NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Sveta Nedjelja (otok)

Sveta Nedjelja (cg. Света Неђеља, Sveta Neđelja), kao i susjedni otočić Katič, je otočić u Jadranskom moru, smješten nasuprot mjesta Petrovac u crnogorskoj općini Budva. Na otočiću je sagrađena istoimena crkvica, a zajedno s otočićem Katič čini atrakciju za ljubitelje ronjenja. Geografija Budući da su otočići gotovo u istoj ravnoj liniji okomito na obalu, samo je otok Sveta Nedjelja vidljiv s gradske plaže Petrovac. Otok Sveta Nedelja bliži je gradskoj plaži Petrovac nego Katič,, a nalazi se oko 0,7 km od kopna. Sveta Neđelja ističe se malom, znakovitom crkvicom istog imena kao i otok. Površina otočiča je 0,010 km2, a ukupna dužina obale je oko 0,8 km. Izvori
Santa Domenica (Montenegro)

Santa Domenica (in montenegrino Sveta Neđelja/Света Недеља) è un'isola del Montenegro, nel mare Adriatico meridionale, situata di fronte a Castellastua. Si trova affiancata dall'isolotto di Cattici e nelle vecchie mappe vengono chiamati ambedue scogli di Santa Domenica. Sull'isolotto c'è una piccola chiesa dedicata a santa Domenica. Geografia Lo scoglio di Santa Domenica si trova a circa 770 m dalla spiaggia di Castellastua; ha un'altezza di 33 m. Un gruppo di scogli si trova a sud dell'isolotto, in direzione dello scoglio Cattici che dista circa 130 m. Isolotti adiacenti Perazića Školjic, scoglio vicino alla costa a nord-ovest di Castellastua, a circa 2,2 km da Santa Domenica; ha un'altezza di 131 m 42°12′46″N 18°55′01″E42°12′46″N, 18°55′01″E. Hrid Kobila, piccolo scoglio a sud-est della spiaggia di Castellastua, 680 m a nord-est di Santa Domenica, ha un'altezza di 77 m 42°11′06.77″N 18°56′38.13″E42°11′06.77″N, 18°56′38.13″E. Scogli Vattuglia, adiacenti alla costa del promontorio Resovo Brdo, a sud-est di Castellastua: hrid Velje Seke, piccolo scoglio che ha un'altezza di 4 m 42°11′47.8″N 18°57′03.26″E42°11′47.8″N, 18°57′03.26″E. otocic Vatulja, a circa 1,4 km di distanza da Santa Domenica 42°11′41.85″N 18°57′11.84″E42°11′41.85″N, 18°57′11.84″E. Alcuni scogli si trovano vicino alla costa di punta Dubovizza (rt Dubovica) a sud di valle Bugliarizza (uvala Buljarica), la larga insenatura a sud-est di Castellastua. Elencati da nord a sud sono: scoglio Miscovizza (hrid Miškovica), che ha un'altitudine di 65 metri 42°11′41.85″N 18°57′11.84″E42°11′41.85″N, 18°57′11.84″E. Oštri Kamen, che ha un'altezza di 3 metri 42°10′42″N 18°57′58″E42°10′42″N, 18°57′58″E. scoglio Mravignacco (hrid Mravinjak), proprio di fronte a punta Dubovizza, a circa 170 m. Dista da Santa Domenica circa 3,5 km, in direzione sud-est 42°10′24.67″N 18°57′52.23″E42°10′24.67″N, 18°57′52.23″E. Note Voci correlate Isole dell'Adriatico Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Santa Domenica
Sveta Neđelja

Sveta Neđelja – należąca do Czarnogóry skalista wysepka na Adriatyku. Administracyjnie należy do gminy Budva. Znajduje się naprzeciwko kurortu Petrovac. Obok niej położona jest większa wyspa Katič. Na szczycie skały na wyspie znajduje się kaplica. Według legendy wybudował ją grecki żeglarz, którego statek rozbił się w jej pobliżu. Obecna budowla zastąpiła starszą, zniszczoną w 1979 roku w wyniku trzęsienia ziemi. Bibliografia Europejskie wyspy marzeń – Katic i Sveta Nedjelja, Czarnogóra Katič & Sveta Nedjelja Islands (ang.)
Sveta Nedelja (otok)

Sveta Nedelja je majhen otoček v Jadranskem morju. Pripada Črni gori. Sveta Nedelja, tudi Sveta Neđelja, leži v občini Budva južno od mesta Petrovac na Moru. Na otočku stoji cerkev sv. Nedelje. Glej tudi seznam otokov v Črni gori
Njegošův park (Podgorica)

Njegošův park (srbsky Његошев парк) je veřejný park, který se nachází v hlavním městě Černé Hory, Podgorici. Leží na západním okraji nového centra hlavního města a protíná jej severo-západním směrem hlavní podgorická řeka, Morača. Park ze severní strany vymezuje tisíciletí, z jižní potom Most Blaža Jovanoviće. Přes Moraču v parku vedou ještě další dva mosty – Moskevský most a Visutý most Gazela. Jeho rozloha je 30 000 m2. Park je největší v hlavním městě a také nejnavštěvovanější. V parku se nachází také basketbalové hřiště a památník Petru II. Petrovićovi Njegošovi. Z parku je také možné sejít na břeh řeky Morači na pláži Labud. V roce 2021 byla uskutečněna komplexní obnova parku, v rámci níž byla zprovozněna navíc také fontána. Reference
Негошев парк

Негошев парк — парк, расположенный в центральной части города Подгорица (Черногория). Географическое положение Один из старейших парков Подгорицы находится между левым берегом реки Морачи (от моста Блажа Йовановича до моста Миллениум) и с востока ограничен бульваром Станка Драговича. Из Негошева парка можно спуститься к набережной Морачи. Неподалёку от Негошева находится Королевский парк, также являющийся популярным местом отдыха жителей города. Описание Парк назван в честь черногорского правителя и поэта Петра II Петровича Негоша. Негошев парк — это небольшой ботанический сад, потому что в нём, помимо обычных деревьев и другой растительности, есть и очень редкие растения. Одним из них является гинкго, первые саженцы которого прибыли с Дальнего Востока и особенно широко представлены в китайских императорских парках. Есть также редкое растение саговник (цикас), которое считается самым старым в парке. История Парк начали создавать ещё в конце XIX века при строительстве Мирковой Вароши — нового района Подгорицы, освобожденной от турок. Во время Второй мировой войны в результате фашистских бомбардировок парк был сильно поврежден снарядами и в своем сегодняшнем виде открылся только в 1951 году. В 1956 году в парке напротив здания Черногорского народного театра был установлен первый памятник Подгорицы — Петру II Петровичу Негошу. В 2021 году Негошев парк был реконструирован. Отремонтирована баскетбольная площадка. Появились пешеходные дорожки из плитки, фонари, скамейки, качели для взрослых, столы для настольного тенниса, искусственный пруд, амфитеатр для проведения массовых мероприятий. Достопримечательности Главной достопримечательностью парка, помимо великолепных ландшафтов, является внушительный бронзовый памятник Петру II Петровичу Негошу. В южной части парка находится могила Люба Йефтича, серба из Боснии, который избежал службы в австро-венгерской армии, но был арестован в Подгорице и расстрелян оккупантами 16 октября 1916 года. Там же поблизости находится красивая чесма (питьевой фонтанчик), подаренная городу в 2000 году в качестве задужбины семьей Стоянович. Примечания
Crno jezero

Der Crno jezero (deutsch „Schwarzer See“) ist ein Gletschersee im Norden Montenegros. Der See liegt auf einer Höhe von 1416 m, etwa 3 km westlich von Žabljak. Geographie Der Crno jezero liegt am Fuße des Međed, einer Bergspitze des Durmitormassives. Er nimmt eine Fläche von etwa 500 ha ein. Der See besteht genaugenommen aus zwei Becken, Veliko jezero und Malo jezero genannt. Die beiden Teile sind durch einen engen Wasserweg verbunden, der während der Sommermonate trockenfällt, so dass zwei voneinander getrennte Wasserflächen entstehen. Der Veliko jezero (wörtlich: Großer See) bedeckt eine Fläche von 0,338 km², hat eine maximale Tiefe von 24,5 m, eine maximale Länge von 855 m und maximale Breite von 615 m. Der Malo jezero (wörtlich: Kleiner See) bedeckt eine Fläche von 0,177 km², hat eine maximale Tiefe von 49,1 m, eine maximale Länge von 605 m und maximale Breite von etwa 400 m. Die maximale Länge des gesamten Crno jezero beträgt 1.155 m. Aufgrund seiner größeren Tiefe hat der sogenannte Kleine See tatsächlich das größere Volumen. Der Crno jezero wird von zahlreichen Bergbächen gespeist, von denen der Mlinski potok (wörtlich: Mühlbach) der bedeutendste Zufluss ist. Weitere Zuläufe treten nur jahreszeitlich bedingt während der Schneeschmelze auf und sind meist unbenannt. Abfluss des Crno jezero ist die Otaka. Touristische Erschließung Der Crno jezero ist ein sehr beliebtes Ausflugsziel im Durmitor-Gebiet. Er ist einer der größten und bekanntesten Gletscherseen des Durmitor-Massivs. Der See ist leicht zugänglich und zu Fuß vom Zentrum von Žabljak aus zu erreichen. Ein etwa 3,5 km langer Weg umrundet den gesamten See und ist ein beliebtes Ziel für Erholungssuchende und Wanderer. Der Crno jezero ist Ausgangspunkt zahlreicher Wanderwege ins Durmitor-Massiv und zu den kleineren Seen rund um Žabljak. Etwas zurückgesetzt vom Ufer des Sees befindet sich ein Restaurant, in dem traditionelle montenegrinische Küche serviert wird. Siehe auch Liste der Seen in Montenegro Weblinks Crno jezero (Schwarzer See)
Black Lake (Montenegro)

Black Lake (Montenegrin: Црно језеро, Crno jezero) is a lake in the Municipality of Žabljak in northern Montenegro. It is a glacial lake, located on Mount Durmitor, at an elevation of 1,416 m. It is 3 km from the town of Žabljak. Geography Black Lake lies at the foot of Međed Peak and has an area of 0.515 square km. The lake consists of two smaller lakes: Big Lake (Veliko jezero) and Little Lake (Malo jezero). The lakes are connected by a narrow strait that dries up during the summer, creating two separate bodies of water. Big Lake has an area of 0.338 square km, maximum depth of 24.5 m, maximum length of 855 m, and maximum width of 615 m. Little Lake has an area of 0.177 square km, maximum depth of 49.1 m, maximum length of 605 m, and maximum width around 400 m. The maximum length of Black Lake is 1,155 m. Little Lake actually has a greater volume because it is deeper. Black Lake is filled by numerous mountain streams, the best known being Mlin Creek. Other streams have no name because they appear periodically, when snow from Mount Durmitor is melting. What is very rare/unusual is that the water flow between the two lakes reverses periodically. In summer, the water from Big Lake flows into Little Lake, and in winter from Little Lake into Big Lake. The subterranean effluents of the lake fork off into two rivers, Tara and Piva. Tourism Black Lake is the premium tourist attraction of the Durmitor area. It is the largest and the best known of 18 glacial lakes on the mountain. The lake is easily accessible, as it is within walking distance from the center of the town of Žabljak. A 3.5 km walking path circles around the entire lake, and it is a popular destination for recreation and hiking. NB. The path is crossed by streams in two places which can be challenging to cross. Many mountain trails lead from it to other smaller lakes around Žabljak. The Katun restaurant is located on the shore of the lake and serves traditional Montenegrin dishes. References
Fekete-tó (Montenegró)

A Fekete-tó (szerbül: Црно језеро / Crno jezero) Montenegróban, a Durmitorban található jégvájta tengerszem. 1416 méteres tengerszint feletti magasságon helyezkedik el. Fekvése A Fekete-tó Zabljak városa mellett, a Durmitor Nemzeti Parkban helyezkedik el, a Međed csúcs (Medve-csúcs, 2287 m) északkeleti lábánál. A Durmitor Nemzeti Park 18 gleccsertava (tengerszeme) közül ez a legnagyobb, a 0,515 km²-es területével. A tó két részből áll, ugyanis száraz időszakban egy Struga (átjáró) a Veliko (nagy) és a Malo (kis) Crno jezerora osztja a vízfelületet. A nagy tónak dupla akkor a felszíne, viszont fele akkora a térfogata. A két tó 1155 m hosszú, a legszélesebb részén 810 méteres. A Durmitor legnagyobb mélységű tava, a legnagyobb vízállás esetén a kis tó a legmélyebb részén 49 m. A tó körüli erdőségben a rovarevő kereklevelű harmatfű (Drosera rotundifolia) található meg, mint jégkorszaki maradványfaj. Földrajza A tó állandó befolyója a Mlinski patak (Malom-patak), időszakosan a Točak-forrás. A legnagyobb vízmennyiséget mégis az időszakos Čelinán keresztül kapja, amely a kis tó feletti karsztforrás-rendszer a Međed lábánál. Májusban, hóolvadás idején a felszín alatti karsztos üregek telítődnek és nagy vízhozammal, vízesések és zúgók formájában táplálják a tavat. A hegyoldalon lezúduló, nagy mennyiségű vizek a tó környezetében lévő gyalogösvényt is elárasztva jutnak a tómederbe. A feltöltődés gyorsaságát mutatja, hogy így 2 nap alatt telítődik az előtte leürült tó. A tóból kifolyója, a keleti oldalon az Otoka-patak, amely Žabljaknál egy víznyelőben tűnik el. Innentől a felszín alatt, a hegy belsejében folytatja az útját, hogy 9 nap elteltével, 10 km-rel távolabb és 820 m-rel alacsonyabban törjön a felszínre. Júliusra a patak kiszárad. Ezután a kis tó medrének alján található víznyelők lépnek működésbe. A vizek a felszín alatt 8 nappal később, 20 km-rel messzebb és 738 m-rel alacsonyabban jutnak a felszínre a Komarnica-völgyben. Ilyenkor megfordul a vízáramlás és a Struga kiszáradásáig a nagy tóból a kis tóba jut a víz. A vízjárás igen jelentős, akár 5 m-t is változhat a vízszint. Galéria Források montenegrodirekt.com Fekete tó vjm.hu Durmitor Nemzeti Park google.com A Dinári-hegység „tetején” – a Durmitor Kalandtúra a Fekete hegyek országába – A vadregényes Montenegró Kapcsolódó szócikkek Montenegró földrajza
Crno jezero

Crno jezero (cyr. Црно језеро) – górskie jezioro polodowcowe na północy Czarnogóry; leży na wysokości 1416 m n.p.m. ok. 3 km na zachód od Žabljaka. Geografia Crno jezero leży u stóp góry Međed, jednego ze szczytów gór Durmitor. Ma powierzchnię ponad 500 hektarów. Crno jezero składa się w rzeczywistości z dwóch jezior, które nazywają się Veliko jezero i Malo jezero. Obydwa jeziora połączone są wąskim kanałem, który w lecie wysycha i wtedy powstają dwa odrębne zbiorniki wodne. Veliko jezero ma powierzchnię 338 ha, jego maksymalna głębokość wynosi 24,5 m, maks. długość 855 m, maks. szerokość 615 m. Malo jezero ma powierzchnię 177 ha, jego maksymalna głębokość wynosi 49 m, maks. długość 605 m, maks. szerokość 400 m. Maksymalna długość całego jeziora wynosi 1155 m. Ze względu na większą głębokość Malo jezero ma w rzeczywistości większą pojemność. Crno jezero jest zasilane przez liczne potoki górskie, wśród których największym jest Mlinski potok (dosł. Młyński potok). Pozostałe płyną okresowo w czasie topnienia śniegów i w większości nie mają swoich nazw. Z jeziora wypływa rzeka Otoka. Turystyka Crno jezero jest częstym celem wycieczek w górach Durmitor, jako ich największe i najbardziej znane jezioro polodowcowe, ale również za sprawą przystępnej, pieszej trasy z centrum Žabljaka. Ścieżka o długości ok. 3,5 km, okrążająca całe jezioro, cieszy się dużą popularnością wśród turystów. Crno jezero to również punkt wyjścia w masyw Durmitoru i do mniejszych jezior leżących wokół Žabljaka. W niewielkiej odległości od brzegu jeziora znajduje się restauracja serwująca tradycyjne dania kuchni czarnogórskiej. Przypisy
Lago Crno

O Lago Crno (Sérvio Crno jezero, literalmente 'Lago Negro') é um lago na cidade de Žabljak (município), no norte de Montenegro. É um lago glacial e é protegido e fiscalizado no Parque Nacional de Durmitor. Turismo O lago é a principal atração do parque nacional. É o maior e o mais conhecido dentre os dezoito lagos que existem na montanha. Há um restaurante, o Katun, onde se comem refeições típicas montenegrinas, preparadas tradicionalmente.
Lacul Negru (Muntenegru)

Lacul Negru (în sârbă Црно језеро, cu alfabetul latin[*]​: Crno jezero) este un lac din comuna Žabljak din nordul Muntenegrului. Este un lac glaciar, situat pe masivul Durmitor, la o altitudine de 1.416 m. Se află la 3 km distanță de orașul Žabljak. Geografie Lacul Negru se află la poalele vârfului Međed și are o suprafață de 0,515 km pătrați. Lacul este format din două lacuri mai mici: Lacul Mare (în sârbă Veliko jezero) și Lacul Mic (în sârbă Malo jezero). Lacurile sunt conectate printr-o strâmtoare îngustă care se usucă în timpul verii, ceea ce duce la două corpuri de apă separate. Lacul Mare are o suprafață de 0,338 km pătrați, adâncimea maximă de 24,5 m, lungimea maximă de 855 m și lățimea maximă de 615 m. Lacul Mic are o suprafață de 0,177 km pătrați, adâncimea maximă de 49,1 m, lungimea maximă de 605 m și lățimea maximă în jur de 400 m. Lungimea maximă a Lacului Negru este de 1.155 de metri. Lacul Mic are un volum mai mare de apă, deoarece este mai adânc cu aproape 25 de metri. În Lacul Negru se varsă numeroase pâraie de munte, cel mai cunoscut fiind pârâul Mlin. Alte pâraie nu au nume deoarece apar doar temporar, atunci când zăpada de pe Muntele Durmitor se topește. Turism Lacul Negru este atracția turistică principală din zona Durmitor. Este cel mai mare și cel mai cunoscut dintre cele 18 lacuri glaciare de pe munte. Lacul este ușor accesibil, deoarece se află la câțiva pași de centrul orașului Žabljak. O pistă de mers pe jos de 3,5 km în jurul lacului este o destinație populară pentru recreere și drumeții. Multe trasee montane duc de la Lacul Negru la alte lacuri mai mici din jurul orașului Žabljak. Restaurantul Katun este situat pe malul lacului și aici se servesc mâncăruri tradiționale din Muntenegru. Galerie de imagini Referințe Vezi și Listă de lacuri din Muntenegru
Црно-Езеро

Црно-Езеро (черног. Crno jezero, в переводе «Чёрное озеро») — озеро в северной части Черногории, в муниципалитете Жабляк. Расположено на горе Дурмитор, на высоте 1416 м в 3 км от города Жабляк. Входит в состав национального парка Дурмитор Описание Ледниковое озеро. Состоит из двух небольших озёр: Большого и Малого. Они соединены узким проливом, который летом пересыхает, тем самым создавая два отдельных водоёма. Большое озеро имеет площадь 0,338 квадратного километра, максимальная глубина 24,5 м, максимальная длина 855 м и максимальной ширина 615 м. Малое озеро имеет площадь 0,177 квадратного километра, максимальная глубина 49,1 м, максимальная длина 605 м, максимальная ширина около 400 м. Максимальная длина всего Черного озера 1155 м. Туризм Популярный туристический объект. Вдоль озера проложена круговая пешеходная тропа. Так же от озера есть размеченные пешеходные маршруты к другим озерам в нац. парке Дурмитор. Посещение озера платное. В 2024 году цена составляет 5 евро за взрослого. Примечания
Црно језеро (Дурмитор)

Црно језеро је језеро у општини Жабљак, у северној Црној Гори. Оно је ледничко језеро, смештено на планини Дурмитор, на висини 1416 m. Налази се 3 km од града Жабљака. Црно језеро лежи у подножју врха Међед и има површину од 0.515 km². Језеро се састоји од два мања језера, Великог и Малог црног језера. Ова два језера су повезана уским током и тако чине две засебне водене целине. Велико језеро има површину од 0,338 km², највећу дубину од 24,5 m, максималну дужину од 855 m и максималну ширину од 615 m. Мало језеро има површину од 0,177 km², највећу дубину од 49,1 m, максималну дужину од 605 m и максималну ширину од око 400 m. Највећа дужина целог Црног језера је 1155 m. Мало језеро заправо има већу запремину од Великог, због веће дубине. По постанку је полигенетско. Настало је у плеистоцену деловањем ледника у раније створеној вртачи (Мало језеро) и пространој ували (Велико језеро) формиране крашком ерозијом. Воду добија од јаког врела Челина, више мањих врела по дну језера и највише од Млинског потока, који извире испод Змијињег језера. Остали потоци немају име, пошто се појављују периодично, када се топи снег са Дурмитора. Ниво језера се годишње мења до 5 m. За високог водостаја вода из језера отиче као Жабљачка река и улива се у поноре код Жабљака. При суши ниво Малог језера се више спусти па језероузина постаје водопад. Утврђене су хидролошке везе између понора у Жабљаку и врела у долини Тара, те Малог језера и врела у долини Комарнице. Температура воде у Црном језеру лети је нижа од температуре ваздуха за 4 °C, а зими је залеђено приближно 70 дана. Црно језеро је окружено густом четинарском шумом. Црно језеро је главна туристичка атракција дурмиторског краја. Оно је највеће и најпознатије од 18 ледничких језера на планини. Језеро је приступачно, и до њега се може стићи пешке од центра Жабљака. 3,5 km стазе за пешачење се простире око језера, и оно је популарна дестинација за рекреацију. Легенда о настанку језера Павле Ровински је у другом тому Етнографије Црне Горе записао неколико народних прича о Светом Сави. У једној од њих се описује како је настало Црно језеро на Дурмитору. По тој причи, на месту језера је био велики манастир, али похлепних, среброљубивих монаха. Како је Свети Сава био путник и скупо је морао платити ноћење у манастиру (монаси нису знали да је то он), а био је и неспоразум око петла, којег је Сава хтео купити... при одласку, проклео је манастир и у једном тренутку на његовом месту се појавило језеро, без дна и мртво (без рибе). Референце Литература Аполонович Ровински, Павел (1998). Етнографија Црне Горе, том II. ЦИД - Подгорица.
Estadi Ciutat de Podgorica

L'Estadi Ciutat de Podgorica (en montenegrí Gradski stadion Podgorica), també conegut com Stadion pod Goricom (Стадион под Горицом, Estadi al peu del Gorica (turó)), és un estadi multiús situat a la ciutat de Podgorica, capital de Montenegro. Després de diverses renovacions de l'estadi, l'any 2019 la seva capacitat era de 11.080 seients. És la seu de la selecció de futbol de Montenegro i el club FK Budućnost Podgorica. Història L'estadi Ciutat de Podgorica es va construir el 1945, després de la Segona Guerra Mundial. Abans de la guerra, Budućnost i altres clubs de Podgorica jugaven els seus partits en un camp proper a aquesta ubicació. La capacitat original de l'estadi era d'uns 5.000 espectadors. L'estadi es va incendiar completament l'any 1952, però després va ser reconstruït, amb una nova capacitat d'uns 17.000 seients. El nou estadi té quatre grades: oest, est, sud i nord. L'any 1989 es van instal·lar projectors a l'estadi Ciutat de Podgorica (aleshores coneguda com a Titograd). El 27 de març de 2015, l'estadi va ser seu d'un partit de la eliminatòria de la UEFA Euro 2016 entre Montenegro i Rússia, que va ser abandonat quan els àrbitres van el van donar per finalitzat per garantir la seguretat dels jugadors. El porter rus Igor Akinfeev havia estat colpejat al cap per una bengala i va ser enviat a un hospital com a resultat. Rússia va guanyar el partit amb un resultat atorgat per la UEFA de 3-0 com a conseqüència de l'abandonament del partit. Graderies Des del 2006, l'estadi de la ciutat de Podgorica compta amb quatre graderies. Del 1992 al 2006, hi va haver tres grades (després de l'enderrocament de l'antiga grada de l'est). A continuació es detallen les capacitats aproximades de cada graderia amb detalls tècnics. Inquilins És l'estadi amfitrió de la selecció de futbol de Montenegro. Abans de la independència de Montenegro, l'estadi Ciutat de Podgorica va acollir la final de la Copa República de Montenegro. Seguint aquesta tradició, l'estadi Ciutat de Podgorica és ara la seu de totes les finals de la Copa Montenegrina. Els clubs que han jugat els seus partits amfitrions a l'estadi són: 1945-present: FK Budućnost Podgorica 1953–1997: OFK Titograd Referències