NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Конституційний суд Молдови

Конституційний суд Молдови (рум. Curtea Constituţională a Republicii Moldova) — належить до судової гілки державної влади. Є органом конституційного контролю, до компетенції якого входить оцінка відповідності правових норм конституції. Його статус і повноваження визначені у 5-му розділі конституції. Конституційний суд — єдиний орган конституційної юрисдикції в Молдові. Він незалежний від будь-якої іншої публічної влади і підкоряється тільки конституції, гарантує верховенство конституції, забезпечує реалізацію принципу поділу державної влади на законодавчу, виконавчу та судову і гарантує відповідальність держави перед громадянином і громадянина перед державою. Конституційний суд не розглядає політичні питання. Головою Конституційного суду з 23 лютого 1995 року був Павло Барбалат. З 27 лютого 2001 року був Віктор Пушкаш. З 1 березня 2007 року ним був обраний Дмитро Пулбере, який був переобраний 2 березня 2010 року. У жовтні 2011 року головою суду став Александру Тенасе. Повноваження Конституційний суд розв'язує такі питання: здійснює контроль за запитом конституційності законів і постанов парламенту, указів президента, постанов і ордонансів уряду, а також міжнародних договорів, однією із сторін яких є Молдова; дає тлумачення конституції; висловлюється з пропозиціями про перегляд Конституції; підтверджує результати республіканських референдумів; підтверджує результати виборів парламенту і президента Молдови; констатує обставини, що виправдовують розпуск парламенту, відсторонення від посади президента Республіки Молдова або тимчасове виконання його обов'язків, а також неможливість виконання президентом Республіки Молдова своїх обов'язків протягом більш ніж 60 днів; дозволяє виняткові випадки неконституційності правових актів, представлені Вищою судовою палатою; приймає рішення з питань, предметом яких є конституційність діяльності партії. Конституційний суд здійснює свою діяльність з ініціативи суб'єктів, передбачених законом про конституційний суд. Формування Конституційний суд складається з шести суддів, які призначаються на шестирічний термін. Двоє суддів призначаються Парламентом, двоє — Урядом і двоє — Вищою радою магістратури. Судді Конституційного суду обирають таємним голосуванням Голови суду на 3 роки. Незалежність Судді Конституційного суду незмінні протягом строку повноважень і є незалежними, підкоряються тільки Конституції. Умови призначення Судді Конституційного суду повинні мати вищу юридичну освіту, високий професійний рівень і стаж роботи в галузі юриспруденції, у сфері юридичної освіти чи науки не менше 15 років. Несумісність Посада судді Конституційного суду несумісна з якою іншою оплачуваною державною або приватною посадою, за винятком викладацької і наукової діяльності. Рішення Конституційного суду Закони та інші нормативні акти або їх частини втрачають чинність з моменту ухвалення Конституційним судом відповідного рішення. Рішення Конституційного суду остаточні й оскарженню не підлягають. Примітки Посилання Офіційний сайт Конституція Молдови. president.md/rus/constitution (рос.). Архів оригіналу за 2 лютого 2017. Процитовано 23 січня 2017.
Орхей

Орхѐй (на румънски: Orhei; на руски: Орге́ев; на идиш: אוריװ, Урив) е град в Молдова. Населението му е 33 500 жители (2012 г.). Площта му е 8,5 км². Намира се в часова зона UTC+2 на 50 км северно от столицата Кишинев. Една от теориите за името на града е, че е с унгарски произход. Спорт Представителният футболен отбор на града носи името ФК Милсами. Външни препратки Уебсайт на града
Orhei

Orhei (Jiddisch: Uriv - אוריװ, rus Orgeyev - Оргеев) és una ciutat de Moldàvia amb una població de 25,680 habitants, capital del districte d'Orhei. És situada al centre del país. Abans del 2003 Orhei era un Judeţ, divisió administrativa més ampla, però més tard el país fou dividit en raion, o districtes. La majoria de la població parla moldau (romanès) i rus. Només hi ha una escola i ensenya en rus. L'església de Sant Dumitru fou construïda per Vasile Lupu. Orhei és aproximadament 50 kilòmetres al nord de la capital, Chişinău. Orhei pren el nom d'Orhei Vechi, monestir actiu vora la vila d'Ivancea.
Orhei

Orhei je město v Moldavsku, ve stejnojmenném okrese. Za časů Sovětského svazu bylo nazýváno Orgejev. Během sčítání lidu z roku 2014 mělo 21 065 obyvatel. Leží asi 40 kilometrů severně od hlavního města Kišiněva. Název města má maďarský základ ("Őrhely"), a šel by zhruba přeložit jako "ostrožna". Město bylo založeno roku 1470, v místě bývalé pevnosti Zlaté hordy. V roce 1538 ho zničil turecký sultán Sulejman Nádherný, načež bylo znovu založeno roku 1554 asi 12 kilometrů od původního místa (jež je dnes nazýváno Orheiul Vechi – Staré Orhei). V 17. století na město několikrát zaútočili kozáci, v roce 1758 bylo zpustošeno Nogajskými Tatary. V roce 1897 byla postavena železnice, vznikla zde též první tabáková továrna v tehdejší Besarábii. V roce 1920 mělo město již 25 000 obyvatel, tehdy ovšem dvě třetiny tvořili Židé. Jejich komunita byla zdecimována za druhé světové války, přesto ve městě funguje ještě synagoga, poslední v Moldavsku. Druhá světová válka znamenala katastrofu i pro ostatní obyvatele, v roce 1941 zde probíhaly tvrdé boje mezi sovětskými a rumunsko-německými jednotkami, při nichž většina obyvatel zemřela nebo uprchla, takže město prakticky zaniklo. Obnoveno bylo po válce z ruin. Město se nachází v kopcovitém terénu, což přispívá k erozi a sesuvům půdy. K nejvýznamnějším památkám města patři kostel sv. Dumitrua, který nechal postavit moldavský kníže Vasile Lupu. Ve městě působí poměrně úspěšný fotbalový klub FC Milsami Orhei. Založen byl roku 2005, o pět let později se probojoval do nejvyšší domácí soutěže a od té doby patří mezi moldavskou špičku. V sezóně 2014/15 získal mistrovský titul, jakožto první tým mimo Kišiněv a Tiraspol. Dvakrát již získal i moldavský pohár (2012, 2018). K nejznámějším rodákům patří zpěvák Paša Parfeny, který reprezentoval Moldavsko v soutěži Eurovision Song Contest v roce 2012. Sport FC Milsami Orhei sídlí ve městě. Tým v roce 2015 vyhrál moldavskou národní divizi. Obyvatelstvo V roce 1920, kdy Orhei ještě patřilo k Besarábii, se počet obyvatel odhadoval na 25 000. V té době tvořili dvě třetiny obyvatelstva Židé. Zbytek obyvatelstva tvořili Rusové, Rumuni a Rusíni. Partnerská města Bicaz, Rumunsko Piatra Neamț, Rumunsko Rodáci Jacobo Fijman (1898–1970) – argentinský básník Dovid Knut (1900–1955) – ruský židovský básník, člen francouzského odboje Mihail Maculețchi (1861–?) – besarabský politik Alex Magala (* 1989) – moldavský bavič a polykač mečů Rodica Mahuová (* 1959) – moldavská novinářka, šéfredaktorka Jurnal de Chişinău Paša Parfeny (* 1986) – moldavský zpěvák Odkazy Reference V tomto článku byly použity překlady textů z článků Orhei na anglické Wikipedii a Orhei na rumunské Wikipedii. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Orhei na Wikimedia Commons
Orhei

Orhei es una ciudad de Moldavia perteneciente al distrito de Orhei. Está situada al norte de la capital del país (Chisináu) y su principal actividad económica es la agricultura y la ganadería. Turismo Cuenta con un monasterio, llamado Orheiul Vechi (El Viejo Orhei), excavado en el interior de la roca del monte al pie de un afluente del río Nistru que discurre entre Orhei y Criuleni. En la parte superior del monasterio hay una pequeña capilla y un campanario, por el cual se entra al monasterio. Al bajar las escaleras del campanario podemos ver una pintura del Fallecimiento de la Virgen María, acompañada de los once apóstoles y a Jesús sosteniendo un niño. Una vez en el interior podemos admirar un magnífico retablo en madera labrada de estilo ortodoxo, así como las celdas donde vivían los monjes. A través de una pequeña puerta se puede salir a un "balcón" que en realidad es una estrecha franja de roca de la cara exterior del monte. Bajando al valle y siguiendo el afluente podemos observar unas cuevas, con grabados en alfabeto cirílico. Actualmente son usados por los pastores para descansar a su sombra o guarecerse de la lluvia. Galería Sitio de la ciudad Orhei sitio de la ciudad Orhei
Orhei

Orhei est une ville de 21 065 habitants située au centre-est de la République de Moldavie. C'est un centre agro-industriel. Histoire Dans l'Antiquité, s'élevait ici la cité dace de Petrodava, qui devint l'une des capitales des Carpes (peuple dace ayant laissé son nom aux Carpates). Les Bastarnes, un peuple mi-celte, mi-germanique, vécurent aussi dans la région, dévastée ensuite par les Huns. Après ceux-ci, passèrent les Goths, les Avars, puis les Slaves qui se mélangèrent aux populations romanes, fondant des petits duchés, les Sklavinies, parmi les Valachies des ancêtres des Moldaves. Ces duchés entrèrent dans la zone d'influence de la Galicie et subirent l'invasion mongole de 1223 : à l'issue de celle-ci, le fief d'Orhei échut à une tribu tatare qui s'y installa pour près d'un siècle, exploitant le pays. Puis les voïvodes moldaves chassèrent les Tatars, installèrent une garnison sicule qui donna au lieu son nom de Várhély (« la citadelle » en hongrois) et l'intégrèrent dans la Principauté de Moldavie. En 1812, la ville devint russe comme toute la Moldavie orientale et une garnison du tsar s'y cantonna. De 1918 à 1940 et de 1941 à 1944, Orhei fut roumaine, de 1940 à 1941 et de 1944 à 1991, soviétique. Dans la période 1940-1954, les déportations des régimes fasciste roumain et soviétique stalinien vidèrent la ville d'un tiers de ses habitants : les Juifs furent victimes de l'armée roumaine et furent déportés en Transnistrie où plus de la moitié périrent, tandis que les Moldaves instruits, ayant été fonctionnaires ou ayant eu des propriétés, ainsi que les commerçants juifs, arméniens ou autres, furent victimes du NKVD et furent déportés au Goulag d'où presque aucun ne revint. Après la guerre et la déstalinisation, la ville se repeupla en partie d'une part par l'exode rural des moldaves, d'autre part par l'afflux de colons russes, et devint un centre agro-industriel et vinicole. Personnalités liées à la ville Moïse Kogan, peintre, gazé à Auschwitz. Paul Goma, dissident anticommuniste devenu ultérieurement nationaliste roumain en France. Dovid Knout, poète juif de langue russe et résistant français. Ary Lochakov, peintre de l'École de Paris Félix Lihtgoltz, chirurgien, ayant fondé en Allemagne une ONG pour aider les orphelins et les services de pédiatrie en Moldavie. Basile le Loup, prince de Moldavie. Abram Neiman, l'inventeur du neiman. Ilan Șor, homme politique et ancien maire de la ville Note Liens externes Site officiel Portail de la Moldavie
Orhei

Orhei (vagy magyarosan: Várhely, esetleg Őrhely, ukránul és oroszul: Oргеев, Moldáv nyelven: Oрхей, jiddisül: Uriv, אוריװ) város Moldovában. Fekvése A Dnyeszterbe ömlő Reut folyó bal partján, Moldova fővárosától Kisinyovtól 46 km-re fekvő város. Története A moldvai keleti végvárakban Dnyeszterfehérvár, Várhely, Csöbörcsök és más moldvai várakban, véghelyeken a moldvai vajdák környezetében a különböző történelmi korszakokban jelentős magyar katonai népesség élt. Várhely a Hunyadi János által kiépített végvárrendszer része volt. Régi magyar neve Őrhely vagy Várhely. Jegyzetek Források ↑ Domokos 1931: Domokos, Pál Péter (2001) [1931]. A moldvai magyarság (PDF) (6. kibővített kiadás ed.). Budapest: Fekete Sas. 600. o. ISBN 9639352098. Hozzáférés: 2015. április 12.. ↑ Dumea 2003: Dumea, Emil (2001). Catolicismul în Moldova în secolul al XVIII-lea (PDF) (román nyelven). Iași: Sapientia. 290. o. ISBN 973-8474-25-6. Hozzáférés: 2015. április 12.. További információk Orhei live, orhei-md.info Sántha Attila: Három magyar eredetű besszarábiaia helynév: Orhei, hargitakiado.ro Lengyel László: Sziklakolostorok a Dnyeszter mentén, belvedere-meridionale.hu
Orhei

Orhei (in russo Орге́ев, Orgéev) è una città della Moldavia, capoluogo del distretto omonimo di 25.641 abitanti al censimento del 2004. Situato nella parte centro orientale del paese lungo la riva del Răut, dista 42 km dalla capitale. Storia Il territorio risulta abitato fin dall'epoca della Rus' di Kiev da popolazioni slave, soppiantate successivamente dai Tatari. Intorno al XIV secolo viene fondata la città di Orhei Vechi, nel territorio dell'odierno comune di Trebujeni nei pressi del fiume Dnestr. Orhei è menzionata a partire dai documenti del XVI secolo. Del secolo successivo è la costruzione della cattedrale in pietra bianca per volere di Vasile Lupu, voivoda moldavo. Nel 1835 è diventata capoluogo di Uezd. Amministrazione Gemellaggi Piatra Neamț Bicaz Bergama Pontecorvo, dal 26 febbraio 1998 Società Evoluzione demografica In base ai dati del censimento, la popolazione è così divisa dal punto di vista etnico: Sport Calcio La squadra principale della città è il Milsami Orhei. Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Orhei Collegamenti esterni sito del comune Orhei, su orhei-md.info. URL consultato il 6 marzo 2012 (archiviato dall'url originale il 26 febbraio 2012).
Orhei

Orhei is een gemeente - met stadstitel - en de hoofdplaats van de Moldavische bestuurlijke eenheid (unitate administrativ-teritorială) Orhei. De gemeente telt 33.500 inwoners (01-01-2012). FC Milsami Orhei is de professionele voetbalclub van Orhei. In 2015 werd de club landskampioen van Moldavië. Geboren te Orhei Moissey Kogan, beeldhouwer Externe link Site van de stad Orhei
Orgiejów

Orgiejów (rum. Orhei, rum. cyrylica Орхэи) – miasto we wschodniej Mołdawii, stolica rejonu Orgiejów. Gospodarka W mieście rozwinął się przemysł maszyn budowlanych, elektrotechnicznych, spożywczy, lekki oraz meblarski. Zabytki Cerkiew pw. Św. Dymitra (1632–1636) Siedziba władz ziemskich (1882 r.) Budynek Muzeum historii i etnografii (1928–1929) Kościół rzymskokatolicki pw. Wniebowzięcia Najświętszej Maryi Panny (1914) Cerkiew pw. Świętego Mikołaja (pocz. XX w.) Cerkiew prawosławna pw. Świętego Księcia Włodzimierza Cerkiew staroobrzędowa prawosławna pod wezwaniem Ikony Matki Bożej Kazańskiej (pocz. XX w.) Synagoga z II połowy XIX wieku Cmentarz żydowski Budynek Kolegium Vasile Lupu (1919) Siedziba władz lokalnych (lata 30. XX w.) Demografia W 2024 roku Orgiejów liczył 22,2 tys. mieszkańców, z czego 45,5% stanowili mężczyźni, a 54,5% – kobiety. Skład etniczny Według spisu powszechnego z 2014 roku skład etniczny mieszkańców Orgiejowa wyglądał następująco: Mołdawianie – 77,49% (16 323 os.) Rumuni – 15,22% (3 206 os.) Rosjanie – 3,48% (734 os.) Ukraińcy – 2,46% (518 os.) Romowie – 0,30% (64 os.) Bułgarzy – 0,14% (29 os.) Gagauzi – 0,08% (17 os.) Pozostałe – 0,67% (141 os.) Odmówiło odpowiedzi – 0,16% (33 os.) Miasta partnerskie Piatra Neamț – Rumunia Bicaz – Rumunia Fokszany – Rumunia Dolina – Ukraina Smiła – Ukraina Horiszni Pławni– Ukraina Bergama – Turcja Szlisselburg – Rosja Ciekawostki Na banknocie o nominale 5 lejów mołdawskich widnieje cerkiew pw. Świętego Dymitra w Orgiejowie. Ludzie związani z Orgiejowem Zobacz też Park Narodowy Orgiejów Synagoga w Orgiejowie Przypisy Linki zewnętrzne Orgiejew, [w:] Słownik geograficzny Królestwa Polskiego, t. VII: Netrebka – Perepiat, Warszawa 1886, s. 581 . Orhei miejski portal internetowy. orhei-md.info. [zarchiwizowane z tego adresu (2012-02-26)].
Orhei

Orhei (russo: Орге́ев Orgéev, iídiche: אוריװ Uriv) é uma cidade da Moldávia. Bibliografia Ioniță Veaceslav: Ghidul orașelor din Republica Moldova/ Veaceslav Ioniță. Igor Munteanu, Irina Beregoi. - Chișinău,: TISH, 2004 (F.E.-P. Tipografia Centrală). 248 p. ISBN 9975-947-39-5 (em romeno) Sergiu Bacalov, Aspecte istorice privitoare la Iazul sau Heleșteul cel Mare al Orheiului (secolul al XV-lea – începutul secolului al XIX-lea) (em romeno) Referências
Орхеј

Орхеј (молд. Орхей, јид. אוריװ) је град и седиште Орхејског рејона, удаљен 40 km северно од Кишињева. Историја Град добија име по истоименој средњовековној тврђави која се некад налазила око 16 km од данашњег града, на реци Раут, а коју су уништили Кримски Татари у периоду између 14. и 16. века. Представљао је турски војни центар северне Бесарабије до 1812. године када је постао део Руске Империје. Као и остатак Бесарабије, Орхеј је постао део Краљевине Румуније након Првог светског рата и био је окупиран од стране Совјетског Савеза 1940. године. Био је потпуно разорен августа 1944. године у Јаши-кишињевској офанзиви и поново је обновљен након рата. Улази у састав Републике Молдавије 1991. године. Према једној теорији, назив места је изведен из мађарске речи Őrhely што значи „осматрачница”, када су мађарске снаге y 13. веку изградиле низ одбрана на том подручју. Становништво Према проценама из 1920. године, популација је бројала 25,000 становника. У то време, две трећине становништва су чинили Јевреји. Преостало становништво су били Руси, Румуни и Рутени. Већина становника говори румунски и руски. У граду постоји једна школа у којој се настава одвија на руском језику. Привреда Орхеј је било прво место у тадашњој Бесарабији које је имало успеха у дуванској индустрији. Подручје је такође познато по производњи вина. Религија Орхеј је био дом многих Јевреја пре Другог светског рата и има велико јеврејско гробље. Данас је остала само једна активна синагога. Највећи број верника је православне вере. У мањем проценту су заступљени и баптисти, католици, адвентисти, мормони и јеховини сведоци. Спорт Милсами Орхеј је молдавски фудбалски клуб из Орхеја. Највећи успех је постигао освајањем Купа Молдавије 2014. године. Знамените личности Паша Парфени, певач Давид Кнут, песник Илије Катарау, војник Михаил Макулецки, политичар Родика Маху, новинарка Међународни односи Орхеј је побратимљен са: Биказ, Румунија Пјатра Њамц, Румунија Галерија Референце
Orhei

Orhei ([orˈhej], ryska: Оргеев, jiddisch: Uriv – אוריװ) är en stad i distriktet Orhei i Moldavien. Den hade 21 065 invånare (2014). Staden ligger omkring 40 kilometer norr om Chișinău. Ordet Orhei betyder fästning på rumänska, men namnet härstammar troligen från ungerskans Őrhely, då det var ungrarna som först lät befästa området under 1200-talet. Referenser Externa länkar Wikimedia Commons har media som rör Orhei.
Коштангалия (Чимишлийский район)

Коштангалия (рум. Coştangalia) — село в Чимишлийском районе Молдавии. Наряду с селом Екатериновка входит в состав коммуны Екатериновка. География Село расположено на высоте 121 метров над уровнем моря. Протекает река Кождангалия. Население По данным переписи населения 2004 года, в селе Коштангалия проживает 776 человек (388 мужчин, 388 женщин). Этнический состав села: Примечания
Купорань

Копораны (рум. Cuporani, Купорань) — село в Леовском районе Молдавии. Наряду с селом Тигечь входит в состав коммуны Тигечь. География Село расположено на высоте 81 метр над уровнем моря. Население По данным переписи населения 2004 года, в селе Купорань проживает 282 человека (143 мужчины, 139 женщин). Этнический состав села: Железнодорожная платформа Купорань В 1934 году, согласно официальному расписанию Румынских железных дорог, через остановочный пункт Купэрень проходил регулярный пассажирский поезд № 849/850 на линии № 111 Бырлад – Бессарабка. Время в пути от Бырлада до Купорань составляло 3 часа 59 минут, а от Купорань до Бессарабки — 4 часа 14 минут. Поезд № 849 прибывал в Купорань из Бырлада в 8:18 утра, а поезд № 850 отправлялся из Купорань в направлении Бырлада в 9:20. Это подтверждает, что станция обслуживала регулярное пассажирское сообщение в межвоенный период и входила в состав государственной железнодорожной сети Румынии. Примечания
Ледовый каток (Тирасполь)

«Ледовый каток» — ледовый комплекс в Тирасполе. Комплекс включает в себя помимо ледового поля также кафе и гостиницу на 9 номеров. Название С 2008 по 2024 год — Снежинка С 2024 по наст. время — Ледовый каток Описание Построенный по польскому проекту каток, позволяет развивать в Приднестровье такие виды спорта, как хоккей и фигурное катание. Мощные холодильные установки позволяют удерживать на поверхности катка минусовую температуру даже в самую жаркую погоду. К услугам посетителей — кафе, раздевалки, душ, прокат коньков. В помещении расположены постоянные трибуны на 600 мест. Во время праздников устанавливаются дополнительные трибуны. В результате количество мест для зрителей составляет 1058. На территории катка также расположены 2 озоновые сушилки для обуви. История В июне 2008 года было закончено строительство ледового катка, а на открытии выступали российские фигуристы с мировым именем, которые представили ледовое шоу, созданное генеральным директором компании «Ледовая симфония» Ильей Авербухом. В 2011 году на катке прошёл конкурс по фигурному катанию. В августе 2013 года у входа на каток был установлен памятник выдающемуся хоккеисту В. Крутову и открыта Академия хоккея, тогда же состоялся и первый международный турнир памяти Владимира Крутова. В 2022 году каток перешел в муниципальное ведение, а в 2024 году сменил название на «Ледовый каток», было поменяно оборудование и купол, наличие которого позволит принимать посетителей при температуре на улице до +25 градусов. Ссылки В Приднестровье открылся ледовый каток «Снежинка» Тираспольские фигуристы показывают хорошие результаты на международных соревнованиях Тирасполь принимает первый международный турнир по хоккею в Молдове Примечания
Luciînske, Rozdilna

Luciînske (în ucraineană Лучинське) este un sat în comuna Stepanivka din raionul Rozdilna, regiunea Odesa, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Luciînske era vorbitoare de ucraineană (89,71%), existând în minoritate și vorbitori de rusă (6,24%) și găgăuză (2,7%). Note
Лучинское (Одесская область)

Лучинское (укр. Лучинське) — село, относится к Раздельнянскому району Одесской области Украины. Население по переписи 2001 года составляло 593 человека. Почтовый индекс — 67412. Телефонный код — 4853. Занимает площадь 2,011 км². Код КОАТУУ — 5123981103. История В 1945 г. Указом ПВС УССР село Сакальск-Лучинск переименовано в Лучинское. В мае 1967 г. произошло присоединение с. Бессарабка, с. Большевик-Фёдоровка, с. Додоново к селу Лучинское. Местный совет 67411, Одесская обл., Раздельнянский р-н, с. Гаевка Ссылки Лучинское на сайте Верховной рады Украины (укр.) Примечания
Лучинське (Україна)

Лу́чинське (в минулому — Сакальськ-Лучинське (до 01.02.1945), Шайков, Майорське, Сніжко-Блоцький, Віровка) — село в Україні, у Степанівській сільській громаді Роздільнянського району Одеської області. Населення налічує 725 осіб. Історія У 1887 році на хуторі Лучинського (Сніжко-Блоцького) Розаліївської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії мешкало 12 чоловіків та 10 жінок. В 1896 році на 2-х хуторах Лучинського (Майорське, Сніжко-Блоцький, Віровка) Розаліївської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії при балці Варварівка, було 17 дворів, у яких мешкало 103 людини (44 чоловіка і 59 жінок). На 1916 рік на хуторі Лучинського Понятівської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії, мешкало 105 людей (54 чоловіка і 53 жінки). Станом на 28 серпня 1920 року на хуторі Лучинського (Шайков) Розаліївської волості Тираспольського повіту Одеської губернії, було 9 домогосподарств. Для 5 домогосподарів рідною мовою була німецька, 4 — українська. На хуторі 54 людини наявного населення (26 чоловіків і 28 жінок). Родина домогосподаря: 25 чоловіків та 27 жінок (родичів: 1 і 1 відповідно). На 1 вересня 1946 року село входило до складу Мар'янівської сільської Ради. У першій половині 1960-х років до складу Лучинського увійшли колишні села Бессарабка, Більшовик-Федорівка та Додонове. Населення Згідно з переписом УРСР 1989 року чисельність наявного населення села налічувала 575 осіб, з яких 254 чоловіки та 321 жінка. За переписом населення України 2001 року в селі мешкало 590 осіб. Мова Розподіл населення за рідною мовою за даними перепису 2001 року: Примітки