NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Pobjeda

Pobjeda (v cyrilici Побједа, v češtině doslova vítězství) jsou černohorské noviny. Noviny vycházejí pravidelně od roku 1944. Jejich první číslo vyšlo již během druhé světové války v NIkšići a po třech prvních číslech byly vydávány v Cetinji. Od roku 1954 vycházejí v Podgorici. Od roku 1975 vycházejí denně. Během existence socialistické Jugoslávie byly distribuovány i do větších měst v Chorvatsku, Bosně a Hercegovině a Srbsku. Vlastníkem řady novinových stánků v Černé Hoře byl tento deník. Do 90. let 20. století se jednalo o jediné noviny, které vycházely v Černé Hoře, později je doplnily noviny Dan a Vijesti. Do roku 2010 vycházely noviny v cyrilici a od tohoto roku jsou vydávány v latince (poté, co byla uskutečněna anketa mezi čtenáři. V roce 2014 byl deník privatizován. Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Pobjeda (novine) na srbochorvatské Wikipedii. Externí odkazy Stránky deníku (srbsky)
Pobjeda

Pobjeda (en monténégrin : Пoбjeдa, en français : Victoire) est un journal quotidien monténégrin. Publié depuis plus d'un demi-siècle, il est le plus ancien journal du pays toujours en circulation. Jusqu'en 1997, il s'agissait du seul quotidien publié au Monténégro. Après plusieurs tentatives de privatisation, le journal est, depuis 2014, intégré au groupe Media Nea de l'homme d'affaires grec Petros Sthatis. Histoire Pobjeda est un journal monténégrin fondé par Puniša Perović publié depuis le 24 octobre 1944 pendant la Seconde Guerre mondiale. Le premier numéro est d'abord diffusé à Nikšić et, après trois numéros, il a commencé à paraître à Cetinje. La diffusion commence à Podgorica en 1954. Paraissant deux fois par semaine, il devient quotidien en 1975. Jusqu'aux années 1990, Pobjeda était le seul quotidien du Monténégro et ce n'est que dans les années 2000 que les journaux privés Dan (le Jour) et Vijesti (les Nouvelles) ont commencé leur parution. Jusqu'en 2010, ce journal était publié en cyrillique, quand, après une enquête auprès des lecteurs, il a été décidé de commencer à publier en caractères latins le 21 mai 2010. En 2007 et 2008, le gouvernement monténégrin a annoncé son intention de privatiser partiellement Pobjeda (gardant une participation afin de pouvoir influencer la décision stratégique du nouveau propriétaire) mais la situation financière du journal, fortement déficitaire, n'a conduit à aucune offre de reprise. Le 4 avril 2009, le conseiller médiatique de Đukanović, Srđan Kusovac, est nommé à la tête de la rédaction du journal et le quitte en septembre 2013 dans des conditions controversées ; il a été condamné en 2019 pour avoir insulté des responsables du journal concurrent. Pobjeda a été privatisé en décembre 2014 et est désormais intégré au groupe Media Nea, appartenant à Petros Sthatis, homme d'affaires grec ayant plusieurs intérêts dans les Balkans. Voir aussi Liens externes Site officiel Notes et références Portail de la presse écrite Portail du Monténégro
Pobjeda (Podgorica)

Pobjeda je crnogorski dnevni list. Povijest Prvo broj Pobjede tiskan je 24. listopada 1944. u tek oslobođenom Nikšiću kao glasilo Narodno-oslobodilačkog fronta Crne Gore i Boke. Ime lista Pobjeda predložio je Blažo Jovanović, kasnije dugogodišnji crnogorski državnik. U prvoj redakciji, Pobjede, bili su: glavni urednik Puniša Perović; zamjenik glavnog urednika Branko Drašković; i urednici: Jovan Vukmanović, Mirko Banjević, Erih Koš, Leko Obradović, Radovan Đuranović. Njima su se ubrzo pridružili i književnici Mihailo Lalić i Mihailo Ražnatović, Aleksandar Ivanović i Vito Nikolić. Sjedište Pobjede će se ubrzo preseliti na Cetinje a kasnije u Titograd (suvremena Podgorica). Pobjeda tek od kraja 1970-ih izlazi kao dnevni list. Sve do 1997. Pobjeda je bila jedini crnogorski dnevni list. Pobjeda je sada definirana kao "javni servis" a kao osnivač lista upisana je Skupština Crne Gore. Ima suvremenu poslovnu zgradu i tiskaru a također se bavi nakladnom djelatnošću. Vidi još Crnogorska novinska izdanja Vanjske poveznice Službene stranice Pobjede Arhivirana inačica izvorne stranice od 1. svibnja 2010. (Wayback Machine)
Pobjeda (napilap)

Pobjeda (szerbül Пoбjeдa, jelentése: győzelem) egy montenegrói napilap neve. 1944-ben került ki az első száma, és ezzel a Pobjeda Montenegró legrégebbi, ma is kiadásban lévő hírlapja. 1997-ig ez volt az egyetlen naponta megjelenő újság, ám 1997-ben a konkurencia megjelenésével (Vijesti, Dan) megszűnt a monopolhelyzete és eladásai csökkentek.
Pobjeda

Pobjeda è un quotidiano montenegrino fondato a Nikšić nel 1944. Pubblicato da 75 anni, è il più antico quotidiano montenegrino ancora in circolazione. Storia Il giornale fu pubblicato per la prima volta il 24 ottobre 1944 a Nikšić dal Fronte nazionale di Liberazione del Montenegro (in montenegrino: Narodnooslobodilački front Crne Gore). Dopo tre edizioni iniziò ad essere pubblicato a Cettigne poi, nel 1954, la sede fu trasferita a Titograd. Inizialmente bisettimanale, dal 1º gennaio 1975 è diventato un quotidiano. Per molti decenni nella Repubblica Federale di Jugoslavia, Pobjeda venne venduto nelle edicole di Belgrado, Zagabria, Sarajevo, Spalato e altre grandi città in Bosnia ed Erzegovina, Croazia, Macedonia, Serbia e Slovenia. Fino al 1997 Pobjeda fu l'unico periodico pubblicato in Montenegro, ma a partire da quell'anno la concorrenza di nuovi quotidiani, insieme alla complessa e talvolta caotica situazione dei media in Montenegro, resero la testata finanziariamente vulnerabile, causando il fallimento della società. Pobjeda venne privatizzato nel dicembre 2014 e ora è di proprietà del gruppo Media Nea. Per la prima volta, nel 2015, la società fu inserita nella "lista bianca dei contribuenti" dell'autorità fiscale statale, registrando un utile per la prima volta nella sua storia. Tra i più importanti giornalisti che scrissero per il quotidiano nel corso degli anni troviamo lo scrittore montenegrino Marko Vešović. Il 21 maggio 2010 il giornale abbandonò l'uso dell'alfabeto cirillico a favore di quello latino. Note Collegamenti esterni Sito ufficiale, su pobjeda.me.
Побједа (новине)

Побједа је црногорски дневни лист са сједиштем у Подгорици. Залаже се за црногорски етнички национализам и наклоњена је Демократској партији социјалиста Црне Горе (ДПС), уз изражену антисрпску реторику. Историја Први број Побједе објављен је током Другог свјетског рата 24. октобра 1944. године у Никшићу у оквиру Националног ослободилачког фронта Црне Горе. Публикован је као „Лист социјалистичког савеза радног народа Црне Горе“. Од 19. новембра 1944. године до 6. јуна 1954. излази на Цетињу. Од тада Побједа почиње да се издаје у (Титограду) Подгорици. Као и све остале новине сагласно друштвеном систему и уставном поретку СФР Југославије, биле cу под контролом и доминацијом Социјалистичког савеза радног народа Југославије и Савеза комуниста Југославије. Од 2010. године Побједа се по први пут у својој историји (од 66 године излажења) штампа на латиничном писму. Значај и утицај У условима тек ослобођене земље читалачка публика је прихватила Побједу поштено и искрено. У вријеме СФР Југославије, Побједа ce продавала на киосцима у Београду, Новом Саду, Приштини, Љубљани, Загреб у Сарајеву, Скопљу и другим већим градовима у Босни и Херцеговини, Македонији, Србији, Хрватској и Словенији. Побједа је била двонедељник и недељник, да би од 1. јануара 1975. године постала дневни лист, на основу пројекта Николе Лекића, београдског уредника и новинара. До 1990-их су биле једине дневне новине у Црној Гори. У осамдесетогодишњој историји овог листа тешко да се може наћи иоле значајнији писац у црногорској, српској, па и у књижевности СФР Југославије који није био сарадник Побједе. Значајни новинари и сарадници „ Побједе“ Михаило Лалић Никола Лекић Драган Лакићевић Витомир Вито Николић Директори, главни и одговорни уредници Мило Краљ (1970—1974) Светозар Дурутовић (1974—1978) Марко Шпадијер (1978—1982) Петар Бошковић (1982—1984) Видоје Конатар (1984—1995) Драган Ђуровић (1995—2001) Драшко Ђурановић (?—2024) Ненад Зечевић (2024—) Референце Литература Архива „ Побједе“ Репич-Лекић, Мириам. „Биографија /Николе Лекића/“, у: Лекић, Никола. Канцоне, шпагети, калћо и..., издање М. Репич Лекић, Земун, 2002, стр. 173-178. Спољашње везе Званични веб-сајт
Stari Aerodrom, Podgorica

Stari Aerodrom (Montenegrin: Стари аеродром) is a neighbourhood in the city of Podgorica that borders the neighborhoods of Ribnica, Vrela Ribnička, Drač and Tuški put. The neighbourhood is located beside an old military airport, Ćemovsko Polje Airport, hence the name "Stari Aerodrom". It is one of three neighbourhoods that comprise the Konik suburb, as well as one of the few neighbourhoods that have seen a large construction boom. One of Podgorica's prominent hotels, Hotel Kosta's, along with one of Podgorica's main electronic stores, TechnoLux, are in Stari Aerodrom. The neighbourhood houses the Albanian and Polish embassies to Montenegro, as well as the national Coca-Cola bottling plant, owned by Coca-Cola HBC. History 2000s construction boom As the 2006 independence referendum was looming, Stari Aerodrom became among the newest sites of a construction boom as part of Podgorica's everlasting expansion. Many new residential buildings and commercial spaces were built. Veljko Vlahović Boulevard The Veljko Vlahović Boulevard is set to stretch two kilometers, boasting six traffic lanes. In certain stretches, it will span nearly 50 meters in width, marking a significant investment in traffic infrastructure for this micro-locality. Valued at EUR 1.6 million, this project stands as the sole focus in this area. Additionally, in close proximity to this development, the construction of the Home for the Elderly is nearing completion, bringing the total investment in the vicinity to nearly EUR 20 million. Geography Stari Aerodrom is bordered to the north by the Fifth Proletarian Brigade Boulevard (Bulevar V Proleterske Brigade) and by the E762 - Tuzi Road / Radomir Ivanović Road (Tuški put / Put Radomira Ivanovića) to the south. To the east is Ćemovsko Polje and to the west railway tracks operated by Railways of Montenegro. Major streets in Stari Aerodrom include Josip Broz Tito Boulevard (Bulevar Josipa Broza Tita) and Veljko Vlahović Boulevard (Bulevar Veljka Vlahovića). Culture Sports Stari Aerodrom features practice grounds for several of Podgorica's prominent football clubs, including FK Budućnost and FK Mladost. Other practice fields also exist for use by the Football Association of Montenegro. Education Pavle Rovinski Elementary School (Osnovna škola „Pavle Rovinski“) is a primary school in Stari Aerodrom. Demographics According to the 1991 census, Stari Aerodrom had 5,285 residents. References
Stari aerodrom

Stari aerodrom je naselje u glavnom gradu Crne Gore, Podgorici. Graniči se sa obližnjim naseljima Konik, Vrela Ribnička, Drač i Tuški put. Nalazi se u blizini mjesta gdje je nekada bio vojni aerodrom, a danas sportski aerodrom "Špiro Mugoša", po čemu je i dobilo ime. To je jedno od rijetkih naselja koje je prošlo kroz veliko građevinsko širenje. Sastoji se od dva dijela: Prva Faza, gdje se pretežno nalaze stambene zgrade; Druga Faza, gdje se pretežno nalaze privatne kuće. Na Starom aerodromu se nalaze Hotel Kosta's, Hotel Aurel, Hotel Bristol i Hotel Septembar, a u naselju su i brojne prehrambene prodavnice trgovačkih lanaca VOLI, Aroma, Idea i ostali. Salon namještaja Jysk, prodavnica Okov, prodavnica građevinskog materijala Kips, prodavnice elektronskih proizvoda TehnoMax i TehnoLux se takođe nalaze u naselju. Automobilske kompanije Toyota, BMW, Volkswagen i Subaru imaju svoje salone u naselju. U naselju se nalazi i ambasada Poljske u Crnoj Gori. Istorija 2000-e godine Ranih 2000-ih godina dolazi do velikog građevinskog širenja naselja koje traje i danas. Izgrađeni su prilazi naselju, brojni stambeni objekti, sportski tereni, obrazovni objekti, državne institucije i slično. Smatra se da je naselje dobilo oblike naselja početkom 1980-ih. Geografski položaj Stari aerodrom se prostire od željezničke pruge i glavne željezničke stanice Podgorica na zapadu do Bulevara Veljka Vlahovića na istoku i od evropskog puta E762 na jugu do Bulevara Pera Ćetkovića na sjeveru. Naselje je izgrađeno na dijelu Ćemovskog polja, koje je kraško polje i dio Zetske ravnice. Kroz naselje prolazi i evropski put E80. Prevoz Od Starog aerodroma polazi gradska autobuska linija L8/53, koja ide kroz centar grada i završava u naselju Donja Gorica, kao i linija L15/L7 koja ide kroz centar grada do Mareze. Kultura Na Starom aerodromu se nalazi trening kamp Fudbalskog Saveza Crne Gore, kao i stadioni OFK Titograd i FK Stari aerodrom. U naselju se nalazi i nekoliko parkova sa košarkaškim terenima, stolovima za stoni tenis i spravama za vježbanje, kao i dvije staze za atletiku. Naselje je dom i za MMA klub Omladinac, kao i nekoliko teretana zatvorenog tipa. U naselju se nalazi i novi Dom Zdravlja i starački dom Dom Starih Podgorica. Obrazovanje Na Starom aerodromu se nalazi osnovna škola koja je dobila ime po ruskom piscu Pavlu Rovinskom i koja broji oko 1.500 učenika. U naselju se nalazi i državna predškolska Ustanova „Đina Vrbica”, a od 2022. godine i Gimnazija „Sveti Sava” u čijoj neposrednoj blizini se gradi i istoimena srpska pravoslavna crkva. Od 2006. godine u naselju se nalazi i privatna visokoškolska ustanova Univerzitet Mediteran. Reference
Mall of Montenegro

Mall of Montenegro is a shopping mall located in the Podgorica, Montenegro. The mall is a complex featuring covered marketplace (the Green Bazaar), a Ramada hotel, and the shopping mall itself. The entire complex was built on the location of former open marketplace, as a public–private partnership between Podgorica Municipality and Turkish company of Gintaş. The mall is located on Bratstva i Jedinstva street, which is also main north–south thoroughfare of Podgorica, and is a part of E65/E80 European routes. The entire complex has total floor area of 58,000 m2 (620,000 sq ft), while gross leasable area of the shopping mall is 17,000 m2 (180,000 sq ft). Besides Green Bazaar, which is a natural anchor tenant, a large Mercator supermarket is the largest tenant. Prominent stores in the mall include Levi Strauss & Co., Sergio Tacchini, Office Shoes, Intersport and others. The mall also features a bowling alley, cafés, a fast food court, a playground, and an entertainment park. An underground parking garage serves the entire complex. Although it is the largest shopping mall in Podgorica, in gross built area terms, it has had constant problems with vacancy since its opening, as Delta City shopping mall has already saturated the small Montenegrin market, and has a stronger presence of international clothing brands. Thus, Delta City is currently considered a more high end shopping mall. References External links Official website (in English and Montenegrin)
Centro Comercial de Montenegro

El Centro Comercial de Montenegro​ es un centro comercial ubicado en Podgorica, la capital del país europeo de Montenegro. El complejo, que cuenta con una superficie total de 58.000 m², contiene un mercado cubierto, conocido como Bazar Verde, un hotel Ramada, y el propio centro comercial. Todo esto fue construido sobre el antiguo mercado abierto por una asociación público-privada entre el gobierno del Municipio de Podgorica y la empresa turca de Gintas. Está situado en la calle Bratstva i Jedinstva, que es además la principal vía norte/sur de Podgorica y pertenece a las rutas europeas E65 y E80. Además del Bazar Verde, la principal tienda ancla del complejo es un supermercado Mercator. Otras tiendas prominentes son Levi Strauss & Co., Sergio Tacchini, Office Shoes e Intersport. El centro comercial también contiene una bolera, cafés, una zona de comida rápida, un parque infantil y un parque de entretenimiento. Cuenta además con un parking subterráneo para todo el complejo. Se trata del centro comercial más grande en área de su ciudad, pero ha sufrido constantes problemas desde su apertura por sus abundantes espacios vacantes, dado que el mercado local está ya saturado por el centro comercial Delta City, que goza de una mayor presencia de marcas internacionales. Véase también Economía Empresa Referencias
Mall of Montenegro

Mall of Montenegro је тржни центар који се налази у Подгорици. Отворен је 23. септембра 2010. Иако је највећи тржни центар у Црној Гори, биљежи знатно слабију посећеност од тржног центра Delta City. Историја Тржни центар садржи наткривену пијацу (Зелени базар), хотел Рамада и сам тржни центар. Цијели комплекс је изграђен на локацији некадашње отворене пијаце, као јавно-приватно партнерство између општине Подгорица и турске компаније Гинтас. Тржни центар се налази у улици Братства и јединства, која је уједно и главна магистрална саобраћајница сјевер-југ Подгорице, и дио је европских рута Е65 / Е80. Цео комплекс има укупну површину од 58.0000 m2, док је бруто закупна површина тржног центра 17.000 m2. Поред Зеленог базара, највећи закупац је велики супермаркет IDEA SUPER. Истакнуте продавнице у тржном центру су Levi Strauss & Co., Sergio Tacchini, Office Shoes, Intersport и друге. Тржни центар такође има куглану, кафиће, простор за продају брзе хране, дечије игралиште и забавни парк. Подземна гаража опслужује цијели комплекс. Иако је највећи тржни центар у Подгорици, по бруто изграђеној површини, од отварања има сталних проблема са слободним мјестима, јер је Delta City шопинг центар већ заситио мало црногорско тржиште, а има и јаче присуство међународних брендова одеће. Тако се Delta City тренутно сматра тржним центром вишег ранга. Референце Спољашње везе Званични веб-сајт
Elektrárna Pljevlja

Elektrárna Pljevlja (v srbské a černohorské cyrilici Темроелектрана Пљевља) je hlavní černohorská elektrárna. Elektřinu vyrábí spalováním hnědého uhlí, které se těží v nedalekých dolech. Elektrárna se nachází 4 km jihozápadně od Pljevlji na silnici Pljevlja – Đurđevića Tara – Žabljak. Elektrárna byla uvedena do provozu 21. října 1982. Podle projektu měla mít 2 bloky o výkonu 210 MW, avšak vybudován byl pouze jeden. Technické a správní objekty nicméně byly vybudovány pro potřeby dvou bloků. Elektrárna pokrývá 25 % černohorské spotřeby elektrické energie. Ve výjimečných situacích tento podíl může vzrůst až na 30–34 % (především, není-li možné využívat kapacity vodních elektráren). Pro chlazení se využívá voda dostupná v nedaleké vodní nádrži Otilovići (8 km od elektrárny). Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Elektrárna Pljevlja na Wikimedia Commons Profil elektrárny na stránkách černohorského distributora elektřiny (srbsky)
Náměstí Republiky (Podgorica)

Náměstí Republiky (černohorky: Трг Републике, trg republike) je největší, nejvýznamnější a nejdůležitější náměstí v Podgorici, metropoli Černé Hory. Rozkládá se na ploše 15 000 m2. Společně s ulicí Svobody je to nejvýznamnější obchodní a komerční čtvrť města. Historie Za dob Černohorského království zde nechal král Nikola I. vybudovat malou promenádu a tržiště. Po začlenění Černé Hory do Jugoslávie zde vzniklo nové náměstí, pojmenované po králi Alexandru I. Po bombardování Podgorice v roce 1990 bylo vybudováno nové město se širokými bulváry, tehdejší náměstí Alexandra I. bylo přejmenováno na Hlavní náměstí. Po osamostatnění Černé Hory v roce 2006 bylo náměstí kompletně zrenovováno, přestavěno a přejmenováno na náměstí Republiky. Rekonstrukce 2006 V roce 2006 schválil vláda Černé Hory program kompletní rekonstrukce náměstí a okolní čtvrti. Architektem tohoto projektu se stal Ing. arch. Mladen Djurović. Vzhledem k tomu, že se mělo náměstí Republiky stát důležitým centrem města, byly pro tento program vybrány ty nejkvalitnější stavební materiály. Moderně navržené objekty se staly dominantou celé čtvrti. Vzhled Náměstí Republiky se rozkládá na ploše 15 000 m2. Má tvar obdélníku, po delších stranách jsou vysázeny aleje dubů a palem. Uprostřed náměstí dominuje kruhová fontána. Na budovách okolo náměstí visí řada nejrůznějších billboardů a prospektů. Významné objekty Fontána na náměstí Republiky byla navržena Mladenem Djurovićem v rámci rekonstrukce v roce 2006. Má kruhový tvar a stojí ve středu náměstí. Každý večer bývá osvětlena nejrůznějšími barevnými variacemi; Ulice Svobody (Улица слободе, ulica slobode) je nejvýznamnější obchodní ulicí v Podgorice. Své prodejny zde má spousta světoznámých komunikačních, finančních, elektronických, oděvních, cestovních a dalších společností. Dále se na této ulici nachází přední vyhlášené restaurace, nabízející na svých jídelních lístcích pokrmy černohorské kuchyně, ale i italské, španělské, řecké, anglické nebo orientální pokrmy. Na českou kuchyni se zde specializuje malá restaurace Boiohaemum. V ulici Svobody se např. nacházejí prodejny společností: ProMonte T-Mobile Černohorská centrální banka Mango Baťa United Colors of Benetton Diesel Intersport Lacoste Adidas Panasonic Kodak Montenegro Airlines Jat Airways Vektra Aviation MALÉV Hungarian Airlines a další; Restaurace Podgorica, Svoboda nebo Anastasia se specializují na černohorskou kuchyni Restaurace Bella Roma se zaměřuje na italskou kuchyni dalšími významnými restauracemi jsou Mellody, Kókjó palace nebo Rotta; Palác Ražnatovićů, budova postavena v roce 1954 v neoklasicistním slohu, slouží jako sídlo velvyslanectví Severní Makedonie. Černohorská národní knihovna' Současnost V současnosti je náměstí Republiky jedním z nejrušnějších míst v Podgorici. Návštěvníky nejvíce láká krásné architektonické provedení, ale hlavně spousta prodejen, restaurací, hotelů, klubů a jiných společností. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Náměstí Republiky na Wikimedia Commons
Independence Square (Podgorica)

Independence Square, formerly known as Republic Square or Square of the Republic (Montenegrin: Трг Републике, Trg Republike) is the central town square of Podgorica, Montenegro. It is located in Nova Varoš (Montenegrin Cyrillic: Нова Варош, lit. 'New Town'), which is the administrative and socio-cultural heart of the city. The square covers an area of 5,000 square metres. Both the city library "Radosav Ljumović", and the state gallery "Art", are located in the square. Location The square is bordered by Ulica Slobode (Freedom street) to the east, and Njegoševa Ulica (Njegoš's Street) to the west. Both Njegoševa and Slobode streets are newly renovated pedestrian zones - with Ulica Slobode also being a popular shopping street. Bokeška and Vučedolska Street create the square's northern and southern borders, respectively. A pedestrian passage connects the Republic Square to Podgorica's City Hall and the Montenegrin National Theatre building. History Trg Republike was until 2006 known as Trg Ivana Milutinovića (Ivan Milutinović Square) – a famous Montenegrin communist politician, military general and national hero. In 2006, the year of the Montenegrin independence, the square underwent a massive reconstruction. It was widened, paved, a big central fountain was constructed and the area was turned into a car-free zone. The square was decorated with colonnades, palm trees and water channels. The whole project cost around 2.5 million Euros. Gallery References
Plaza de la República (Podgorica)

La plaza de la República (en montenegrino: Трг Републике) es la plaza central de la ciudad de Podgorica, capital de Montenegro. Se encuentra en Nova Varoš (Ciudad Nueva), el corazón administrativo, así como sociocultural, de la ciudad. La plaza tiene una superficie de 15.000 metros cuadrados.​ La biblioteca de la ciudad "Radosav Ljumović" se encuentra en la plaza, así como la galería nacional "Art". La plaza está rodeada por la Ulica Slobode (calle Libertad) hacia el este, y la Njegoševa ulica (calle de Njegoš) al oeste. Tanto Njegoševa y como la calle Slobode son zonas peatonales, recientemente renovadas - con Ulica Slobode siendo también una popular calle comercial. Véase también Plazas urbanas por tamaño Espacio urbano Plaza Mayor Referencias