Durlești

Durlești este un oraș din componența sectorului Buiucani, municipiul Chișinău, Republica Moldova. Acesta este situat în partea de nord-vest a orașului Chișinău, mărginindu-se cu sectorul (urban) Buiucani al capitalei și fiind despărțit de oraș doar de strada Hotinului. Localitatea are o populație de peste 26 mii de locuitori, fiind atestată documentar pentru prima dată în anul 1470. Este conectat cu capitala Republicii Moldova prin mai multe rute de maxi-taxi, rutele de autobuz (№ 11 și № 12), cât și de rutele de troleibuz (№ 1, № 33 și № 35). Legenda spune că localitatea poartă denumirea unuia din primii locuitori stabiliți aici – Durlea sau Drulea. Simboluri Stema șu drapelul orașului au fost aprobate în anul 2003: Stemă: În câmp negru, trei pinteni de aur. În capul scutului, pe roșu, herminat de argint, un lambel de aur. Scutul timbrat de o coroană murală de argint cu trei turnuri. Drapelul orașului Durlești reprezintă o pânză dreptunghiulară (2:3) albă, cu un brâu negru încărcat cu trei pinteni galbeni, în fascie, și însoțit sus, la hampă, de un lambel roșu. Istorie De-a lungul istoriei sale Durleștiul s-a constituit din două localități: Cartușa și Durlești. Într-un document emis la 7 aprilie 1636 se vorbește despre un uric ce l-a avut Magda, fata lui Drulea-spătar, de la Ștefan Voievod. La început satul purta denumirea de Drulești. Documentele vremii atestă existența în spațiul românesc încă a unei localități cu denumirea Drulești. într-un hrisov, emis de cancelaria domnească a lui Ștefan Tomșa, este menționat „lonasco din Drulești, o așezare din ținutul Roman. Deși săpăturile arheologice realizate la Durlești atestă existența în primele secole ale mileniului II al erei noastre, adică după Hristos, a unor așezări medievale stabile pe moșia de astăzi a localității, toponimicul Durlești este consemnat în actele vremii mult mai târziu. În „Dicționarul statistic al Basarabiei” editat în 1923, se menționează că satul Durlești, conform documentelor ce se păstrau la unii răzeși durleștenii ar exista de pe timpul domniei lui Mihai Racoviță - anul 1721. O altă versiune este că „după documente mai vechi, satul ar fi existat cu o altă formație decât cea de pe timpul lui Mihai Racoviță, în anul 1473. Totuși cel mai vechi document găsit cu prima atestare incontestabilă a Durleștilor datează din 1 iunie 1656, data indicată pe un uric (sau hrisov) domnesc, emis de domnul Moldovei Gheorghe Ștefan, întărind lui Onofrei și Ionascu Bucșan mai multe cumpărături din satul Durlești. Potrivit rezultatelor recensământului din 1774 la Durlești, sat care făcea parte din ocolul Bâcovăț, ținutul Orhei, erau 43 de case. Toți proprietarii caselor erau trecuți la categoria rufeturilor - contribuabili scutiți de plată birului și de unele prestații către stat, plătind în schimb dajdie, adică impozit în bani. Erau 29 de călărași serdărești, slujitori care executau diferite porunci ale serdarilor de Orhei și Lăpușna, 2 mazili (boieri sau dregători în locuit, mazilit), dar care păstrau toată viața titlul dregătoriei, precedat de articolul biv, 1 ruptaș, 1 popă, 1 diacon, 1 volintir în retragere, 5 femei sărace, 1 om stricat de cap și 2 țigani. Biserică Sfinților Voievozi Mihail și Gavriil a fost construită în anul 1783. În Condica liuzilor din 1803, Durlești sunt menționați ca sat răzeșesc, cu 101 birnici ce plăteau 2280 lei. În anul 1859 satul răzășesc Durlești avea 233 de case și 1.342 de locuitori, dintre care 605 parte bărbătească și 737 parte femeiască, iar Cartușa avea 16 curți și 64 de persoane de sex masculin și 69 de persoane de sex feminin. Din 1861 în Durlești funcționează o școală parohială bisericească, în 1867 învățau 19 băieți și 3 fete. În 1872 se deschide o școală populară cu o singură clasă. La 1923 Durleștiul avea 920 de clădiri locuite și 6 clădiri nelocuite, avea 1011 menaje și 6.985 de locuitori, 3.479 - parte bărbătească și 3.506 - parte femeiască. Economic, în același an avea: grădini de zarzavat, gospodărie boierească, cooperativă de consum, două cârciumi, moară de vânt. Infrastructura socială: 3 școli primare, biserică ortodoxă, post de jandarmi, agent sanitar, agent de percepere, poștă rurală, primărie. Datele statistice din 1923 pentru satul Cartușa erau următoarele: clădiri - 42; menaje - 47; populație - 593 (284 bărbați și 309 femei), gospodărie boierească, moară de vânt, școală primară mixtă (de băieți și fețe), poștă rurală, primărie în satul Durlești. Demografie Structura etnică Structura etnică a populației conform recensământelor din 2004, 2014 și 2024 : Structura lingvistică Limba vorbită de obicei la Durlești (în anul 2024 - fără populația sub 3 ani): Religie Biserica „Sf. Arhanghel Mihail” Biserica „Sfântul Nicolae” Administrație și politică Componența Consiliului local Durlești (27 de consilieri), ales la 5 noiembrie 2023, este următoarea: Social Avand 9000 de case individuale cu gospodarii Durleștiul are și câteva cartiere cu blocuri de locuit de 3-5 nivele (Cartusa, Gribov, Testemiteanu, ASCHIM). În oraș funcționează mai multe instituții publice finanțate de la buget. Dintre care 4 grădinițe cu 752 copii, 3 școli în care studiază 1760 elevi, Centrul de Sănătate cu 70000 de vizite pe an în care activează 90 de persoane, Căminul Cultural, biblioteca. Personalități născute aici Vladimir Bodescu (1868 - 1941), avocat, om politic român. Galerie de imagini Orașe înfrățite Blaj, România. Înfrățirea cu municipiul Blaj s-a decis în anul 2003. Referințe Legături externe Site oficial Durlești pe primarii.md Durlești pe wikimapia