NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Центральний автовокзал (Кишинів)

Центральний вокзал Кишинева — один із трьох автовокзалів муніципалітету Кишинів (і найстаріший із них), розташований у центральному районі столиці на вулиці Митрополита Варлаама, 58. Автостанція обслуговує як внутрішні пасажирські перевезення з Республіки Молдова, так і ряд міжнародних напрямків (Україна, Румунія, Росія тощо). Історія Центральний вокзал побудований в 1974 році (архітектор І. А. Загорецький) із загальною місткістю 800 місць. До 1982 року пасажиропотік досяг 9,5 млн пасажирів/рік, а кількість щоденних маршрутів — 732, до більшості районних центрів і сіл колишньої Молдавської РСР, а також до 40 міст сусідньої України. Також діяв міжнародний маршрут (Кишинів — Бухарест). У тому ж році (1982) було відкрито автовокзал «Зуд» (нині Південний автовокзал), з якого курсували до населених пунктів півдня Молдови, а також до деяких міст півдня України (Вилкове, Рені, Ізмаїл та інші). До кінця 1990-х років Центральний вокзал, побудований переважно для обслуговування приміських маршрутів, уже не справлявся з навантаженням пасажиропотоку. Більше не вистачало паркувальних місць для багатьох міжміських та міжнародних транспортних засобів. Технічний стан станції був далекий від нормального. У цьому сенсі у 2005 році більшість міжміських та міжнародних маршрутів було переведено на новий автовокзал — «Північний», а в Румунію, Болгарію, Німеччину, Грецію — на Південний вокзал. Див. також Транспорт Кишинева Північний вокзал (Кишинів) Південний вокзал (Кишинів) Примітки Посилання Розклад маршруту Сайт залізничних вокзалів і автовокзалів Республіки Молдова
Biserica Sfântul Grigore din Bălți

Biserica „Sfântul Grigore Luminătorul” (Biserica Armenească; în armeană Սուրբ Գրիգոր Լուսավորիչ եկեղցի) este o biserică apostolică armeană din orașul Bălți, construită între anii 1910-1914 de către arhitectul Aleksandr Krasnoselski. Descriere Proiectul original reprezintă o stilizare a arhitecturii de masă din Armenia medievală. Biserica este construită din materiale tradiționale - var și piatră brută. Înălțimea construcție este de 16,8 m . Are la bază o planificare în formă de pătrat cu două abside pentagonale la sud și la nord, iar la răsărit - una semicirculară. Spre est ansamblul se întregește cu o clopotniță în trei caturi. Nava principală are patru coloane masive pe care se sprijină turla octogonală a cupolei. Acoperișul cu mai multe niveluri este acoperit cu olane roșii. La exterior pereții sunt decorați variat, fiind utilizată piatra finisată în combinație cu cea neprelucrată. Deoarece proiectul prezintă o stilizare a arhitecturii de masă din Armenia, biserica a fost numită după stil armeano-gregoriană. Actualmente (2011) această biserică nu funcționează. Galerie Note Legături externe Materiale media legate de Biserica Sfântul Grigore din Bălți la Wikimedia Commons
Церковь Святого Григория Просветителя (Бельцы)

Церковь Святого Григория Просветителя (арм. Սուրբ Գրիգոր Լուսավորիչ եկեղցի) — армянская апостольская церковь в историческом центре города Бельцы, Молдавия. По некоторым данным ныне функционирует как католическая церковь. История Строительство церкви Святого Григория Просветителя шло с 1910 по 1914 года. Средства были собраны местной армянской общиной. Архитектором стал Александр Леонтьевич Красносельский. Он придумал оригинальный проект, который стал стилизацией средневековой культовой архитектуры Армении. Церковь выполнен из известняка и бутового камня, которые являются традиционными местными материалами. Высота храма составляет 16,8 метра. Церковь имеет гармоничные пропорции, связь с окружающим пейзажем выделяют сооружение среди других архитектурных памятников города. Здание охраняется государством. Галерея См. также Список армянских храмов мира Список епархий ААЦ Примечания
Voevodul Mihail, Bolgrad

Voevodul Mihail (în ucraineană Червоне, transliterat: Cervone) este un sat în comuna Borodino din raionul Bolgrad, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Voevodul Mihail era vorbitoare de bulgară (76,35%), existând în minoritate și vorbitori de găgăuză (8,08%), ucraineană (6,15%), rusă (5,19%) și română (4,04%). Note
Червоное (Болградский район)

Черво́ное (укр. Червоне) — село в Буджакской поселковой общине Болградского района Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 520 человек. Почтовый индекс — 68514. Телефонный код — 8-04847. Занимает площадь 0,68 км². Код КОАТУУ — 5124781405. История В 1945 году Указом ПВС УССР село Михай переименовано в Червоное. До 2020 года входило в Тарутинский район. Ссылки Червоное на сайте Верховной рады Украины (укр.) Примечания
Червоне (Болградський район)

Червóне — село Буджацької селищної громади, у Болградському районі Одеської області України. Населення становить 520 осіб. Історія У 1946-47 роках село постраждало від Голодомору. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від № 724-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області», увійшло до складу Бородінської селищної територіальної громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи і ліквідації Тарутинського району, село увійшло до складу новоутвореного Болградського району. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села становила 590 осіб, з яких 287 чоловіків та 303 жінки. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 518 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки
Chystovodne

Chystovodne (ucraniano: Чистоводне, rumano: Suiunduc) es una localidad del Raión de Bilhorod-Dnistrovskyi en el Óblast de Odesa de Ucrania. Según el censo de 2001, tiene una población de 728 habitantes. Demografía Según el censo de 2001, la mayoría de la población de Chystovodne era de habla ucraniano (95,6%), con una minoría de habla rumana (3,3%) y búlgara (0,14%). Historia En el territorio de la aldea actual se encontraba el asentamiento tártaro Suyu-Duk (Aguas Puras). Se encontraron entierros nogái en el territorio de la aldea. Enlaces externos
Suiunduc, Cetatea Albă

Suiunduc (în ucraineană Чистоводне, transliterat: Ciîstovodne) este un sat în comuna Cazaci din raionul Cetatea Albă, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Suiunduc era vorbitoare de ucraineană (95,6%), existând în minoritate și vorbitori de română (3,3%). Note
Чистоводное (Одесская область)

Чистоводное (укр. Чистоводне) — село в Староказацкой сельской общине Белгород-Днестровского района Одесской области. Население по переписи 2001 года составляло 728 человек. Почтовый индекс — 67720. Телефонный код — 4849. Занимает площадь 1,09 км². История В 1945 г. Указом ПВС УССР село Суюндук переименовано в Чистоводное. Примечания Ссылки Чистоводное на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Чистоводне

Чистово́дне — село Старокозацької сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області в Україні. Населення становить 728 осіб. Історія На території сучасного селища існувало татарське поселення Сую-Дук (Чисті Води). На території селища знайдені ногайські поховання. Масове заселення українцями, молдованами, росіянами почалося, після 1812 року, коли Бессарабія увійшла до складу Російської імперії. 1823 року на березі річки Хаджидер було засновано чотирьохкласну школу. Вчителем був ентузіаст Чиж Тимофій. Класи були розміщені в його хаті. Сприяв і допомагав школі місцевий поміщик, депутат IV Державної Думи Пуришкевич Володимир Митрофанович. Школа проіснувала до 1917 року, коли Пуришкевич виїхав із сім'ею до Кишинева, а потім до Москви. У січні 1918 року румунські війська окупували територію Бессарабії. Протягом 1920—1930 років румунський уряд проводив політику румунізації українського населення Бессарабії. Чотирирічна школа містилася в хаті Пономаренка Олексія. Сам господар із сім'єю проживав у хатині, що стояла поряд. Діти 1-2 — х класів навчалися в нижній кімнаті будинку, а учні 3-4 класів у вищій кімнаті. Вчителя були румунами. Директором школи був лейтенант Капацина Іон, навчав 3-4 класи, учні називали його «домну», тобто директор А дружина його Капуцина Марія проводила заняття в 1-му й 2-му класах. Учні сиділи за чотирьохмісними партами, в класах було по 35-40 учнів. Була лише дошка і крейда. У школі панувала жорстка дисципліна, за пропуски уроків батьків штрафували. На дошці з лівого боку висів канчук (плетений з шкіряних ременів у восьмеро батіг), ним карали учнів за провини. Румунська школа проіснувала до квітня 1944 року. 1941 року німецько-румунська окупаційна влада відкрила в недобудованому приміщенні нової школи бійню, де забивали скотину. У серпні 1944 року радянська влада відкрила школу в хатині Пономаренка Олексія, що знаходилась на вул. Садовій. Населення Згідно з переписом 1989 року населення села становило 711 осіб, з яких 334 чоловіки та 377 жінок. За переписом населення 2001 року в селі мешкало 728 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Відомі мешканці Примітки
Iagorlîc Reserve

Iagorlîc Reserve (Romanian: Rezervația științifică Iagorlîc; Russian: Государственный заповедник Ягорлык, romanized: Gosudarstvenny zapovednik Yagorlyk, lit. 'Yagorlyk National Reserve') is a scientific reserve in Dubăsari District, Transnistria, Moldova. It covers 863 ha, including 223 ha of waters. The reserve is managed by the state agency "State Nature Reserve «Iagorlîc»" (Государственное учреждение "Государственный заповедник «Ягорлык»"), which was established by the Transnistrian parliament in 1994. Its aim is to protect valuable aquatic and coastal ecosystems in the estuary section of the Iagorlîc river to the Dniester, dammed by the Dubăsari dam. The agency employs 13 people (4 in administration, 5 in the research department and 4 in the protective services). History The scientific reserve (заповедник) was established on 15 February 1988 as the second within the borders of modern Moldova and covered the area of the nature reserve (заказник) "Golful Goianei" established in 1972 on an area of 270 ha, the surrounding escarpments and 250 ha of adjacent land, a total of 1,044.41 ha[1]. In 1990, part of the land was transferred to the management of neighboring state farms, reducing its size to today's 863 ha. Despite this, the original value is used in Transnistria's legislation. Due to the Transnistrian conflict and economic difficulties, scientific research began only in 2000. Bioreserve The reserve was established to protect natural resources, conduct scientific research (especially on secondary succession) and educate on environmental protection. In the reserve, habitats of natural forests, artificially planted forests (mainly created as part of the reinforcement of the banks of the reservoir), steppe formations, wet meadows and ruderal formations, and water areas are distinguished. In the reserve, 101 species of rare protected plants have been found, including 16 from the Red Data Book of Plants (both Moldovan and Ukrainian), including the Moldovan grass (Koeleria moldavica), endemic to the left bank of the Dniester. References External links Official website
Iagorlîc (rezerwat przyrody)

Naukowy rezerwat przyrody „Iagorlîc” (rum. Rezervația științifică „Iagorlîc”, można też spotkać zapis Iagorlâc; ukr. Науковий заповідник «Ягорлик»; ros. Государственный заповедник «Ягорлык») – obszar chroniony w Mołdawii, w rejonie Dubosary, na terenie nieuznawanej Naddniestrzańskiej Republiki Mołdawskiej. Zajmuje 863 ha, w tym 223 ha wód. Rezerwatem zarządza państwowa agencja „Państwowy rezerwat przyrody «Iagorlîc»” (ros. Государственное учреждение „Государственный заповедник «Ягорлык»”) powołana przez parlament Naddniestrza w 1994 roku. Jego celem jest ochrona cennych ekosystemów wodnych i nadbrzeżnych w ujściowym odcinku rzeki Jahorłyk do Dniestru, spiętrzonego przez zaporę w Dubosarach. W agencji zatrudnionych jest 13 osób (4 w administracji, 5 w wydziale badawczym i 4 w służbach ochronnych). Rezerwat naukowy (ros. заповедник, zapowiednik) powołano jako drugi w granicach współczesnej Mołdawii i objął obszar utworzonego w 1972 roku na powierzchni 270 ha rezerwatu przyrody (ros. заказник, zakaznik) „Golful Goianei”, otaczające skarpy oraz 250 ha przyległych gruntów, łącznie 1044,41 ha. W 1990 roku część gruntów oddano pod zarząd sąsiednim sowchozom ograniczając jego rozmiar do dzisiejszych 863 ha. Mimo to w naddniestrzańskim prawodawstwie funkcjonuje pierwotna wartość. Ze względu na konflikt naddniestrzański i trudności gospodarcze badania naukowe rozpoczęto dopiero w 2000 roku. Rezerwat utworzono w celu ochrony zasobów przyrodniczych, prowadzenia badań naukowych (szczególnie dotyczących sukcesji wtórnej) i edukacji w zakresie ochrony środowiska. Na terenie rezerwatu rozróżnia się siedliska lasów naturalnych, lasów z nasadzeń sztucznych (powstałych przede wszystkim w ramach umacniania brzegów zbiornika wodnego), formacji stepowych, podmokłych łąk i ruderalnych oraz tereny wodne. Na terenie rezerwatu odnaleziono 101 gatunków rzadkich roślin chronionych, z czego 16 z Czerwonej Księgi Roślin (zarówno mołdawskiej, jak i ukraińskiej), w tym endemiczną dla lewobrzeża Dniestru strzęplicę mołdawską (koeleria moldavica). Zobacz też Ochrona przyrody w Mołdawii Park Narodowy Orgiejów Przypisy Linki zewnętrzne ЗАПОВЕДНИК "ЯГОРЛЫК" reportaż TVPMR (ros.)
Iagorlîc (rezervație științifică)

Iagorlîc este o rezervație științifică din partea central-estică a Republicii Moldova, situată la gura râului Iagorlîc, pe malul stâng al Nistrului (Transnistria). Descriere Istoric Rezervația a fost înființată în anul 1988. În prezent, suprafața rezervației este de 8,77 km2. Floră, faună Rezervația include sisteme ecologice acvatice și terestre, în care au fost create condiții pentru reproducerea animalelor și plantelor. Este situată la gura râului Iagorlîc, pe malul stâng al Nistrului. Rezervația a fost organizată în scopul păstrării și studierii condițiilor ecologice caracteristice bazinelor de apă din apropierea Nistrului. Cea mai mare valoare a rezervației naturale "Iagorlîc" constă în faptul că aici sunt foarte multe specii rare și pe cale de dispariție de plante, care intră în fitocenozele unicale, situate pe pantele calcarizate de stepă ale râurilor Iagorlîc, Iagorlîcul uscat și a unor pârâuri mari. Bazinele de apă ale rezervației naturale de asemenea sunt preferate de diverși reprezentanți ai faunei. Cea mai mare însemnătate ele o au pentru diverse specii de pești, care le folosesc pentru depunerea icrelor. Ihtiofauna enumeră 23 de specii de pești. Se intâlnesc 29 de specii de mamifere, 121 de specii de păsări din 14 ordine. Specii rare sunt: popândăul european (Spermophilus citelus), hermelina, șarpele de alun, șarpele cu abdomen galben, broasca țestoasă de apă. Printre păsările întâlnite în arealul rezervație se află uliganul pescar (Pandion haliaetus) și eretele vânat (Circus cyaneus), ultima semnalată doar în timpul migrației, specii incluse în Cartea Roșie a Moldovei. Ornitofauna rezervației constituie 167 de specii de păsări, dintre care 91 dintre ele își fac cuiburi. 15 specii de păsări, înregistrate în rezervația naturală, sunt incluse în Cartea Roșie a Moldovei (2001), 12 specii în Cartea Roșie a Ucrainei (1994). Galerie de imagini Vezi și Râul Iagorlîc Prutul de Jos, rezervație științifică cu profil asemănător situată în sudul R. Moldova. Bibliografie BOGATÎI, Dinu. Diversitatea comunităților macrobentonice în rezervația „Iagorlîc”. In: Buletinul Academiei de Științe a Moldovei. Științele vieții. 2018, nr. 3(336), pp. 144-150. ISSN 1857-064X COCA, Mihail. Rezervațiile științifice în Republica Moldova: între mit și realitate. In: Mediul Ambiant. 2006, nr. 4(28), pp. 29-30. ISSN 1810-9551 IONIŢĂ, Olga. The genus Pilosella Hill (Asteraceae Dumort.) in “Iagorlîc” scientific reserve. In: Revista Botanică. 2017, nr. 2(15), pp. 64-69. ISSN 1857-095X Legături externe Rezervația științifică Iagorlîc Arhivat în 7 iunie 2018, la Wayback Machine.
Wirtschaftsakademie Moldova

Akademie der Wirtschaftswissenschaften Moldaus (rumänisch Academia de Studii Economice din Moldova, kurz ASEM) ist eine staatliche Hochschule mit wirtschaftswissenschaftlichem Schwerpunkt in der moldauischen Hauptstadt Chișinău. Sie wurde 1991 gegründet und zählt zu den führenden Wirtschaftsuniversitäten des Landes. Geschichte Die ASEM wurde 1991 im Zuge der Unabhängigkeit der Republik Moldau von der Sowjetunion gegründet. Ziel war es, eine moderne Bildungseinrichtung für Wirtschaftswissenschaften aufzubauen, die sich an europäischen Standards orientiert. Die Gründung erfolgte auf Basis mehrerer zuvor existierender wirtschaftlicher Institute, die unter dem neuen Dach vereint wurden. Seit ihrer Gründung hat sich die ASEM kontinuierlich weiterentwickelt. Sie war eine der ersten Hochschulen in Moldau, die das dreistufige Studiensystem gemäß dem Bologna-Prozess (Bachelor, Master, Doktorat) eingeführt hat. Organisation Die Akademie ist eine autonome staatliche Hochschule mit akademischer und administrativer Selbstverwaltung. Die Leitung obliegt einem Rektor, der vom universitären Senat gewählt wird. Fakultäten Die Lehre ist in sieben Fakultäten organisiert: Fakultät für Wirtschaft und Management Fakultät für Internationale Wirtschaftsbeziehungen Fakultät für Rechnungswesen Fakultät für Finanzen Fakultät für Wirtschaftsinformatik Fakultät für Wirtschaftsrecht Fakultät für Allgemeinbildung Darüber hinaus besteht eine Graduiertenschule („Şcoala Doctorală ASEM“), in der Promotionsprogramme angeboten werden. Studium Die Lehrveranstaltungen finden überwiegend in rumänischer Sprache statt, es werden jedoch auch Programme auf Englisch und Russisch angeboten. Zu den Studienrichtungen zählen unter anderem: Betriebswirtschaftslehre Volkswirtschaftslehre Internationale Beziehungen Tourismusmanagement Finanz- und Bankwesen Rechnungswesen und Controlling Informationsmanagement Forschung Die Hochschule betreibt wirtschaftswissenschaftliche Forschung in verschiedenen Disziplinen, insbesondere in den Bereichen: Wirtschaftspolitik Unternehmensführung Digitale Wirtschaft Nachhaltigkeit und Umweltökonomie Internationale Märkte Zentrale Publikation ist die wissenschaftliche Zeitschrift „Economica“, in der Forschungsergebnisse veröffentlicht werden. Darüber hinaus bestehen mehrere Forschungszentren, darunter das Zentrum für wirtschaftliche Prognosen und das Zentrum für Digitalisierung. Internationale Beziehungen ASEM pflegt Partnerschaften mit Hochschulen in Europa, darunter in Deutschland, Rumänien, Frankreich, Polen und Italien. Sie beteiligt sich an internationalen Austauschprogrammen wie Erasmus+, TEMPUS, Horizon Europe. Im Rahmen dieser Kooperationen wird Studierenden und Lehrenden der Austausch und Erwerb von Doppeldiplomen ermöglicht. Campus Der Hauptcampus befindet sich im Zentrum von Chișinău und umfasst Lehrgebäude, Bibliotheken, IT-Räume, Wohnheime und Sporteinrichtungen. Die Universitätsbibliothek bietet Zugang zu digitalen Datenbanken und modernen Lernressourcen. Berühmte Absolventen Maia Sandu (* 1972), Präsidentin der Republik Moldau Weblinks Offizielle Website der ASEM (rumänisch) Einzelnachweise
Academy of Economic Studies of Moldova

The Academy of Economic Studies of Moldova (ASEM; Romanian: Academia de Studii Economice a Moldovei) is a university located in Chișinău, Moldova. Organization The university is organized into six faculties: ITT Business Management and Administration Economics and Law International Economic Relations Finance Accounting Economic Cybernetics, Statistics and Informatics See also List of universities in Moldova Education in Moldova References External links Official website (in Romanian and English)
Академия экономического образования Молдовы

Академия экономического образования Молдовы (рум. Academia de Studii Economice a Moldovei) — высшее экономическое учебное заведение Республики Молдова, аккредитованное государством. Университет основан в 1991 году. Обучение в университете ведётся на румынском и русском языках. Существуют также специальные группы, которым преподают на одном из иностранных языков (французском, английском). Факультеты Факультет менеджмента и управления. Факультет общей экономики и юриспруденции. Факультет международных экономических отношений Факультет финансов Факультет бухгалтерского дела Факультет экономической кибернетики, статистики и информатики См. также Образование в Кишинёве Ссылки (рум.) Сайт академии
Moldaviens handelsakademi

Moldaviens handelsakademi (rumänska: Academia de Studii Economice a Moldovei, ASEM) är ett statligt universitet i Chișinău i Moldavien. Universitetet grundades efter Moldaviens självständighet 1991. Ekonomisk undervisning hade tidigare bedrivits vid Polytekniska institutet mellan 1964 och 1977 och därefter vid ekonomiska fakulteten vid Moldaviens statliga universitet. ASEM består idag av 6 fakulteter. Fakulteter Företagsekonomiska fakulteten Fakulteten för allmän ekonomi Finansfakulteten Redovisningsfakulteten Fakulteten för internationell ekonomi Fakulteten för informationsteknik och ekonomisk statistik Källor
Академія економічних досліджень Молдови

Академія економічної освіти Молдови (рум. Academia de Studii Economice a Moldovei) — вищий економічний навчальний заклад Республіки Молдова, акредитований державою. Університет засновано 25 вересня у 1991 році. Навчання в університеті проводиться румунською і російською мовами. Існують також спеціальні групи, яким викладають однією з іноземних мов (французькою, англійською). Факультети Факультет бізнесу та управління (менеджмент, маркетинг, товари і торгівля, туризм та готельні послуги, фізичне виховання і спорт) Факультет економіки і права (теорія і економічна політика, соціальне управління, приватне право, публічне право, економічні зв'язки та навчання) Факультет міжнародних економічних відносин (міжнародний бізнес, сучасні мови бізнесу, економічне мислення, демографія та геоекономіка) Факультет фінансів (банки і банківська діяльність, фінанси і страхування, філософія та політологія, прикладні сучасні мови, інвестиції та ринки капіталу) Факультет бухгалтерського справи (бухгалтерський облік і аудит, бухгалтерський облік, фінансовий і економічний аналіз); Факультет економічної кібернетики, статистики та економічної інформатики (кібернетика та інформатика, статистика та економічне прогнозування, математика, основи економічної інформатики); Посилання (рум.) Офіційний сайт Примітки
Мемориал революционной, боевой и трудовой славы железнодорожников

Мемориал революционной, боевой и трудовой славы железнодорожников — мемориальный комплекс в приднестровском городе Бендеры, посвящённый железнодорожникам города. Комплекс был открыт на площади возле железнодорожного вокзала в 1977 году. Состоит из музея революционной, боевой и трудовой славы железнодорожников, памятника жертвам расстрела — «Чёрного забора» и шестиметровой стелы, открывающей комплекс. У её подножия в день открытия комплекса была заложена капсула с письмом к жителям Бендер XXI века. Музей бендерских железнодорожников состоит из паровоза марки СУ и трёх вагонов. Внутри вагонов расположена экспозиция, рассказывающая об истории железнодорожников города. Памятник «Чёрный забор» впервые был открыт в 1969 году у здания депо и был перенесён впоследствии в единый мемориальный комплекс. Застывшие фигуры памятника по замыслу скульпторов М. Зорина и В. Петрова олицетворяют стойкость и мужество, несломленный дух железнодорожников, представших перед румынскими войсками, занявшими Бендеры в феврале 1918 года. Угольная чернота рельефа памятника должна подчёркивать драматизм тех событий. Галерея Ссылки Музей революционной, боевой и трудовой Славы железнодорожников г. Бендеры. Музей боевой славы, г.Бендеры
Biserica de rit ortodox vechi rus din Tiraspol

Biserica de rit ortodox vechi rus este o biserică amplasată pe str. Lunacearski nr. 29 în Tiraspol, Republica Moldova. Este un monument arhitectural de importanță națională inclus în Registrul monumentelor Republicii Moldova ocrotite de stat cu nr. 2 (municipiul Tiraspol). Datează din sec. al XIX-lea. Note Legături externe Materiale media legate de Biserica de rit ortodox vechi rus la Wikimedia Commons