NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Monaster Gradište

Monaster Gradište – męski klasztor prawosławny w Czarnogórze, w rejonie Riwiery Barskiej. Monaster został założony przed 1305 (z tego roku pochodzi pierwsza pisemna informacja na jego temat). Jego kompleks składa się z trzech budynków cerkwi oraz obiektu mieszkalnego. Główna cerkiew nosi wezwanie św. Mikołaja; czas jej powstania nie został jednoznacznie ustalony (oficjalna witryna Metropolii Czarnogóry i Przymorza podaje datę 1196). Wyposażenie i dekoracja wnętrza (freski mnicha Strahinji) z ikonostasem pochodzą z XVIII stulecia. W 1500 powstała cerkiew św. Sawy, zaś w 1620 najmłodsza, Zaśnięcia Matki Bożej, w której mnich Strahinja wykonał cykl malowideł ukazujących członków dynastii Nemaniczów. Według danych Metropolii Czarnogóry i Przymorza w 2010 monaster zamieszkiwał jeden mnich. Przypisy Bibliografia AgnieszkaA. Szymańska AgnieszkaA., Czarnogóra, Pruszków: Rewasz, 2007, ISBN 978-83-89188-60-1, OCLC 749467399 .
Monaster Banja (Czarnogóra)

Monaster Banja – żeński prawosławny klasztor w Czarnogórze, w okolicy miasta Risan. Klasztor został ufundowany w epoce rządów dynastii Nemaniczów, a następnie przebudowany w 1602. Następnie zabudowania monasterskie w całości spalili Turcy. W 1720 została odbudowana główna świątynia klasztorna, jednonawowa cerkiew św. Jerzego. Inicjatorem odnowienia monasteru był mnich z klasztoru Chilandar na Athosie, archimandryta Atanazy. Budynek głównej cerkwi jest zdominowany przez wzniesioną od strony zachodniej dzwonnicę. Nad głównym portalem prowadzącym do wnętrza świątyni znajduje się ikona patrona cerkwi. Od wschodu znajduje się zamknięte półkoliście pomieszczenie ołtarzowe. We wnętrzu obiektu znajdują się ikony powstałe w Czarnogórze, Rosji i Grecji. W skarbcu monasteru przechowywany jest wyszywany złotem i srebrem kilim z 1606 z postaciami św. Stoji i jego małżonki Simy. Budynki mieszkalne klasztoru powstały w XIX stuleciu. Przypisy
Gemeinde Bar

Die Gemeinde Bar (montenegrinisch Општина Бар Opština Bar, albanisch Komuna e Tivarit) ist eine Gemeinde in Montenegro. Der Verwaltungssitz ist Bar. Bevölkerung Die Volkszählung aus dem Jahr 2011 ergab für die Gemeinde Bar eine Einwohnerzahl von 42.048. Davon bezeichneten sich 19.553 (46,5 %) als Montenegriner, 10.656 (25,34 %) als Serben, 3.236 (7,7 %) als Ethnische Muslime, 2.515 (5,98 %) als Albaner und 2.153 (5,12 %) als Bosniaken. Albanisch gehört in der Gemeinde Bar zu den Sprachen in offizieller Verwendung. Einzelnachweise
Municipio de Bar

El Municipio de Bar (en italiano: Comuna di Antivari) es uno de los veintitrés municipios en los que se encuentra dividido Montenegro. Su capital y ciudad más importante es Bar. Geografía El municipio se encuentra localizado en el sureste de Montenegro, en la línea costera situado a las orillas del Mar Adriático. Limita al norte con el Lago Skadar, al sur con el Mar Adriático y el Municipio de Budva, al este con el Municipio de Ulcinj, y al oeste con el Municipio de Budva y el de Cetiña. Demografía El municipio tiene una población de 42.048 habitantes según el censo realizado en el año 2011, la localidad más importante es la de Bar que cuenta con 17.727 habitantes. Véase también Organización territorial de Montenegro Enlaces externos Página oficial del Condado de Bar (en inglés) Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Municipio de Bar.
Gmina Bar

Gmina Bar (czar. Opština Bar, serb. Општина Бар) – gmina w południowej Czarnogórze, zlokalizowana na wybrzeżu Morza Adriatyckiego, nad Jeziorem Szkoderskim i w górach Rumija. Głównym miastem i siedzibą władz gminy jest miasto Bar. W 2011 gminę zamieszkiwało 42 048 osób, co stanowiło 6,78% ludności państwa. Na terenie gminy Bar zlokalizowany jest największy port morski w Czarnogórze (i zarazem jeden z najważniejszych portów morskich byłej Jugosławii), ponadto przebiega przez nią linia kolejowa z Belgradu i Podgoricy oraz trasa europejska E851 (fragment Magistrali Adriatyckiej). Podział administracyjny Gmina Bar podzielona jest na 12 okręgów i 87 osad (miejscowości): Miejscowości Na terenie gminy znajduje się 87 miejscowości. Zgodnie z postanowieniem ustawy o organizacji terytorialnej, wieś Đenđinovići otrzymała nową nazwę – Đinđinovići, wieś Podi została podzielona na dwie części, które noszą nazwy Gornja Poda i Dolnja Poda, a także utworzono trzy nowe wsie – Madruž, Menke i Čanj. Struktura demograficzna Ludność 1948 – 21 487 1953 – 23 009 1961 – 24 587 1971 – 27 580 1981 – 32 535 1991 – 37 321 2003 – 40 037 2011 – 42 048 Na podstawie spisu powszechnego z 2011: Ludność w gminie według płci Struktura ludności między miastem a wsią Grupy etniczne w gminie Czarnogórcy: 19 553 osoby (46,50%) Serbowie: 10 656 osób (25,34%) Muzułmanie z narodowości: 3 236 osób (7,70%) Albańczycy: 2 515 osób (5,98%) Boszniacy: 2 153 osoby (5,12%) Pozostali: 1 838 osób (4,37%) Nieokreśleni: 2 097 osób (4,99%) Grupy językowe w gminie Język czarnogórski: 18 217 osób (43,32%) Język serbski: 16 299 osób (38,76%) Język albański: 2 738 osoby (6,51%) Język bośniacki: 698 osób (1,66%) Pozostałe języki: 2 604 osoby (6,19%) Nie określono: 1 492 osoby (3,55%) Grupy wyznaniowe w gminie Prawosławni: 24 452 osoby (58,15%) Muzułmanie: 12 671 osób (30,13%) Katolicy: 3 043 osoby (7,24%) Ateiści i agnostycy:: 449 osób (1,07%) Pozostali: 304 osoby (0,72%) Nieokreśleni: 1 129 osoby (2,69%) Gminy partnerskie Bor, Serbia Przypisy Linki zewnętrzne Oficjalna strona miasta (cg i en)
Bar (município)

Bar é um município de Montenegro. Sua capital é a vila de Bar. Principais localidades Bar - Capital Tudemili Livari Sutomore Pecurice Virpazar Bukovik Gornji Murici Demografia De acordo com o censo de 2003 a população do município era composta de: Montenegrinos (44,14%) Sérvios (24,81%) Albaneses (12,05%) Muçulmanos por nacionalidade (6,31%) Bosníacos (2,27%) Croatas (0,59%) outros (1,71%) não declarados (8,13%) Ligações externas Site oficial do município
Comuna Bar

Comuna Bar (în muntenegreană Opština Bar/Општина Бар) este o unitate administrativă de gradul întâi din Muntenegru. Reședința sa este orașul Bar Demografie 1948 - 21.487 1953 - 23.009 1961 - 24.587 1971 - 27.580 1981 - 32.535 1991 - 37.321 2003 - 40.037 Localități Arbnež • Bar • Bartula • Besa • Bjeliši • Bobovište • Boljevići • Braćeni • Brijege • Brca • Bukovik • Burtaiši • Ckla • Čeluga • Dabezići • Dedići • Dobra Voda • Donja Briska • Donji Brčeli • Donji Murići • Dračevica • Dupilo • Đenđinovići • Đuravci • Đurmani • Gluhi Do • Godinje • Gornja Briska • Gornji Brčeli • Gornji Murići • Grdovići • Gurza • Karanikići • Komarno • Koštanjica • Krnjice • Kruševica • Kunje • Livari • Limljani • Lukići • Mala Gorana • Mali Mikulići • Mali Ostros • Marstijepovići • Martići • Mačuge • Miljevci • Mišići • Ovtočići • Orahovo • Papani • Pelinkovići • Pečurice • Pinčići • Podi • Polje • Popratnica • Seoca • Sozina • Sotonići • Stari Bar • Sustać • Sutomore • Šušanj • Tejani • Tomba • Tomići • Trnovo • Tuđemili • Turčini • Utrg • Velembusi • Veliki Mikulići • Veliki Ostros • Velja Gorana • Velje Selo • Virpazar • Zagrađe • Zaljevo • Zankovići • Zgrade • Zupci Personalități născute aici Milo Bošković (1911 - 1944), medic, erou național al Iugoslaviei.
Бар (община, Черногория)

Община Бар (черног. Општина Бар) — община в Черногории. Административный центр — город Бар. География Община Бар — одно из самых солнечных мест в Южной Европе, среднее годовое количество солнечных дней составляет 270. Для Бара характерно долгое, тёплое лето, средняя температура в июле 23 °С. Средняя годовая температура составляет 15,5 °C, в январе - 10 °C. История Город Бар впервые упоминается в 10 веке. Несмотря на землетрясения и войны, в городе до сих пор сохранились древние стены и крепость. У входа в старый город растут оливковые деревья возрастом от 2000 до 2500 лет. Численность населения Согласно переписи населения 2003 года население города Бар (без пригородов) составляло 13 719 жителей. Общая численность населения общины Бар на 2011 год составляла 42 048 человек. Население многонационально и состоит из 25 этнических групп: Вероисповедание В общине Бар есть также туристический посёлок Сутоморе, известный своими песчаными пляжами. Община также известна тем, что 7 октября 1042 года здесь произошла битва между сербским войском, во главе со Стефаном Воиславом и Византией, в которой сербы одержали значительную победу. Прочие сведения На территории общины существует виртуальное государство Монтелиберо и его столица. Примечания Ссылки «» (серб.) — Официальный сайт общины Бар
Општина Бар

Барско копнено подручје има површину од 506 km². Највиша тачка општине је планина Румија на надморској висини од 1593 метара. Бар има просјечно 270 сунчаних дана годишње и спада међу најсунчанија мјеста јужне Европе. Климу карактеришу дуга и топла љета, а средња годишња температура износи 15,5 °C, u јулу 23 °C, a јануару 10 °C. Према резултатима пописа из 2023. године имала је 45.812 становника. Историја Стари дио града, Стари Бар, помиње се у документима који потичу из 10. вијека. И поред многих земљотреса и ратова, сачувани су остаци зидина и тврђава са којих је предиван поглед на цијели град и околину. На самом уласку у град налази се дрво маслине старо између 2.000 и 2.500 година. Једно је од три најстарије маслине на свијету које још увијек даје плодове. О називу Бара, имамо свједочанство из књиге Милорада Г. Медаковића, „Живот и обичаји Црногораца“ из 1860. године, странице 139. и 140.: „Прича се и данас проклетство краљице Јелене, која је побјегла од својег сина Драгутина и настанила се у једну пећину између Сотонића и Глувог Дола у Црници. Муж њен, краљ Стефан Рапави, побјегао од својег сина у Бар. У пећини је живјела Јелена са њеном ћером ђевојком и проводила живот у посту и молитви. Близу ове пећине има вир, који се зове Око, у којем се прелијепа риба ловила. Црница је била Јеленин спаилук. Она се погодила са Глуводољанима, да јој свако јутро оставе по једну рибу на плочи. Саставити се са људима није она ћела, већ би пошла по рибу, кад никог код Ока нема..." Када јој једном нису донијели рибу, дозивала их је и проклела: „Да Бог да, нигда је више у Оку не уловили! Она узјаше на коња и побјегне у Бар, па да је рекла: „Бар ме овдје нећете наћи ни варати“, и отуда да се прозвало оно мјесто Бар." Насељена мјеста У општини се налази 87 насељених места. Извршене су измене у броју насељених места у општини у односу на стари Закон о територијалној организацији: насеље Ђенђиновићи има нови назив- Ђинђиновићи, насеље Поди је укинуто поделом на насељена места Горња Пода и Доња Пода, и формирана су нова насеља Мадгуж, Менке и Чањ. Становништво Национални састав становништва општине по попису 2023. године Национални састав становништва општине по попису 2011. године Вјерски састав становништва општине по попису 2023. године Вјерски састав становништва општине по попису 2011. године Језички састав становништва општине по попису 2023. године Језички састав становништва општине по попису 2011. године Туризам Обалом, западно од Бара, наилази се Сутоморе, смјештено уз предивну пјешчану плажу поред које су нанизани бројни хотели, одмаралишта и куће. Даље пут води кроз питома приморска мјеста Буљарицу, Чањ и многа друга, уз обиље сунца и нетакнуту природу. Овај дио обале завршава се љупким градићем Петровцем који све више постаје туристички центар са квалитетном понудом и туристичком услугом. Види још Барска битка Референце Спољашње везе Званични сајт барске општине Дневно ажуриране вијести из Бара
Bar (kommun i Montenegro)

Bar (serbiska: Општина Бар, Бар) är en kommun i Montenegro. Den ligger i den södra delen av landet. Antalet invånare är 40 037. Arean är 598 kvadratkilometer. Bar gränsar till Budva och Ulcinj. Följande samhällen finns i Bar Bar, Šušanj, Sutomore och Dobra Voda. Källor Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Bar.
Бар (община)

Муніципалітет Бар — один з муніципалітетів Чорногорії. Центром є місто Бар. Муніципалітет розташований на узбережжі Адріатичного моря на південному сході Чорногорії. Згідно з переписом населення 2011 року, в місті Бар проживало 17 649 жителів, тоді як загальна чисельність населення муніципалітету Бар становила 42 068 осіб. Географія та туризм Муніципалітет Бар розташований на прибережному кордоні Чорногорії на узбережжі Адріатичного моря. Це приблизно 53 кілометри від Подгориці, столиці Чорногорії. На сході знаходиться найбільше озеро на Балканах, Скадарське озеро. На заході, через море, знаходиться Італія . Природна територія навколо Бару в основному недоторкана і багата рослинністю. Муніципалітет тягнеться до південного берега Скадарського озера і охоплює регіон Крайни. Цей район відвідують туристи для дозвілля та піших прогулянок. Невеликі поселення поблизу Бару, такі як Добра Вода, Сутоморе та Чань, є місцем для прийняття сонячних ванн, оскільки там знаходяться довгі піщані пляжі. Пляжі Муніципалітет має понад 44 кілометри морського узбережжя. Є двадцять пляжів, що мають довжину 9 кілометрів. На півночі знаходиться Чань, який має 1,100 метровий піщаний пляж. Човен везе туристів з Чаня до пляжу Кралічина (Королівський пляж). Він лежить під природною стіною осадових порід. Далі на південь знаходиться 300-метровий пляж Малевік. На 1200-метровому пляжі в Сутоморі є розваги, нічні клуби та ресторани. Поруч із середньовічним монастирським комплексом Ратака знаходиться Червоний пляж, названа так за кольором дрібного піску. Пляж оточений сосновим лісом і розташований приблизно за сто метрів від головної дороги до Бара. Міський пляж Бар розташований перед палацом короля Ніколи I. Довжина — 750 метрів, частково галька, а частина пісок. Також на березі Скадарського озера є пляжі. Флора і фауна Прибережна частина Бару підтримує чагарник макіс з дубом, дібровом, лавром, миртом, іспанською мітлою, олеандром, глодом, шлаком, колючкою, віничкою м'ясної та спаржею. На півночі та в горах є дубові та букові ліси. Цитрусові, включаючи мандарин, апельсин та лимон, ростуть у районі Бара, а також гранат, оливки, виноград та інжир. Гінкго білоба росте в парку палацу короля Ніколи. Скадарське озеро багате на птахів, включаючи пелікан. Мисливські тварини водяться в Остросі, Румії, Лісіні, Сутормані та Созіні, включаючи кролика, борсука, лисицю, вовка та кабана. На березі моря в Барі можна знайти різноманітні черепашки, равликів, голкошкірих, головоногих та раків . Демографія Поділ та поселення Муніципалітет складається з 77 населених пунктів, чотири з яких, Бар, Старий Бар, Сутоморе та Вірпазар є міськими, а решта — сільськими чи приміськими. Муніципалітет розділений на 12 місцевих громад (mjesna zajednica): Тополіца (частина Бару), Поле, Беліші, Буртайші, Суторман, Старий Бар, Шушань, Сутоморе, Мрковієві, Крайна, Шестан та Чермніца. Етнічна приналежність Етнічний склад муніципалітету в 2011 році: Місцева адміністрація Галерея Примітки
Mamula (ostrov)

Mamula (v srbské cyrilici Мамула, na některých mapách také pod názvem Lastavica/Ластавица) je ostrov v Jaderském moři na pobřeží Černé Hory, na začátku Boky Kotorské. Nachází se blízko města Herceg Novi (6,3 km), mezi poloostrovy Luštica a Prevlaka. Má kruhový tvar, průměr ostrova činí 200 m. Během doby existence Benátské republiky byl ostrov znám pod názvem Rondina. Okolo 80% plochy ostrova činí pevnost, kterou zde nechal zbudovat v polovině 19. století generál Lazar Mamula. Po něm má pravděpodobně ostrov i své jméno.[zdroj?] Pevnost sloužila během první i druhé světové války jako vězení. Přestože byla pevnost vybudována pro potřeby Rakousko-uherské armády, nikdy nesloužila svému účelu. Měla spolu s dalšími podobnými stavbami chránit Boku Kotorskou od případného útoku. Pevnost je v současné době opuštěná a je vystavena povětrnostním vlivům. Část pevnosti zakryly také popínavé rostliny; divoké švestky a agave. Současnost V dubnu 2023 byl v pevnosti otevřen luxusní hotel se 32 pokoji a suitami, holistickými lázněmi, 3 bazény, 3 restauracemi a 4 bary. Odraz v kultuře Na ostrově a částečně také na pevnině se odehrává děj srbsko-černohorského fantasy hororu Smrtící nymfa (v originále Mamula). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mamula na Wikimedia Commons
Mamula

Mamula (kyrillisch Мамула, oder Ластавица/Lastavica) ist eine kleine montenegrinische Insel im Adriatischen Meer, in der südwestlichen montenegrinischen Gemeinde Herceg Novi. Zu der Zeit der Herrschaft der Republik Venedig war die Insel als Rondina bekannt. Mamula liegt strategisch am Eingang zur Bucht von Kotor zwischen der Prevlaka- und der Luštica-Halbinsel. Diese kleine Insel ist nahezu kreisförmig, hat einen Durchmesser von ca. 200 Metern und erhebt sich bis zu 16 Meter über dem Meeresspiegel. Sie befindet sich etwa 3,4 Seemeilen (6,3 km) von Herceg Novi entfernt. Auf der Insel befindet sich ein Fort, welches während der österreichischen Herrschaft von General Lazarus von Mamula (slawisch Lazar Mamula) im mittleren 19. Jahrhundert errichtet wurde. Während des Zweiten Weltkrieges wurde das Fort vom faschistischen Italien unter Benito Mussolini seit dem 30. Mai 1942 als Gefängnis genutzt. Das Gefängnis wurde durch Folterungen und Grausamkeiten bekannt, die die Gefangenen erleiden mussten. Nach Kriegsende verschlechterte sich der bauliche Zustand des Forts zunehmend, die Insel stellt jedoch ein populäres Ausflugsziel dar und hat schöne Strände zu bieten. Die Besucher kommen per Boot hauptsächlich von Herceg Novi her. Im Januar 2016 wurde bekannt, dass die zu Samih Sawiris gehörende Orascom Development-Gruppe, das Fort in ein Luxushotel umbauen will. Die Restaurierung kostete den Investor 38 Millionen Euro, die Eröffnung fand im April 2023 statt. Das Projekt wurde durch Angehörige von Gefangenen des Konzentrationslagers kritisiert. Laut Orascom hat die örtliche Gruppe der Kriegsveteranen dem Projekt zugestimmt, das auch Pläne zur Erhaltung der Festung beinhaltet. 2015 äußerte der ehemalige UNO-Generalsekretär Boutros Boutros-Ghali in einem offenen Brief an das montenegrinische Parlament Bedenken über ein Hotel auf der Insel, später änderte er seine Meinung, solange das Projekt ein Museum beinhalte. Siehe auch Liste der Inseln in Montenegro Weblinks Einzelnachweise
Mamula

Mamula (Montenegrin: Мамула), also known colloquially as Lastavica, is an uninhabited islet in the Adriatic Sea, within the southwestern Montenegrin municipality of Herceg Novi. Mamula is located between Prevlaka and Luštica peninsulas at the entrance to the Bay of Kotor. This small islet is of circular shape, and is 200m in diameter. It is 3.4 nautical miles (6.3 km) away from Herceg Novi. History During the period of the Venetian Republic rule, the island was known as Rondina. The island has a fort, built in 1853 by Austro-Hungarian general Lazar Mamula. The fort takes up about 90% of the island's surface area. Along with the fortification on Prevlaka's Cape Oštro as well as Arza fortification on Luštica's Cape Arza, both of which were erected at the same time also on suggestion by general Lazar Mamula, fort Mamula was part of the Austro-Hungarian Army's contingency plans of preventing the enemy entrance into the Bay of Kotor. Concentration camp in World War II During World War II, from 30 May 1942 onwards, the fascist forces of Benito Mussolini's Kingdom of Italy converted the Mamula fort into a concentration camp. The concentration camp was known for torture and cruelty to prisoners. Most of the camp's prisoners came from the neighboring area. Luxury resort redevelopment In early January 2016 the government of Montenegro, over the objections of those who were once imprisoned on the island, approved a plan to convert the site of this former concentration camp into a luxury beach resort by Switzerland-based Orascom Development Holding AG under a 49-year lease deal. Former United Nations Secretary General Boutros Boutros-Ghali had previously written the Montenegrin Parliament expressing surprise that the "only solution for preserving and using the fort is a mere business arrangement and privatisation agreement." Since 2023 it is a completed resort. In popular culture The 1959 Yugoslav movie Campo Mamula starring Ljuba Tadić, Pavle Vuisić, and Dragan Laković, produced by Avala Film and directed by Velimir Stojanović, depicts and dramatizes the World War II events on the island that was converted into a concentration camp during this period. In autumn 2013, the Serbian fantasy drama-thriller Mamula was announced. Later retitled Killer Mermaid for overseas release, it was shot on the island and incorporates its history, featuring an ex-German soldier living on the island and killing people to feed to a mermaid. Serbian thrash metal band Quasarborn has a song titled "Mamula" that appears on their second full-length "A Pill Hard to Swallow". References
Mamula

Mamula (o Lastavica) es una isla situada en el mar Adriático, en el suroeste de Montenegro perteneciente al municipio de Herceg Novi. Ubicación y características Se encuentra situada en la entrada de las Bocas de Kotor, estratégicamente ubicada entre las penínsulas de Prevlaka y Luštica. Se encuentra situada a 3,4 millas náuticas (6,3 km) de distancia de Herceg Novi. Este pequeño islote es de forma circular, y tiene 200 m de diámetro.​ Historia La isla tiene un fuerte que fue construido por el general austrohúngaro Lazar Mamula a mediados del siglo XIX. Durante la Segunda Guerra Mundial, el fuerte fue utilizado por el ejército italiano como campo de concentración y prisión. La prisión fue conocida por las torturas y la crueldad a la que se sometía a los presos.​ En el año 2016, se impulsó la creación de un hotel de lujo en la prisión, lo que generó gran controversia. La apertura de este estaba prevista para marzo de 2023, y contaría con spa, playa privada y oferta culinaria de gran nivel, entre otras cosas.​ Referencias
Mamula

Mamula ou Lastavica est une petite île monténégrine inhabitée de la mer Adriatique. Elle est située entre les péninsules de Prevlaka en Croatie et de Luštica au Monténégro, à l'entrée des Bouches de Kotor. Géographie L'ile a une superficie d'environ 3,2 ha pour un diamètre approximatif de 200 m. Histoire Lors de la période vénitienne, l'ile portait le nom de Rondina. Il existe un fort sur l'île, celui-ci construit au XIXe siècle occupe 90 % de la superficie. Lors de la Seconde Guerre mondiale, il a été utilisé à partir de 1942 par les forces italiennes comme camp de concentration. Un projet de transformation en complexe touristique existe depuis 2015 et est completé en 2023. Références Portail du Monténégro
Mamula

Mamula je mali otok na ulazu u Boku kotorsku. Nalazi se u između poluotoka Luštice i Prevlake; 3 do 4 nautičke milje od Herceg Novog. Skoro je pravilnog kružnog oblika, promjera 200 m i visine 16 m. Povijest Mamula se u pomorskim kartama naziva Lastavica, a postoji i naziv Velika (Vela, Velja) Žanjica. Dragutin Franić ga spominje imenom Žanjica na kojem se nalazi utvrda Mamula. Na otoku se nalazi tvrđava koju je sredinom 19. stoljeća izgradio austro-ugarski general Lazar Mamula. Tijekom oba svjetska rata služila je kao koncentracijski logor. Otok je nakon raspada SFRJ bio spominjan u kontekstu spora između Savezne Republike Jugoslavije i Hrvatske. Prema izjavama hrvatskog znanstvenika Igora Legaza, od 1838. upisan u katastar crnogorske općine Radovanići. Otok Mamula u popularnoj kulturi Godine 2014. na njemu je snimljen horor film Mamula (Nympha) u režiji Milana Todorovića u kojem su glavne uloge odigrali Kristina Klebe, Natalie Burn, Dragan Mićanović, Miki Krstović, Franco Nero, Slobodan Stefanović i Sofija Rajović. Povezani članci Dodatak:Popis otoka Crne Gore Izvori Vanjske poveznice