Čingischánovo mezinárodní letiště

Čingischánovo mezinárodní letiště (IATA: UBN, ICAO: ZMCK), označované také jako Nové mezinárodní letiště Ulánbátar, je hlavní letiště obsluhující Ulánbátar a mezinárodní letiště v Mongolsku. Otevřeno bylo 4. července 2021 a nahradilo Mezinárodní letiště Bujant Uchá. Jedná se o největší letiště v zemi, které slouží jako uzel pro všechny hlavní mongolské letecké společnosti, a nachází se v údolí Khöshig v Sergelenu v provincii Töv, 52 km jižně od Ulánbátaru a 20 km jihozápadně od Zúnmodu. Letiště je s Ulánbátarem spojeno dálnicí a z různých míst města jezdí kyvadlová autobusová doprava. Z letiště létají přímé lety do vnitrostátních destinací a do různých mezinárodních destinací v Asii a Evropě. V roce 2023 obsloužilo přibližně 1,7 milionu domácích a mezinárodních cestujících. Název Nové letiště dostalo svůj současný název 2. července 2020, přičemž dosavadní Čingischánovo mezinárodní letiště se vrátilo k názvu Mezinárodní letiště Bujant Uchá z roku 2005. Historie Původní hlavní letiště v Ulánbátaru, Mezinárodní letiště Bujant Uchá, založené v roce 1957, se nachází v těsné blízkosti dvou hor na jihu a východě, takže bylo možné využívat pouze jeden konec dráhy, který měl často problémy s povětrnostními podmínkami. Nové letiště bylo navrženo s kapacitou odbavení až 1100 cestujících za hodinu a tří milionů cestujících ročně, přičemž nákladní kapacita byla stanovena na 11 900 tun. Jeho výstavbu z větší části financovalo Japonsko (JICA) prostřednictvím zvýhodněné půjčky (93 %), zbytek poskytl mongolský stát. Plánování Počáteční plánování letiště proběhlo v roce 2006 za pomoci Japonska. V květnu 2008 byla mezi mongolskou vládou a Japonskou bankou pro mezinárodní spolupráci podepsána smlouva o 40leté zvýhodněné půjčce ve výši 28,8 miliardy jenů (385 milionů USD) s úrokem 0,2 % na výstavbu nového mezinárodního letiště. Podle podmínek této půjčky musí být projekt realizován japonskými konzultanty a dodavateli, avšak materiály a zařízení, které dodavatelé použijí, mohou být až ze 70 % z jakékoli země. Mezi lety 2009 a 2011 vypracovaly společnosti Azusa Sekkei a Oriental Consultants Joint Venture projektovou a nabídkovou dokumentaci letiště. V roce 2011 bylo vyhlášeno výběrové řízení na výstavbu letiště, přičemž v technické soutěži uspěla společnost Mitsubishi-Chiyoda Joint Venture (MCJV). Důkladná revize ceny a jednání o smlouvě byly ukončeny 10. května 2013, kdy byla podepsána hlavní smlouva o výstavbě mezi MCJV a Mongolským úřadem pro civilní letectví. Konečná výše půjčky od japonského státu na výstavbu letiště činí 65,6 miliardy jenů (600 milionů USD) s dobou splácení 40 let. Výstavba Slavnostní zahájení výstavby se konalo 22. dubna 2012, kdy byla zahájena výstavba protipovodňového systému. Další probíhající práce zahrnovaly výstavbu elektrického vedení z Nalajchu. Hlavní výstavba trvala od května 2013 do dubna 2020. Dne 13. září 2013 byla zahájena betonáž řídicí věže, 29. ledna 2014 byla dokončena výstavba elektrické rozvodny letiště a její připojení k mongolské elektrické síti. V květnu 2016 byla zahájena výstavba šestipruhové, 30 km dlouhé dálnice do Ulánbátaru, která skončila v roce 2019. I když byl původní termín otevření stanoven na prosinec 2016, většina stavby skončila až v roce 2017. Otevření letiště bylo opakovaně odkládáno na roky 2018, 2019, 2020 a 2021. Tato zpoždění souvisela s jednáními o smlouvách týkajících se provozu a vlastnictví letiště, výstavbou dálnice do Ulánbátaru a dopady pandemie covidu-19 v Mongolsku. Provoz na letišti byl zahájen 4. července 2021 prvním letem do Tokia společnosti MIAT Mongolian Airlines na trase Ulánbátar–Narita–Ulánbátar s letadlem Boeing 737. Provoz Čingischánovo mezinárodní letiště provozuje společnost Nové mezinárodní letiště Ulánbátar s. r. o. (mongolsky: Нью Улаанбаатар интернэйшнл эйрпорт ХХК), která je zodpovědná za provoz letiště do roku 2036. Jedná se o partnerství mezi dvěma společnostmi: Japan Airport Management LLC (vlastněnou společnostmi Mitsubishi Corporation, Narita International Airport Corporation, Japan Airport Terminal a JALUX), která vlastní 51 % společnosti, a společností Khushigiin Khundii Airport (mongolsky: Хөшигийн хөндийн нисэх онгоцны буудал ТӨХХК), financovanou mongolskou vládou, která vlastní 49% podíl. Společnost JALUX spravuje maloobchodní činnosti letiště. Letecké společnosti a destinace (Aktualizováno 18. května 2024.) Popis letiště Letiště má rozlohu 104 200 m2 a jednu vzletovou a přistávací dráhu o délce 3600 metrů a šířce 45 metrů. Dále má 3339 metrů dlouhou (23 metrů širokou) paralelní pojížděcí dráhu, dvě rychlé pojížděcí dráhy a tři opouštěcí pojížděcí dráhy. Osobní Osobní terminály letiště mají rozlohu 25 300 m2, přičemž příletová hala se nachází v přízemím a odletová hala ve druhém patře. Náklad Nákladní terminál má rozlohu 3750 m2 a jeho roční kapacita činí 11 900 tun nákladu. Obsahuje také oddělená zařízení pro dovoz/vývoz nebezpečného, cenného a chlazeného zboží. Pozemní provoz Letiště je s Ulánbátarem spojeno dálnicí a od centra města je vzdáleno přibližně 50 km. K dopravě slouží kyvadlová autobusová doprava, taxíky a soukromá vozidla. Odkazy Reference V tomto článku byl použit překlad textu z článku Chinggis Khaan International Airport na anglické Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Čingischánovo mezinárodní letiště na Wikimedia Commons