TGD, ICAO: LYPG) – międzynarodowy port lotniczy znajdujący się w Golubovcach 12 km na południe od Podgoricy. Został wybudowany w 1961 roku. Jest to jedno z dwóch cywilnych lotnisk w Czarnogórze obok lotniska Tivat. Kodem lotniska jest TGD, ponieważ Podgorica w latach 1946–1992 nosiła nazwę Titograd. W 2025 roku obsłużył 1 751 750 pasażerów. Linie lotnicze i połączenia Przypisy
Aeroporto de Podgoritza

O Aeroporto de Podgoritza (Аеродром Подгорица, em montenegrino) (IATA: TGD, ICAO: LYPG) é um aeroporto internacional localizado em Golubovci, 11 km ao sul de Podgoritza, a capital de Montenegro. É o principal hub da Montenegro Airlines. Linhas aéreas e destinos Adria Airways (Ljubljana) Austrian Airlines (Viena) DI Air (Bari, Skopje) Croatia Airlines (Zagreb) Jat Airways (Belgrado) Montenegro Airlines (Bari, Belgrado, Brindisi, Frankfurt, Ljubljana, Nápoles, Paris-Charles de Gaulle, Roma-Fiumicino, Skopje, Viena, Zurique) Moskovia Airlines (Moscou-Domodedovo) S7 Airlines (Moscou-Domodedovo) Ligações externas www.montenegroairports.com Informações sobre o aeroporto no Great Circle Mapper (em inglês) Informações sobre o aeroporto no The Airport Guide (em inglês) Informações sobre o aeroporto no World Aero Data (em inglês)
Aeroportul Podgorica

Aeroportul Podgorica (IATA: TGD, ICAO: LYPG) este un aeroport din Golubovci, Municipiul Podgorica, Muntenegru ce deservește zona Podgorica. Aeroportul a fost tranzitat în 2023 de 1.657.522 de pasageri. A fost deschis în 1961 și numit după zona deservită. Situat la o altitudine de 43 m, aeroportul dispune de 1 pistă. Infrastructură Piste Aeroportul dispune de o singură pistă. Pista are orientarea 18/36. Terminale Note Vezi și
Podgoricas flygplats

Podgoricas flygplats (serbiska: Aerodrom Podgorica) (IATA: TGD, ICAO: LYPG) är en internationell flygplats belägen i Golubovci i Montenegro, omkring 12 kilometer söder om huvudstaden Podgorica. Flygplatsen är en av de två allmänna flygplatserna i Montenegro, den andra är Tivat flygplats. Flygplatsen är den viktigaste i landet. Historia IATA-koden för flygplatsen är fortfarande TGD eftersom Podgorica hette Titograd (efter Josip Broz Tito) från 1946 till 1992. Miltiärverksamhet Podgoricas flygplats är en allmän flygplats, men delar huvudvägen med den närbelägna Podgorica luftmilitära bas. En av landningsbanorna används inte av civilplan, eftersom den knappt är uppmärkt och endast är 15 meter bred. Šipčanikskyddet blev allvarligt skadat år 1999 under Kosovokriget, och har varit oanvänt sedan dess. Då Montenegro blev självständigt (3 juni 2006), är det förväntat att militär aktivitet kommer reduceras på flygplatsen. Huvudterminal Den nya passagerarterminalen (5 500 m²) öppnades 14 maj 2006. Den har åtta avgångs- och två ankomstgater, och klarar av 1 miljon passagerare per år. Flygplatsen har idag omkring 300 000 resenärer varje år. Flygbolag och destinationer Flygplatsen har internationella flygningar till Europa. De två största flygplatserna i Montenegro ligger omkring 80 kilometer ifrån varandra, och därmed går ingen regulärtrafik inom Montenegro. Varje dag avgår flygningar till Belgrad, samt till många andra europeiska städer och världsdestinationer. Under sommaren finns många internationella anslutningar. Referenser Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, tidigare version. Externa länkar World aero data - Podgorica Wikimedia Commons har media som rör Podgoricas flygplats.
Kapetanovo jezero

Kapetanovo jezero (cyr. Капетаново језеро) – jezioro polodowcowe w Czarnogórze, w gminie Kolašin. Charakterystyka Jezioro położone jest w centralnej części kraju, w paśmie Moračke planine, na wysokości 1678 m n.p.m. Jego maksymalna głębokość wynosi 37 m. Galeria zdjęć Przypisy
Blumeninsel (Bucht von Kotor)

Die Blumeninsel (serbisch. Ostrvo Cvijeća), auch Miholjska Prevlaka (dt. die Prevlaka Michaels) oder die Insel des heiligen Erzengels Michael, ist eine Insel in der Bucht von Kotor in Montenegro. Sie ist eine von drei Inseln im Becken von Tivat, bekannt auch als Krtoljski-Archipel. Eine Meerenge von gerade 5 Metern Breite trennt die Insel von der Halbinsel Brdo. Etwa 100 Meter entfernt liegt die Insel Sveti Marko und weitere 100 Meter entfernt die Insel Gospa od Milosti. Auf der Blumeninsel befand sich einst das orthodoxe Kloster des heiligen Erzengels Michael, daher rührt auch der ältere Name Miholjska Prevlaka. Das Kloster galt als eine Stiftung der Nemanjiden. Sicher ist, dass es um 1219 vom hl. Sava als Bistumssitz für die Zeta bestimmt wurde. Das Kloster wurde im 15. Jahrhundert von den Venezianern zerstört. Heute befindet sich auf der Insel, unweit der Ruinen des Klosters, die um 1883 erbaute orthodoxe Kirche der heiligen Dreifaltigkeit (serbokroat. Sveta Trojica).
Island of Flowers

The Island of Flowers (Montenegrin: Ostrvo cvijeća/Острво цвијећа), also known as Miholjska Prevlaka (Montenegrin: Михољска превлака, romanized: Miholjska prevlaka), or Island of St. Archangel Michael (Montenegrin: Острво Свети Михаило, romanized: Ostrvo Sveti Mihailo), is an island in the Tivat municipality in the Bay of Kotor, on the Montenegrin Littoral. It has population of 100 people. The Island of Flowers is located near the town of Tivat, in the Bay of Kotor. The island is 300 m long and 200 m wide. It is connected with the mainland by a narrow isthmus. Today, the island is inhabited by about a hundred people, mainly living in bungalows. The island includes a monastery dedicated to Archangel Michael, built in the early 13th century by Saint Sava, the medieval seat of the Metropolitanate of Montenegro. It was a tourist resort for Yugoslav military personnel, closed for the general public in the Socialist Yugoslavia period. History In the Middle Ages the two adjacent islands, Island of Flowers and Sveti Marko Island, were named islands of Sveti Mihailo and Sveti Gavrilo respectively, after the two holy archangels. After the Montenegrin littoral became part of the Venetian Republic, both islands were renamed. Sveti Mihailo Island became Miholjska Prevlaka, while Sveti Gavrilo Island became first named Stradioti, then Sveti Marko Island. Monastery The Monastery of Saint Archangel Michael (Serbian: Манастир Светог Архангела Михаила, romanized: Manastir Svetog Arhangela Mihaila) was founded by Serbian Archbishop Sava (s. 1219–35). The church base was built earlier, reconstructed in the 9th century and destroyed in the 11th century. The monastery was the seat of the Eparchy of Zeta between the 13th and 15th centuries. Under planned restoration, the monastery was destroyed by the Republic of Venice in 1441 after it was proclaimed unsafe due to the rumors of a plague breakout. Recent research by the Military Medical Academy in Belgrade, using recovered remains of monks from that time have revealed that the monks died probably due to arsenic poisoning. There are remains of the church base. See also Sveti Marko Island Prevlaka Peninsula, also located in the Bay of Kotor, bordering Croatia References External links "Манастир превлака".
Isla Prevlaka

Isla Prevlaka​ (en montenegrino: Михољска Превлака; en serbio: Ostrvo Cvijeća; también llamada «Isla de las Flores») es una isla en el mar Adriático, en el país europeo de Montenegro,​ que administrativamente forma parte del municipio de Tivat. La isla se encuentra situada cerca de la ciudad de Tivat, en la bahía de Kotor y tiene unos 300 m de largo y 200 m de ancho. Está conectada con tierra firme por un estrecho istmo. La isla de Prevlaka no se debe confundir con la Península del mismo nombre, que también se encuentra en la bahía de Kotor, pero que pertenece a Croacia. Historia En la Edad Media, las dos islas colindantes, la isla de las Flores y la isla Sveti Marko, eran llamadas islas de Sveti Mihailo y de Sveti Gavrilo respectivamente, en honor a los dos santos arcángeles, Miguel y Gabriel. Después de que el litoral montenegrino se convirtiera en parte de la República de Venecia, se cambió el nombre de ambas islas. La isla de Sveti Mihailo se convirtió en Miholjska Prevlaka, mientras que la isla de Sveti Gavrilo se llamó primero Stradioti y luego la isla de Sveti Marko (San Marcos). Monasterio de San Miguel Arcángel El Monasterio de San Miguel Arcángel (en serbio: Манастир Светог Архангела Михаила / latinizado: Manastir Svetog Arhangela Mihaila) fue fundado por el arzobispo serbio Sava, de la dinastía Nemanjić, en 1219.​ La base de la iglesia estaba establecida anteriormente, reconstruida en el siglo IX y destruida en el siglo XI.​ El monasterio fue la sede de la Eparquía de Zeta entre los siglos XIII y XV. Con una restauración planificada, el monasterio fue destruido por la República de Venecia en 1441 después de que se proclamara insano por haber rumores de peste. Investigaciones recientes de la Academia Médica Militar de Belgrado, utilizando restos recuperados de monjes de esa época, han revelado que los monjes murieron probablemente debido al envenenamiento por arsénico. Existen restos de la base de la iglesia. Véase también Geografía de Montenegro Geografía de Europa Referencias Enlaces externos Mapa de localización de la isla
Miholjska prevlaka

Miholjska prevlaka (Otok sv. Arkanđela Mihaila, Otok cvijeća) je prvi od tri otoka u jedinstvenom nizu otoka u tivatskom zaljevu Boke kotorske, poznatijih kao Krtoljski arhipelag. Ovaj otok se poslije pet metara širokog i plitkog tjesnaca nadovezuje na poluotok Brda. Stotinjak metara dalje je otok Stradioti ili Sveti Marko, a još toliko je udaljeno Bogorodičin otok, Otok ili Gospe od Milosti. Na ovaj dio zaljeva prostirala se zajednica samostana svetog arkanđela Mihaila. Istočna strana Boke kotorske (od rta Oštra do Perasta) bila je dio Travunije, odnosno Hercegovine, a grad Kotor s Bokom kotorskom i Grbljem, u srednjem vijeku poznat kao "kraljevski grad", bio je poseban teritorij s vladarskim dvorcima. Miholjska prevlaka je imenovana po samostanu svetog arkanđela Mihaila, danas u ruševinama, koji je sveti Sava Nemanjić 1219. ustanovio kao sjedište Zetske episkopije. Dugo vremena jezgra Miholjskog zbora je bila Miholjska prevlaka. Na Miholjskoj prevlaci se nalazi crkva Sv. Trojice. To je jednobrodna građevina s polukružnom apsidom i trodjelnim zvonikom na preslicu. Na zapadnoj fasadi, iznad portala nalazi se rozeta, a ispod nje fragmenti plastike. Sagradila je 1883. godine Katarina Vlastelinović. Izvori Vanjske poveznice
Isola di San Michele (Montenegro)

L'isola di San Michele (in montenegrino Miholjska prevlaka/Михољска превлака - острво Св. Арханђел Михаило) conosciuta anche come scoglio dell'Istmo, Ponte o isola dei Fiori (ostrvo Cvijeća), è un'isola dell'arcipelago di Cartolle situata in un'ansa delle Bocche di Cattaro, in Montenegro. L'isola prende il nome dal monastero che ospita, oggi in rovina, dedicato a san Michele Arcangelo. Geografia L'isola si trova nella baia di Teodo, a sud dell'omonimo porto a brevissima distanza dalla terraferma cui è collegata da una strada ed è la più orientale dell'arcipelago composto da tre isole allineate: seguono San Marco, al centro, da cui dista circa 110 m, e il piccolo scoglio del Convento a ovest. San Michele ha una forma rettangolare e misura circa 360 m di lunghezza per 200 di larghezza . La linea composta dai tre isolotti dell'arcipelago divide la parte sud-orientale della baia di Teodo in due insenature: valle Cartolle o baia di Kartoli (uvala Krtole) e la valle Cucculina (uvala Polje, Увала Поље). Il monastero di San Michele Arcangelo Dopo la fondazione della Chiesa ortodossa serba indipendente, nel 1219, dovuta a Rastko Nemanjic (san Sava) e l'istituzione della diocesi di Zeta, fu costruito sull'isola, dove c'erano le rovine di un precedente monastero distrutto dagli arabi, quello dedicato a san Arcangelo Michele. Note Voci correlate Isole dell'Adriatico Bocche di Cattaro Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Isola di San Michele