Манастир Савина

Манастир Савина је мушки манастир Српске православне цркве који се налази поред Херцег Новог. Направљен је у бујној медитеранској вегетацији, на обали. Манастир се састоји од три цркве: Мали храм Успења пресвете Богородице, Велики храм Успења пресвете Богородице и Храм Светог Саве по коме је и манастир добио име. Савина је имала важну улогу у очувању идентитета српске православне заједнице у Боки у 18. веку. Старешина манастира је архимандрит Макарије (Имамовић) са братством, на челу од 15. августа 2018. године. Историја Мали храм Успенија Пресвете Богородице је веома мали, само десет метара дугачак и шест метара широк. Највероватније потиче из 1030. године, мада је најстарији запис у коме се манастир спомиње и из 1648. године. Његова обнова започета је крајем 17. века, доласком избеглих монаха из манастира Тврдош (Херцеговина), а завршена је 1831. године. У манастиру се налази велики број реликвија које потичу из доба Немањића (мошти Јелене Немањић Шубић, крст Светог Саве), укључујући и оне пренете из манастира Тврдош. Храм Светог Саве налази се ван манастирског комплекса. Велики храм Успења Пресвете Богородице саграђен је између 1777. и 1799. године, а градио га је мајстор Никола Форетић са острва Корчуле. Иконостас Велике цркве урадио је познати сликар Симеон Лазовић у периоду 1795-1797, у стилу барока. Његова икона Богородичног покрова (који је био честа тема сликарства српског барока) сматра се уметнички вредном а иконографски тип за редак у српском бароку. Године 1797. манастирска црква је украшена и споља ограђена. Мештанин, апотекар Србин католик Никола Андровић је 1858. године о свом трошку часовник на црквеном торњу оправио. У манастиру је 1838. године живео епископски Провикар за Боку Которску, игуман Макарије Грушић. Манастир је октобра 1937. био жртва провалне крађе, процењене материјалне штете од милион и по динара. Лазар Томановић је у свом путописном тексту о Боки написао да је нови храм манастира Савине грађен од корчуланског камена, а да су прилози скупљани у српској Војводини и Русији. У малој, стaрој цркви се чува(ла?) икона Богородице коју је народ прогласио чудотворном, од кад су Млечани послали галију да разори манастир, а гром је уништио галију, која је била испод манастира. Око црквице Светог Саве изнад манастира су сахрањени Руси изгинули у рату против Француза у Боки, почетком 19. века. Марина Матиће је написала научне монографије о историји манастира. Старешине манастира Галерија Види још Савински буквар из манастира Савина Референце Литература Бубало, Ђорђе (2002). . „Средњовековне повеље у архиву манастира Савине” (PDF). Историјски часопис. 49: 93—122. Бубало, Ђорђе (2003). . „Из преписке епископа бококоторског Герасима Петрановића (о рукописима и документима манастира Савине)”. Драчевица. 1 (1): 25—37. Томановић, Лазар (2007). Путописна проза. Градска библиотека и читаоница Херцег Нови. Спољашње везе Манастир у пројекту Растко Археолошко ископавање цркве Св. Саве на Савини (2002) Никанор, настојатељ манастира Савине („Православље“, бр. 930, 15. децембар 2005) Горан Комар: Савински архимандрит Леонтије Аврамовић, Зборник Матице српске за историју, број 75-76, 2007. године Ђорђе П. Бубало: Средњовековне повеље у архиву манастира Савине, Историјски часопис, број 49, 2002. године [2] [3] Манастир Савина у 18. веку, докторска дисертација (2015) Манастир Савина у 18. веку („Политика”, 20. фебруар 2023) Награда монографији о манастиру Савина („Политика”, 1. август 2023)