NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stadion Pod Goricom

Stadion Pod Goricom (černohorsky Stadion Pod Goricom) je víceúčelový stadión v Podgorici, hlavním městě Černé Hory. Jeho jméno odkazuje na polohu pod blízkým kopcem Gorica. Mezi nejvýznamnější zápasy, odehrané na stadiónu, patří: Jugoslávie – Lucembursko 0:0 (27. říjen 1971, asi 15 000 diváků) Jugoslávie – Wales 4:4 (15. prosinec 1982, asi 17 000 diváků) FK Budućnost Podgorica – Deportivo La Coruňa 2:1 (9. červenec 2005, asi 10 000 diváků) Černá Hora – Maďarsko 2:1 (24. březen 2007, asi 13 000 diváků) Černá Hora – Itálie 0:2 (28. březen 2009, asi 17 000 diváků) Historie Stadion byl postaven v roce 1945, o pět let později však vyhořel. Byl zcela přestavěn – původní kapacita 7000 diváků se rekonstrukcí zvýšila na 17 000. Po rozpadu Jugoslávie se kapacita zredukovala na 12 000 míst, všechna k sezení. V roce 2006 byla hrací plocha stadionu upravena. Od tohoto roku je také celá travnatá. Rozměry plochy jsou 105 x 70 metrů. Stadion je v současné době domácím hřištěm klubu FK Budućnost Podgorica a je využíván převážně pro fotbalové zápasy. Slouží také jako místo pro utkání Černé Hory s ostatními reprezentacemi, protože je to jediný stadión v Černé Hoře, který splňuje normy UEFA. Na severní tribuně sedávají většinou fanoušci týmu FK Budućnost Podgorica, převážně skupina jeho fanoušků s názvem Varvari. Tato skupina také tvoří většinu diváků, pokud zde tým Budoucnost hraje. Varvari je největší Ultras skupina v Černé Hoře. Jižní a západní tribuny jsou k dispozici ostatním divákům. Předpokládaná stavba východní tribuny má navýšit kapacitu diváků přes 18 000 míst. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Podgorica City Stadium na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Stadión Podgorica na Wikimedia Commons Světové stadióny Archivováno 16. 3. 2006 na Wayback Machine.
Estadio Pod Goricom

El estadio Pod Goricom es un estadio de fútbol ubicado en la ciudad de Podgorica, capital de Montenegro. El recinto fue inaugurado en 1945 y posee una capacidad para aproximadamente 15 200 espectadores. Es utilizado por la selección de fútbol de Montenegro y por el club Budućnost Podgorica de la Primera División de Montenegro.​ El estadio también se usa para la disputa de los encuentros de competiciones europeas de los demás equipos montenegrinos, ya que es el único que reúne las condiciones exigidas por la UEFA. El estadio se quemó completamente durante la década de 1950, pero más tarde fue reconstruido. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Montenegro Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Estadio Pod Goricom.
Stade Pod Goricom

Le stade Pod Goricom (en monténégrin : Stadion pod Goricom) est un stade de football situé à Podgorica, au Monténégro. Il a été inauguré en 1945 et a une capacité de 17 000 places. Il est le stade de l'équipe du Monténégro de football, et abrite également le Budućnost Podgorica. Histoire Notes et références Liens externes Ressource relative au sport : StadiumDB Voir aussi Articles connexes Équipe du Monténégro de football Budućnost Podgorica Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail du Monténégro
Gradski stadion u Podgorici

Gradski stadion (kolokvijalno: Pod Goricom ) višenamjenski je stadion u Podgorici, glavnom gradu Crne Gore. Izgrađen je 1947. Najviše se koristi u nogometu, i najčešći su korisnici FK Budućnost i Crnogorska nogometna reprezentacija. Prve dvije godine (nakon izgradnje) kapacitet stadiona iznosio je oko 7000 gledatelja, ali je izgradnjom sjeverne i južne tribine kapacitet proširen na 11.563 mjesta. Ovaj je stadion jedini u Crnoj Gori, na kojem se smiju igrati međunarodne utakmice. Izvori
Stadio pod Goricom

Lo stadio pod Goricom (in serbo Стадион под Горицом?, Stadion pod Goricom) è uno stadio situato a Podgorica, in Montenegro. Ha una capienza di 11 264 posti a sedere ed è prevalentemente usato per incontri di calcio. Ospita le partite casalinghe del Budućnost, ma è usato anche da altre squadre montenegrine per le competizioni europee, essendo l'unico impianto del Montenegro che soddisfa gli standard richiesti dalla UEFA. Viene spesso usato come sede delle partite casalinghe della nazionale montenegrina, che qui ha disputato il suo primo incontro ufficiale, il 24 marzo 2007 contro l'Ungheria, partita terminata con il risultato di 2-1 per i montenegrini. Storia Lo stadio cittadino di Podgorica è stato costruito nel 1945, dopo la seconda guerra mondiale. Prima della guerra il Budućnost e altri club di Podgorica giocavano le loro partite in un campo vicino a quella località. La capienza originaria dello stadio era di circa 5 000 spettatori. Lo stadio bruciò completamente nel 1952, ma fu successivamente ricostruito con una nuova capienza di circa 17 000 posti. Il nuovo stadio fu dotato di quattro tribune: ovest, est, sud e nord. Nel 1989 furono installati i riflettori nello stadio cittadino di Podgorica (allora nota come Titograd). Negli anni '80 del XX secolo fu ricostruita la tribuna principale (ovest), dotata di 6 000 posti a sedere e una tettoia moderna. Dopo lo scioglimento della Repubblica Socialista Federale di Jugoslavia, lo stadio fu sottoposto a ulteriori lavori di costruzione. La tribuna est fu demolita e fu edificata una nuova tribuna nord. La capacità dell'impianto fu ridotta a 12 000. Il 27 marzo 2015 nello stadio si svolse una partita di qualificazione al campionato d'Europa 2016 tra Montenegro e Russia che fu sospesa dall'arbitro per minacce alla sicurezza dei giocatori. Il portiere russo Igor Akinfeev fu colpito alla testa da un fumogeno e fu ricoverato in ospedale. Alla Russia fu assegnata la vittoria per 3-0 su decisione della UEFA a seguito della sospensione della partita. La tribuna nord è sede dei tifosi del Budućnost, i cosiddetti Varvari (barbari). Si tratta del più grande gruppo di ultras del Montenegro. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Stadion Pod Goricom
Pod Goricomstadion

Pod Goricomstadion (Montenegrijns: Стадион под Горицом) is een multifunctioneel sportcomplex in de Montenegrijnse hoofdstad Podgorica, het vroegere Titograd, dat vooral wordt gebruikt voor voetbalwedstrijden. Het complex biedt plaats aan 17.500 toeschouwers en is de thuishaven van voetbalclub FK Budućnost Podgorica en het Montenegrijns voetbalelftal. Het stadion was het toneel van de allereerste officiële voetbalinterland die Montenegro speelde, op 24 maart 2007 tegen Hongarije. De thuisploeg won het oefenduel met 2-1 door twee rake strafschoppen van achtereenvolgens Mirko Vučinić en Igor Burzanović. De allereerste interland die in het Pod Goricomstadion werd gespeeld, was de EK-kwalificatiewedstrijd tussen Joegoslavië en Luxemburg op 27 oktober 1971. Dat duel, bijgewoond door 15.000 toeschouwers, eindigde in een verrassend 0–0 gelijkspel. Interlands
Estádio Pod Goricom

O Estádio Pod Goricom é o estádio do clube FK Budućnost Podgorica e da Seleção de Futebol de Montenegro. Possui uma capacidade para aproximadamente 17.000 espectadores, e está localizado em Podgorica, capital de Montenegro. O estádio também é utilizado para a disputa das partidas, em competições europeias, das demais equipes montenegrinas, já que é o único que reúne as condições exigidas pela UEFA. O estádio foi completamente incendiado durante a década de 1950, porém foi reconstruído mais tarde. Referências
Stadionul Pod Goricom

Stadionul Pod Goricom (în muntenegreană: Stadion pod Goricom, Стадион под Горицом) este un stadion multifuncțional din Podgorica, Muntenegru. Stadionul are o capacitate de 12 000 de locuri și de obicei e utilizat pentru meciuri de fotbal. Arena este stadionul de casă al clubului FK Budućnost Podgorica și este frecvent utilizat de echipa națională de fotbal a Muntenegrului. Cele mai mari audiențe Meciuri notabile jucate pe stadion: SFR Iugoslavia - Luxembourg 0:0 (ECQ, 27 oct 1971) - spect.: 15 000 FK Budućnost - NK Hajduk Split 1:2 (1st League, 27 aug 1975) - spect.: 20 000 SFR Iugoslavia - Țara Galilor 4:4 (ECQ, 15 dec 1982) - spect.: 17 000 FK Budućnost - Deportivo La Coruna 2:1 (Cupa Intertoto, 9 iulie 2005) - spect.: 10 000 Muntenegru - Ungaria 2:1 (primul meci al naționalei, 24 martie 2007) - spect.: 12 000 Muntenegru - Italia 0:2 (WCQ, 28 martie 2009) - spect.: 12 500 Muntenegru - Anglia 2:2 (2012 Euro Cup Qualifying, 7 oct 2011) - spect.: 12 500 Referințe
Под Горицом

Стадион «Под Горицом» (черног. Стадион «Под Горицом» / Stadion «Pod Goricom») — многофункциональный стадион в столице Черногории Подгорице. Главный и крупнейший по вместимости стадион Черногории. Вмещает в себя 15230 зрителей. На этом стадионе проводят свои домашние матчи национальная сборная Черногории и клуб «Будучност». Также на этом стадионе проводятся финалы Кубка Черногории. СФРЮ — Люксембург 0:0 (КЧЕ, 27 октября 1971) — пос.: 15.000 СФРЮ — Уэльс 4:4 (КЧЕ, 15 декабря 1982) — пос.: 17.000 «Будучност» — «Депортиво» 2:1 (Кубок Интертото, 9 июля 2005) — пос.: 10.000 Черногория — Венгрия 2:1 (первый матч сборной, 24 марта 2007) — пос.: 13.000 Черногория — Украина 0:4 (КЧМ, 7 июня 2013) — пос.: 17.000 Черногория — Россия 0:3 (тех. п.) (КЧЕ-2016, 27 марта 2015) Сегодня Стадион в настоящее время используется в основном для футбольных матчей и как домашняя арена клуба «Будучност». Он также служит местом для игр и других черногорских команд, которые играют в еврокубках, поскольку он является единственным черногорским стадионом, который соответствует стандартам УЕФА. Он является домашним стадионом Сборной Черногории по футболу, и её дебютный матч против Венгрии был сыгран здесь. Стадион первоначально вмещал около 7000 зрителей, позже увеличили до 17 000, достроив трибуны к северу и к югу. В восточной части стадиона планируется построить в ближайшее время ещё одну, благодаря которой он будет вмещать 20 000. Футбольное поле размеров 105 х 70 метров, замена газона была произведена в 2006 году. Северная трибуна предоставлена болельщикам «Будучности», известным как «Варвари» (черног. Varvari). Она составляет около четверти от общей вместимости стадиона. Остальные трибуны свободны для посещения. «Варвари» часто составляют значительную часть присутствующих на играх «Будучности». Они являются крупнейшими ультрас в Черногории. Примечания Ссылки World Stadiums
Стадион под Горицом

Стадион под Горицом је вишенаменски стадион у Подгорици. Тренутно се највише користи за фудбалске утакмице, а домаћи терен је фудбалском клубу Будућност. Пре две године капацитет стадиона је износио 7.000 гледалаца, али је изградњом северне и јужне трибине проширен на 17.000. Терен има димензије 105 x 70 м, а подлога је потпуно промењена 2006. године. Стадион под Горицом је један од два стадиона у Црној Гори који су добили лиценцу од Уефе за међународне утакмице. Кроз своју дугогодишњу историју на стадиону је одиграно неколико незаборавних утакмица: СФР Југославија - Луксембург 0 : 0 (Квал. за ЕП 27. октобар 1971) СФР Југославија - Велс 4 : 4 (Квал. за ЕП 15. децембар 1982) Србија и Црна гора - Азербејџан 2 : 2 (Квал. за ЕП 12. фебруар 2003) Први меч реп. Србије и Црне Горе ФК Будућност - Депортиво Ла Коруња 2 : 1 (Интертото куп, 9. јул 2005) Црна Гора - Мађарска 2 : 1 (Пријатељска 24. март 2007) Први меч реп. Црне Горе Референце Види још Списак фудбалских стадиона у Црној Гори Спољашње везе Историја стадиона на fkbuducnost.co.me
Stadion Pod Goricom

Stadion Pod Goricom (serbiska: Стадион под Горицом) är en idrottsarena i Podgorica i Montenegro och landets nationalarena i fotboll. Arenan tar 17 000 åskådare och öppnades 1945. Namnet betyder bokstavligen Under Gorica-stadion och syftar på höjden Gorica nära staden.
Міський стадіон (Подгориця)

Стадіон Под Горицом (чорн. Стадион «Под Горицом» / Stadion «Pod Goricom»), також відомий як Міський стадіон Подгориці — стадіон у столиці Чорногорії місті Подгориця. Головний і найбільший стадіон країни. Трибуни стадіону вміщують 15,230 глядачів. На стадіоні домашні матчі проводять збірна Чорногорії і футбольний клуб «Будучност». Також на стадіоні проводяться фінали Кубку Чорногорії. Найвідвідуванішим матчем стадіону став матч між «Будучност» і «Хайдук» 1975 року. Стадіон зараз Стадіон зараз використовується в основному для футбольних матчів, як домашня арена клубу «Будучност» та збірна Чорногорії. Він також служить місцем для ігор інших чорногорських команд, які грають в єврокубках, оскільки він є єдиним стадіоном Чорногорії, який відповідає стандартам УЄФА. Саме на ньому був зіграний перший матч Збірної Чорногорії проти Угорщини, який закінчився перемогою чорногорців 2:1. Кілька разів стадіон був реставрований. Останній раз у 2004—2006 роках. У цьому ж році на полі була зроблена заміна газону. Примітки
Reževići Monastery

The Reževići Monastery (Serbian: Манастир Режевићи, romanized: Manastir Reževići) is a medieval Serbian Orthodox monastery located in Katun Reževići village between Budva and Petrovac in modern-day Montenegro. The monastery has two churches. According to a local legend, the 'Church of the Dormition of the Mother of God' was built in the 1220s by King Stefan Nemanjić (Stefan the First-Crowned), the first king of Serbia while the 'Church of the Archdeacon Stefan' was built by Emperor Stephen Uroš IV Dušan of Serbia in 1351. Etymology The name of the monastery is derived from the name of the clan Reževići, one of clans of the Paštrovići tribe. Legends According to local legends, there was a column in front of a guesthouse on the road between Budva and Petrovac in the Kingdom of Serbia in which a wine vessel full of wine was kept for thirsty passersby. One legend says that Raymond IV, Count of Toulouse drank from this vessel during the First Crusade. According to another legend, Stefan the First-Crowned, the first king of Serbia, drank wine from this wine vessel during his visit to his cousin, Venetian Doge Dandolo. Later, in 1223 or 1226, he allegedly built 'The Church of the Dormition of the Mother of God' (Serbian: Црква Успења Пресвете Богородице) near the guesthouse. In 1351, a church dedicated to Saint Stephen—the 'Church of the Archdeacon Stefan' (Serbian: Црква архиђакона Стефана)—was built next to The Church of the Dormition of the Mother of God аgainst the order issued by Stephen Uroš IV Dušan of Serbia during his trip from Dubrovnik to Skadar. The column with wine vessel (kept full by the population of surrounding villages to show their hospitality) survived until the mid 19th century. History The monastery was a gathering place for the members of the Paštrovići tribe who traditionally held meetings there to make important decisions or to elect their chieftain. The last chieftain elected by the Paštrovići assembly held at this monastery was Stefan Štiljanović. Both churches and guesthouse were deserted for some time after they had been plundered and razed by the pirates of Ulcinj in the mid 15th century. In 1785, the monastery, its library and treasury were plundered by Mahmud Pasha Bushatli. Frescoes from the beginning of the 17th century and some remains of frescoes from the 18th-century have been preserved. It is believed that they were the work of Strahinja of Budimlje, who painted frescoes in many churches at that time. Also in 1833, painter Aleksije Lazović worked on the icons of the "Dormition of the Mother of God" Serbian Orthodox Church in Reževići Monastery, near Petrovac na Moru. See also List of Serbian Orthodox monasteries Notes Further reading P. Jovićević, Andrija (2011) [1930—1939], Drevni srpski Manastiri [Ancient Serbian monasteries] (in Serbian), Nikšić: Izdavački centar Matice srpske – Društva članova u Crnoj Gori, ISBN 978-9940-580-05-6 External links "Manastir Reževići". Petrovac na Moru municipality website. Retrieved 31 July 2013. Rakić, Radomir (1985), The Monastery of Rezevici, Petrovac na Moru: Uprava manastira, retrieved 4 August 2013
Monaster Reževići

Monaster Reževići – prawosławny męski klasztor w Czarnogórze, w regionie Budvy, w Metropolii Czarnogóry i Przymorza Serbskiego Kościoła Prawosławnego. Kompleks klasztorny składa się z cerkwi Zaśnięcia Matki Bożej konsekrowanej w 1223, powstałej za środki przekazane przez Stefana Pierwszego Koronowanego, oraz cerkwi Trójcy Świętej z 1351, również fundacji Nemaniczów. Obiekt ten wzniesiony jest na planie krzyża z absydą, w której znajduje się pomieszczenie ołtarzowe, oraz fasadą dekorowaną rozetą. Dzwonnica monasterska znajduje się w sąsiedztwie cerkwi Trójcy Świętej. Pierwotnie w klasztorze istniała jeszcze cerkiew św. Stefana, która przetrwała do naszych czasów w ruinie. Klasztor był wielokrotnie niszczony i odbudowywany. W latach 1705 i 1785 został obrabowany przez Turków, w 1812 splądrowały go wojska francuskie. Ponowne zniszczenia przyniosło trzęsienie ziemi w Czarnogórze w 1979. Bibliografia Informacja na stronie Metropolii Czarnogóry i Przymorza AgnieszkaA. Szymańska AgnieszkaA., Czarnogóra, Pruszków: Rewasz, 2007, s. 162, ISBN 978-83-89188-60-1, OCLC 749467399 .
Монастырь Режевичи

Монастырь Режевичи (серб. Манастир Режевићи) — сербский мужской православный монастырь, расположенный в селе Катун Режевичи в общине Будва, Черногория. Этимология Своё название монастырь получил по имени одного из кланов славянского племени Паштровичи. История Согласно местной легенде, церковь Успения Богородицы была построена в 1220-х годах Стефаном II Неманичем, первым королем Сербии, а церковь архидиакона Стефана — Стефаном Урошем IV Душаном в 1351 году. Упоминание о монастыре было найдено на иконе 1423 года, написанной иеромонахом Никодимом. Церковь Успения Богородицы и монастырь также упоминаются в документе 1612 года о дарении земли монастырю. Монастырь несколько раз был разграблен. В середине XVI века его разорили пираты из Ульциня, после чего он долгое время находился в запустении. В 1705 и 1785 годах разграблен турецкой армией, в 1812 году — войсками Наполеона во время оккупации черногорского побережья французами, а во время Второй мировой войны — итальянской армией. В 1979 году монастырские здания были повреждены в результате землетрясения. Строительство третьей церкви было начато в 1770 году, она была освящена во имя Святой Троицы. В 1839 году была возведена колокольня на средства, полученные архимандритом Димитрием Перазичем во время службы в России от русского синода. Примечания Литература P. Jovićević, Andrija (2011) [1930—1939], Drevni srpski Manastiri [Ancient Serbian monasteries] (серб.), Nikšić: Izdavački centar Matice srpske – Društva članova u Crnoj Gori, ISBN 978-9940-580-05-6 Ссылки Rakić, Radomir (1985), The Monastery of Rezevici, Petrovac na Moru: Uprava manastira, Дата обращения: 18 июля 2021
Samostan Reževići

Samostan Reževići (srbsko Манастир Режевићи, Manastir Reževići) je srednjeveški samostan Srbske pravoslavne cerkve v vasi Katun Reževići med Budvo in Petrovac na Moru v Črni gori. Samostan ima dva cerkvi. Po lokalnem izročilu je cerkev Vnebovzetja matere Božje v 1220. letih zgradil prvi srbski kralj Štefan Nemanjić, cerkev naddiakona Štefana pa srbski kralj Štefan Uroš IV. Dušan leta 1351. Legende Po eni od lokalnih legend je v Srbskem kraljestvu pred gostiščem na cesti med Budvo in Petrovcem stal steber, na njem pa poln sod vina za žejne popotnike. Legenda pravi, da se je v gostišču odžejal tudi Rajmond IV. Touluški na prvem križarskem pohodu. Po drugi legendi je iz soda pil tudi prvi srbski kralj Štefan Prvokronani med obiskom pri svojem sorodniku, beneškem dožu Enricu Dandolu. Kralj je leta 1223 ali 1226 ukazal v bližini gostišča zgraditi cerkev Vnebovzetja matere Božje. Leta 1351 je bila po naročilu kralja Štefana Dušana ob prvi cerkvi zgrajena cerkev sv. Štefana. Gradnjo je naročil na svojem potovanju iz Dubrovnika v Skadar. Steber z vedno polnim vinskim sodom, ki je kazal na gostoljubnost okoliških prebivalcev, je stal do sredine 19. stoletja. Zgodovina V samostanu so se tradicionalno zbirali člani črnogorskega plemena Paštrovići, kadar so sprejemali pomembne odločitve ali izbirali svojega poglavarja. Zadnji poglavar, izvoljen na zboru Paštrovićev, je bil Štefan Štiljanović. Obe cerkvi in gostišče so bili po opustošenju in ropanju ulcinjskih piratov sredi 15. stoletja nekaj časa zapuščeni. Leta 1785 je samostan, njegovo knjižnico in zakladnico izropal Mahmud Paša Bušatli. Freske z začetka 17. stoletja in nekaj ostankov fresk iz 18. stoletja se je ohranilo. Za slednje se domneva, da so bile delo mojstra Strahinje iz Budimlja, ki je poslikal veliko cerkva. Leta 1833 je na ikoni Vnebovzetje matere Božje v samostanski cerkvi delal slikar Aleksije Lazović. Sklici
Манастир Режевићи

Манастир Режевићи је манастир Српске православне цркве из 13. вијека и припада Митрополији црногорско-приморској. Игуман манастира од 1969 - 2006 био је архимандрит Мардарије Шишовић. Историја Манастирски храм саградио је Стефан Првовенчани и посвећен је Успењу Пресвете Богородице. Други храм по предању изградио је цар Душан и посвећен је Светом Стефану. Средином XVI вијека, обе храма су опљачкана и разорена. 1714. године у манастир долази проигуман Максим Косијеревац, из манастира Косијерева, који је обновио обе цркве и основао манастир. Његов рад наставио је Никодим Вуковић који је 1770. године подигао већу цркву посвећену Светој Тројици а која је потпуно довршена од стране јеромонаха Димитрија Перазићa 1814. године. Стара црква Успења грађена је на свод, има звоник на преслицу са једним окном. Унутрашњост је живописана. Иконостас је рад Алексија Лазовића Бјелопољца у српско-византијском стилу пренесен је из сусједне цркве Св. Тројице. У цркви је гробница у којој су сахрањивани калуђери манастира до краја 19. вијека. Одмах до ње, налази се већа црква Св. Тројице која је грађена у облику крста, а иконостас је рад паштровског сликара Марка Греговића. Црква има велики четвороугаони звоник који је висок 24 метра и који се завршава зашиљеним кровом покривеним каменим плочама. Босанска вила (Дионисије Миковић) је писала о овој светој обитељи. Садашњи игуман манастира је јеромонах Козма (Митровић). Манастирске фреске су оштећене јула 2016. године поливањем црвене фарбе. Референце Спољашње везе Манастири у Будви Мушки Манастири Митрополије црногорско-приморске
Плавско езеро

Плавското езеро се намира в центъра на община Плав и въобще на горното Полимие. Надморската му височина е 906 m. Западно от него е планината Визитор, а източно – Проклетия. Дължината му от север на юг е 2160 m, а ширината – 920 m. Максималната му дълбочина е 9 m. Плавското езеро е основна туристическа атракция на горното Полимие. Според някои географи, от него води началото си река Лим. Източници Lake Plav and Ali-Pashas Springs
Plavsko jezero

Der Plavsko jezero (serbisch-kyrillisch Плавско језеро) ist ein See in der Gemeinde Plav, im Nordosten Montenegros. Der See liegt in einem weiten Tal zwischen Prokletije und Visitormassiv auf einer Höhe von 906 m über dem Meeresspiegel. Er ist neun Meter tief, misst von Nord nach Süd 2160 Meter und in der Breite bis zu 1400 Meter. Er nimmt eine Fläche von etwa zwei Quadratkilometern ein. Wichtigster Zufluss ist die Ljuča, der Abfluss ist der Lim. Der Plavsko jezero galt lange Zeit als größter Gletschersee des Balkans. Neuere Forschung geht aber davon aus, dass er anders entstanden sein muss, da die Gletscher nie so weit vorgestoßen sein sollen. Forscher haben zudem 270 Spezies im See nachgewiesen. Der Plavsko jezero bietet Möglichkeiten zum Baden und zum Wassersport. Wegen der Hechte und verschiedener Forellenarten ist er ein beliebtes Ziel für Angler. Siehe auch Liste der Seen in Montenegro Weblinks Summitpost.org (englisch) Plav Lake and Ali-Pashas Springs (englisch) Einzelnachweise