NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Savina Monastery (Montenegro)

The Savina Monastery (Serbian: Манастир Савина, romanized: Manastir Savina; lit. "Sava's monastery") is a Serbian Orthodox monastery in Herceg Novi, Montenegro. History The Small Church of the Dormition of the Theotokos is traditionally dated to 1030 according to an inscription added in 1831, although stylistic analysis suggests it more likely dates to the 15th century during the rule of the Kosača noble family. Several layers of fresco painting have been discovered inside; the oldest, beneath a layer dated 1565, is believed to originate from the mid-15th century and shows stylistic similarities to the work of Lovro Dobričević. The iconostasis consists of elements from different periods; the Royal Doors and a large crucifix were made in 1703 by the artist Dimitrije Daskal, while the main icon of the Dormition was painted by his son Rafailo. The Great Church of the Dormition of the Theotokos was built between 1777 and 1799 by the master builder Nikola Foretić from Korčula. The architecture combines Byzantine, Roman-Greek, and Baroque elements, reflecting the historical meeting of Eastern and Western artistic traditions in the region of Bay of Kotor. Its iconostasis, created in 1795 by the icon painter Simeon Lazović with the help of his son Aleksije, similarly blends traditional Orthodox iconography with Baroque stylistic influences. The church has no single patron; historical records show that it was built through donations and support from the local population. Throughout its history, the monastery served as an important cultural and educational center for the surrounding community. A school operated there for many years and was attended by several individuals who later became notable figures. On Đurđevdan (St. George's Day) in 2005, director Emir Kusturica was baptised in the monastery as Nemanja Kusturica. Architecture The Small Church of the Dormition of the Theotokos is 10m high and 6m wide. Its foundation dates to 1030, although the oldest record of it is from 1648. Its reconstruction began in the late 17th century, with the arrival of refugee monks from Tvrdoš Monastery in Herzegovina, and it was completed in 1831. The Great Church of the Dormition of the Theotokos was built between the 1777 and 1799, and builder was a master Nikola Foretić from the island of Korčula. The Church of Saint Sava, built by Saint Sava, is located outside the monastery complex. Relics The monastery has a large number of relics originating from the time of the Nemanjić dynasty (relics of Empress Jelena, cross of Saint Sava), including those transferred from Tvrdoš Monastery. The iconostasis of the church was done by Simeon Lazović and it represents a unique work of Serb Baroque art. See also List of Serbian monasteries References Further reading Komar, Goran (2001). "Светоуспенски манастир Савина у Мељинама код Херцег-Новог" (in Serbian). Janus; Projekat Rastko. Ćapin, Đorđe (2005). "Заштитно археолошко ископавање Цркве светог Саве на Савини (Херцег-Нови)". Projekat Rastko. External links Savina monastery Archived 2022-03-14 at the Wayback Machine Nikanor, nastojatelj Savina monastery ( "Orthodoxy", no. 930, 15 December 2005.)
Monastero Savina

Il Monastero Savina (in montenegrino e serbo cirillico: Савина, ovvero "Monastero di San Sava") è un monastero serbo ortodosso, costituito da tre chiese, vicino alla città di Castelnuovo nella Bocche di Cattaro, situato nella fitta vegetazione mediterranea in una delle parti più belle della costa montenegrina settentrionale. Fu fondato da Stefano Vukčić Kosača, il duca di San Sava (1448-1466 ca.). Chiese La piccola chiesa dell'Assunta è alta 10 metri e larga 6. La sua fondazione risale al 1030, anche se la fonte più antica è del 1648. La sua ricostruzione iniziò alla fine del XVII secolo, con l'arrivo dei monaci fuggiti dal monastero di Tvrdoš in Erzegovina, e fu completata nel 1831. La grande chiesa dell'Assunta fu costruita tra il 1777 e il 1799, e il costruttore fu il maestro Nikola Foretić dell'isola di Korčula. La chiesa di San Sava, costruita da San Sava, è situata all'esterno del complesso monastico. Reliquie Il monastero ha un gran numero di reliquie originarie del tempo della dinastia Nemanjić (reliquie dell'imperatrice Elena, croce di San Sava), comprese quelle trasferite dal monastero di Tvrdoš. L'iconostasi della chiesa fu eseguita da Simeone Lazović e rappresenta un'opera unica nell'arte barocca serba. Il battesimo di Emir Kusturica A Đurđevdan, nel 2005, il regista Emir Kusturica vi è stato battezzato col nome di Nemanja Kusturica. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Monastero Savina Collegamenti esterni Monastero Savina, su visit-montenegro.com.
Монастырь Савина

Монасты́рь Са́вина (серб. Манастир Савина) — монастырь Черногорско-Приморской митрополии Сербской православной церкви, расположенный в 2 км от города Герцег-Нови, на высоком берегу Которского залива, в густом средиземноморском лесу. Монастырь был назван в честь святителя Саввы, первого архиепископа сербского. В комплексе монастыря три церкви: Малая Успенская церковь, Большая Успенская церковь и небольшая церковь Святого Саввы, расположенная за пределами комплекса, у верхнего кладбища. История Малый храм Успении Пресвятой Богородицы — десять метров в длину и шесть метров в ширину. Скорее всего построен в 1030 годах, хотя самая старая запись, в которой монастырь был упомянут относится к 1648 году. Восстановление монастыря, начатое в конце XVII века, с прибытием монахов, высланных из Монастыря Тврдош (Босния и Герцеговина), была завершена в 1831 году. В монастыре находится большое количество реликвий, которые происходят из эпохи Неманичей (мощи царицы Елены, крест святого Саввы), в том числе и тех, перенесенные из Монастыря Тврдош. Храм Святого Саввы, находищийся вне монастырского комплекса, был построен, как считается, стараниями самого святого Саввы в XIII веке. Большой храм Успении Пресвятой Богородицы был построен между 1777 и 1799 годами зодчим Николой Форетичем с острова Корчула. Интересна также монастырская коллекция икон работы русских, итальянских и критских мастеров. В библиотеке монастыря хранится более 5 000 редких манускриптов, среди её экспонатов — уникальное рукописное Евангелие 1375 года. В 2005 году в Савином монастыре на Джюрджевдан (День Святого Георгия) принял крещение знаменитый сербский режиссёр Эмир Кустурица. Ссылки Манастир у пројекту Растко Археолошко ископавање цркве Св. Саве на Савини (2002.) Никанор, настојатељ манастира Савине („Православље“, бр. 930, 15. децембар 2005) Горан Комар: Савински архимандрит Леонтије Аврамовић (недоступная ссылка), Зборник Матице српске за историју, број 75-76, 2007. године Ђорђе П. Бубало: Средњовековне повеље у архиву манастира Савине (недоступная ссылка), Историјски часопис, број 49, 2002. године
Монастир Савина

Монастир Савина (серб. Манастир Савина) — монастир Чорногорсько-Приморської митрополії Сербської православної церкви, розташований в 2 км від міста Херцег-Новий, на березі Которської затоки. Монастир був названий в честь святителя Сави, першого архієпископа сербського. У комплексі монастиря три церкви: Мала Успенська церква, Велика Успенська церква і невелика церква Святого Сави, розташована за межами комплексу, у верхнього кладовища. Історія Малий храм Успіння Пресвятої Богородиці — десять метрів у довжину й шість метрів у ширину, однонефний храм із напівкруглою апсидою та невеликою дзвіницею. Швидше за все побудований у 1030 роках, хоча найстаріший запис, в якому монастир був згаданий відноситься до 1648 року. Відновлення монастиря розпочате в кінці XVII століття, з появою ченців, висланих з Монастиря Тврдош (Боснія і Герцеговина), було завершене в 1831 році. У монастирі знаходиться велика кількість реліквій, які походять із епохи Неманичів (мощі цариці Олени, хрест святого Сави), в тому числі, перевезені з Монастиря Тврдош. Храм Святого Сави, що знаходиться поза межами монастирського комплексу, був побудований, як вважається, зусиллями самого святого Сави в XIII столітті. Археологічні роботи проводяться в церкві під керівництвом Краєзнавчого музею міста Херцег-Новий.. Великий храм Успіння Пресвятої Богородиці був побудований між 1777 і 1799 роками зодчим Ніколою Форетичем із острова Корчула. Храм є однонефною будівлею з триповерховою дзвіницею у західній частині. У храмі поєднуються пізньоримські елементи та візантійські елементи. Іконостас цієї церкви (висотою 10 м, з шістьма рядами ікон) був виготовлений відомим живописцем Симеоном Лазовичем у 1795—1797 роках у стилі бароко. Його ікона Плащаниці Божої Матері (яка була популярною темою у сербському бароковому живописі) вважається художньо цінною, а іконографічний тип вважається рідкісним у сербському бароко. У 1797 році Монастирська церква була прикрашена та огороджена зовні. Микола Андрович, місцевий аптекар і сербський католик, відремонтував годинник на вежі церкви за власні кошти у 1858 році. У 1838 році в монастирі жив єпископський провікар у Которській затоці ігумен Макарій Грушич. У жовтні 1937 року монастир став жертвою пограбування з оцінкою матеріальної шкоди в півтора мільйона динарів. Цікава також монастирська колекція ікон роботи російських, італійських і критських майстрів. У бібліотеці монастиря зберігається понад 5 000 рідкісних манускриптів, серед її експонатів — унікальне рукописне Євангеліє 1375 року. У 2005 році в Савиному монастирі на Джюрджевдан (День Святого Георгія) прийняв хрещення знаменитий сербський режисер Емир Кустуриця. Галерея Примітки Посилання Манастир у пројекту Растко [Архівовано 3 березня 2016 у Wayback Machine.] Археолошко ископавање цркве Св. Саві на Савіні (2002.) [Архівовано 24 вересня 2020 у Wayback Machine.] Никанор, настојатељ манастира Савине («Православље», бр. 930, 15. децембар 2005)
Stadion Mitar Mićo Goliš

Stadion Mitar Mićo Goliš, formerly known as Stadion pod Malim brdom, is a football stadium in Petrovac, Montenegro. The stadium has a capacity of 1,630 seats and, from 2013, it is eligible for the UEFA international matches. History Stadium pod Malim brdom was built in 1969 with the founding of OFK Petrovac. It's situated near the coast of the Adriatic Sea, and in Montenegrin the translation of the stadium name is Under the Little Hill. The stadium was reconstructed three times, in 2001, 2006 and 2013. After the last renovation, the stadium met UEFA standards. The stadium has two fully seated stands, floodlights and other facilities. Stadion pod Malim brdom hosted its first European game in July 2014. Tenants Stadium is home of OFK Petrovac, a member of the Montenegrin First League. Except that, their home games on Stadion pod Malim brdom plays the Montenegro women's national football team. First game of European competitions in Petrovac played FK Lovćen and FK Željezničar Sarajevo in the 2014–15 UEFA Europa League. Until now, the stadium hosted games of FK Rudar in the UEFA Champions League qualifiers and FK Bokelj in the UEFA Europa League. See also Petrovac OFK Petrovac Budva External links Stadium information References
Stadion Pod Malim Brdom

El Stadion Pod Malim Brdom es un estadio multiusos situado en el pueblo de Petrovac en el municipio de Budva, al sur de Montenegro. En este estadio disputa sus partidos como local el OFK Petrovac que juega en la Primera División de Montenegro. El estadio posee un terreno de juego de 104 x 68 metros de césped natural y una grada lateral en la que se ubican los 530 asientos de los que dispone el estadio. Este estadio, al igual que muchos otros de Montenegro, no cumple la normativa UEFA. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Montenegro Enlaces externos Información sobre los estadios del mundo Archivado el 5 de octubre de 2018 en Wayback Machine.
Стадион Митар Мићо Голиш

Стадион Митар Мићо Голиш је фудбалски стадион у Петровцу у Црној Гори. Домаћи је стадион ОФК Петровац а на њему утакмице такође игра женска фудбалска репрезентација Црне Горе. Има капацитет од 1630 места и од 2013. испуњава услове Уефе за одигравање међународних фудбалских утакмица. Претходно је носио име Стадион под Малим брдом. Историја Стадион је саграђен 1969, исте године када је и основан ОФК Петровац. Налази се близу обале Јадранског мора. Стадион је реконструисан три пута: 2001, 2006. и 2013. После последњег реновирања, стадион је испунио стандарде Уефе за играње утакмица Лиге шампиона и Лиге Европе, као и играње међународних утакмица. Домаћин прве утакмице у оквиру неког европског клупског такмичења био је у јулу 2014. Стадиону је промењено име у јануару 2022. у част некадашњег фудбалера и функционера ОФК Петровац Митра Мића Голиша. Корисници стадиона Домаћи је стадион Петровца, члана Прве лиге Црне Горе. На стадиону своје утакмице игра и женска фудбалска репрезентација Црне Горе. Прву утакмицу на овом стадиону у оквиру европских такмичења одиграли су Ловћен и Жељезничар у квалификацијама за Лигу Европе 2014/15. Стадион је такође био домаћин клубовима Рудар (у квалификацијама за Лигу шампиона) и Бокељ (у квалификацијама за Лигу Европе). Референце Спољашње везе Информације о стадиону Архивирано на веб-сајту Wayback Machine (5. октобар 2018)
Kostel Nejsvětějšího srdce Ježíšova (Podgorica)

Kostel Nejsvětějšího srdce Ježíšova (srbsky Црква пресветог срца Исусовог, albánsky Kisha Zëmra e Shëjt e Krishtit) se nachází v černohorské metropoli Podgorica. Brutalistická budova kostela vznikla dle návrhu architekta Zvonimira Vrkljana ze Záhřebu a dokončena byla roku 1969. Katedrální kostel pro katolickou komunitu Černé Hory byl původně těžce poničen během druhé světové války. Jeho obnova byla předmětem politických diskuzí. Původní lokalita byla nevhodná vzhledem k tomu, že v centru města po jeho rekonstrukci na uvedeném místě byl právě budován Dům armády. Nová stavba vznikla nakonec na okraji města, a to i přes protesty tehdejšího arcibiskupa. Její financování zajistila mezinárodní organizace Caritas Internationalis, která však dokázala shromáždit pouze část finančních prostředků; zbytek zajistil stát. Součástí architektonicky netradičně pojatého kostela byly také knihovna a centrum pro práci s mládeží. Kostel slouží do značné míry pro albánské věřící. Literatura Dragutin Papović – Izgradnja katoličke crkve u Podgorici 1969. godine. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Kostel Nejsvětějšího srdce Ježíšova v Podgorici na Wikimedia Commons Reference
Church of the Holy Heart of Jesus, Podgorica

The Church of the Holy Heart of Jesus (Albanian: Kisha Zëmra e Shëjt e Krishtit, Montenegrin: Crkva Presvetog Srca Isusovog, Montenegrin Cyrillic: Црква Пресветог Срца Исусовог) is the only Roman Catholic church in the city of Podgorica, Montenegro. It was built in 1969, replacing the city centre church which was destroyed during the bombing of Podgorica in World War II. The church is a unique example of brutalist architecture, and is located in the Konik neighborhood. It serves the native Albanian Catholic population in Podgorica and Tuzi. Construction The cathedral was built in 1969, three years after the renewal of the city's Catholic parish. It was designed by Zvonimir Vrkljan, an engineer and professor of the Faculty of Architecture, University of Zagreb, Croatia, and was built to resemble a ship. It was consecrated on June 29, 1969, by Aleksandar Tokić, the then-Archbishop of the Roman Catholic Archdiocese of Bar. The church has a 40-metre-high (130 ft) freestanding bell tower, with concrete spiral staircases. From the dark interior, a 25-metre-high (82 ft) tower sticks up, filtering light to illuminate the main altar. Its facade was never finished. See also Roman Catholicism in Montenegro Roman Catholic Archdiocese of Bar References
Iglesia del Sagrado Corazón de Jesús (Podgorica)

La Iglesia del Sagrado Corazón de Jesús (en montenegrino: Црква Пресветог Срца Исусовог) Es la única iglesia católica en la ciudad de Podgorica,​ la capital de Montenegro. Fue construida en 1969, en sustitución de la iglesia central de la ciudad que fue destruida durante el bombardeo de Podgorica, en la Segunda Guerra Mundial. La iglesia es un ejemplo único de la arquitectura brutalista, y está situada en el barrio de Konik. La catedral fue terminada en 1969, tres años después de la renovación de la parroquia católica de la ciudad. Véase también Portal:Iglesia católica. Contenido relacionado con Iglesia católica. Referencias
Kościół Najświętszego Serca Pana Jezusa w Podgoricy

Kościół Najświętszego Serca Pana Jezusa w Podgoricy (czarnogórski i serbski: Crkva Presvetog Srca Isusovog/Црква Пресветог Срца Исусовог) – jedyny kościół rzymskokatolicki w Podgoricy w Czarnogórze. Został zbudowany w 1969 roku, zastępując kościół w centrum miasta, który zbombardowano w czasie II wojny światowej. Kościół znajduje się w dzielnicy Konik. Konstrukcja Kościół został zbudowany w 1969 roku po przywróceniu parafii w mieście. Został zaprojektowany przez prof. Zvonimira Vrkljana z Uniwersytetu zagrzebskiego i jego konstrukcja miała przypominać statek. Konsekracji dokonał 29 czerwca 1969 roku bp Aleksandar Tokić, ówczesny arcybiskup rzymskokatolickiej archidiecezji barskiej. Przy kościele stoi wolnostojąca dzwonnica o wysokości 40 m. Z wnętrza świątyni wznosi się z kolei wieża o wysokości 25 m, która filtruje światło, aby oświetlić ołtarz. Fasada kościoła nigdy nie została dokończona. Przypisy
Церковь Пресвятого Сердца Иисуса (Подгорица)

Церковь Пресвятого Сердца Иисуса — католическая церковь в Подгорице, Черногория. Описание Единственная римско-католическая церковь в городе Подгорица, Черногория. Храм был построен в 1969 году, заменив церковь в центре города, которая была разрушена во время бомбардировок Подгорицы в период Второй мировой войны. Церковь является уникальным примером архитектуры брутализма и расположена в районе Коник. Проект здания церкви был разработан профессором архитектурного факультета Загребского университета Звонимиром Вркляном и его ассистентом Борисом Крстуловичем. Собор был освящен 29 июня 1969 года Александром Токичем, тогдашним архиепископом Римско-католической архиепархии Бара. Церковь имеет отдельно стоящую колокольню высотой 40 метров с бетонными винтовыми лестницами. Бетонное здание, построенное в стиле модернистского брутализма, имеет смелый для храма вид, оно напоминает внешним обликом корабль с высокой 25-метровой мачтой. Фасад здания не достроен до конца, поэтому церковь выглядит заброшенной, хотя является действующим храмом. Название церкви объясняется свойственным католичеству культу почитания сердец Девы Марии и Иисуса Христа. Примечания Литература Barišić Marenić Z.. Tri ostvarenja zagrebačkih arhitekata u Crnoj Gori (хорв.) // Prostor. — 2015. — Vol. 23, br. 1 (49). — Str. 144—159.
Црква Пресветог Срца Исусовог у Подгорици

Црква Пресветог Срца Исусовог је једина римокатоличка црква у Подгорици. Изграђена је 1969. године на мјесту цркве у центру града која је била срушена током бомбардовања Подгорице у Другоом свјетскоом рату. Црква је јединствен примјер бруталозма. Мисе се служе на хрватском и албанском језику. Конструкција Катедрала је подигнута 1969. године, три године након обнове градске католичке парохије. Пројектовао ју је проф. инг. Звонимир Вркљан са Архитектонског факултета Свеучилишта у Загребу, а изграђена је да личи на брод. Освјештао ју је 29. јуна 1969. године Александар Токић, тадашњи надбискуп Римокатоличке надбискупије Барске. Црква има 40 метара висок самостојећи звоник, са бетонским спиралним степеницама. Црквени комплекс обухвата 25 метара и кроз висок торањ пролази свјетлост која осветљава главни олтар. Фасада никада није завршена. Види још Католичка црква у Црној Гори Барска надбискупија Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Debeli Namet

Debeli Namet is a small glacier below Mount Šljeme (2,455 metres (8,054 ft)) in the Durmitor massif, Montenegro. Geography This glacier exists well below the true snowline and is sustained by avalanching snow. Results of recent investigations on the Debeli Namet glacier have been published by a British scientist (Hughes 2007). The Debeli Namet glacier is not quite the southernmost glacier in Europe, as this status currently goes to the Snezhnika glacier (latitude of 41°46′09″ N) followed by Banski Suhodol Glacier also in Pirin mountain in Bulgaria and the Calderone Glacier in Italy. Geography and Glaciology Debeli Namet is a small glacier situated in a northeast-facing cirque beneath Mount Šljeme (2,455 meters) within the Durmitor massif of Montenegro. Positioned between approximately 2,030 and 2,170 meters above sea level, it lies significantly below the regional climatic snowline, which is estimated at around 2,700 meters in the western Balkans. The glacier's persistence is attributed to favorable microclimatic conditions, including substantial snow accumulation from avalanches and wind-drifted snow, as well as topographic shading within the cirque. These factors enable Debeli Namet to maintain its mass despite being at a relatively low altitude for a glacier at this latitude. Notably, Debeli Namet is one of the southernmost glaciers in Europe, surpassed only by glaciers such as Snezhnika in Bulgaria and the Calderone Glacier in Italy. Glaciological studies have monitored Debeli Namet's behavior over recent decades. Between 1954 and 2010, the glacier's area fluctuated between approximately 0.022 and 0.037 square kilometers. Despite regional temperature increases, the glacier has exhibited a relatively stable mass balance, with variations in size primarily influenced by annual snowfall and summer temperatures. Research indicates that the glacier's resilience is due to its specific topographic and climatic setting, which buffers it against short-term climatic fluctuations. References
Debeli Namet

El Debeli Namet​​ es un pequeño glaciar por debajo de la montaña de Sljeme que se eleva 2.455 metros (8.054 pies) en el macizo de Durmitor, en el país europeo de Montenegro.​ Este glaciar se encuentra muy por debajo de la línea de nieve verdadera y está sostenido por avalanchas de nieve. Los resultados de recientes investigaciones sobre el glaciar Debeli NaMet han sido publicados por un científico británico (Hughes, 2007). Sin embargo el glaciar Debeli NaMet no es el glaciar más meridional de Europa, ya que esta condición actualmente corresponde al Glaciar Calderone en Italia.​ Véase también Geografía de Montenegro Geografía de Europa Referencias
Dvorana Župa Tivat

Župa Hall (Montenegrin, Дворана Жупа, Dvorana Župa) is a sports arena in Tivat, Montenegro, located in the Tivat's settlement Župa, by which it got its name. The capacity of the hall is 750-900 seats. Župa Sports Hall is one kilometer from the center of Tivat. Facilities A large hall for various sports with 900 seats Small hall for recreation Bowling club A gyms for various sport preparations The possibility for a large number of extra sports contents (table tennis, billiards ...) History The hall was established and opened in 1985, the main cause was competition "Trophy of Yugoslavy" in handball. In 1988 hall was a host to basketball match between Yugoslavia and the United States. After that was a various competitions in multiply sports, including: European Championship in Bocce which was held from 27 September to 3 October in Tivat. EHF regional handball competition hosted by RK "Partizan" ABA 2 Basketball league hosted by KK "Teodo" In 2011 it was home of the Montenegro Basketball Cup final tournament for women. In 2019 the hall was a host to Olympic games of small countries for table tennis. Montenegro women's national handball team played against Slovenia in this hall. References Dvorana Zupa info (in Serbian) ŽRK Tivat (in Serbian)