NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Молдовська ДРЕС

Молдавська державна районна електростанція — велика теплова електростанція, розташована в місті Дністровськ під контролем самопроголошеної ПМР. Запущена в експлуатацію 26 вересня 1964. До розпаду СРСР регіон виробляв значну кількість електроенергії, експортуючи її до Румунії, Болгарії та інших країн. Загальна потужність станції становить 2520 МВт. Станція має можливість виробляти електроенергію з використанням природного газу, вугілля й мазуту. Історія У 2005 році ЗАТ «Молдавська ДРЕС» було приватизовано і потім увійшло до складу російської групи Інтер РАО ЄЕС. Треба відзначити, що Молдавський уряд «не гарантує право власності на об'єкти, розташовані в населених пунктах лівобережжя Дністра і в місті Бендери, приватизовані без погодження в установленому порядку з Урядом». З 2009 року ЗАТ «Молдавська ДРЕС» є основним постачальником електроенергії до Молдови, забезпечуючи порядку половини її потреб. Незважаючи на різке падіння вироблення електроенергії з радянських часів і проблеми з поставками в Придністров'ї енергоносіїв для ДРЕС, поточний власник відновив експорт електроенергії до Румунії і планував нарощувати обсяги виробництва. У початку 2013 року відбулося подорожчання природного газу і електростанція змушена була перейти на дешевший енергоносій — кам'яне вугілля. Жителі південних районів Придністров'я висловили занепокоєння через появу у повітрі токсичних відходів від спалювання палива. Аграрії і власники присадибних ділянок висловили побоювання, що буде завдано непоправної шкоди сільськогосподарським деревам і рослинам, від чого може знизитися родючість ґрунту і врожайність. У березні 2013 року Молдавська ДРЕС призупинила експорт електроенергії до Румунії. Припинення поставок електроенергії до Румунії не позначилося серйозно на МДРЕС, так як експорт становив порядку 400 млн кВт/год на рік, що становить менше 10 % обсягів продажів електростанції. Молдавська ДРЕС на сьогоднішній день є найбільшим придністровським експортером, зокрема, на територію Молдови. На станції працює 2800 чоловік, при загальній чисельності населення міста Дністровськ близько 12-ти тисяч. Середня заробітна плата співробітників становить близько 420—470 доларів. У 2018—2019 роках електростанція забезпечувала 70 % та 85 % електричних енергопотреб Молдови відповідно. У програмі проєвропейсько налаштованого президента Маї Санду, були анонсовані домовленості з Україною, щодо закупки більшості обсягів електроенергії з території України, минуючи Молдавську ДРЕС на окупованій Росією частині Придністров'я. Примітки Посилання Офіційний сайт
Academia de Muzică, Teatru și Arte Plastice

Academia de Muzică, Teatru și Arte Plastice (AMTAP) este o instituție publică de învățământ superior din Chișinău (Republica Moldova). Respectiva instituție este succesoarea Conservatorului de Stat din Chișinău fondat în anul 1940 și a instituțiilor de învățământ muzical care și-au desfășurat activitatea la Chișinău începând cu anul 1919, când la inițiativa lui George Enescu a fost înființat conservatorul „Unirea”. Pe parcursul istoriei sale instituția și-a schimbat de mai multe ori denumirea și structura. Inițial la Conservator se făceau studii doar în domeniul muzicii. La sfârșitul anilor 50 se înființează primele grupe de studenți la specialitatea Actorie, în anul 1965, deja în cadrul Institutului de Stat al Artelor (format în baza Conservatorului în 1964), se creează catedra Regie și arta actorului, iar în anul 1988 – facultatea Arta Teatrală (în prezent Artă Teatrală, Coregrafică și Multimedia). Facultatea Arte Plastice este fondată în anul 1984. În forma ei actuală Academia de Muzică, Teatru și Arte Plastice a fost instituită în baza reorganizării Universității de Stat a Artelor (înființat prin comasarea Academiei de Muzică G. Musicescu și a Institutului de Stat al Artelor în 1999) la 1 septembrie 2002. Academia de Muzică, Teatru și Arte Plastice a Republicii Moldova pregătește specialiști în următoarele domenii: Arte Plastice Culturologie Design Multimedia Muzică Teatru Facultăți Artă Muzicală Arta Teatrală, Coregrafia și Multimedia Arte Plastice, Decorative și Design Legături externe Site web oficial Academiei de Muzică, Teatru și Arte Plastice la admiterea.md Academia de Muzică, Teatru și Arte Plastice Arhivat în 29 mai 2015, la Wayback Machine. la sfm.md
Rîșcani (Chișinău)

Rîșcani (russisch Рышкановка / Ryschkanowka) ist ein Bezirk im Norden der moldauischen Hauptstadt Chișinău. Bei der Volkszählung 2004 hatte er 132740 Einwohner. Geschichte Ab der ersten Hälfte des 15. Jahrhunderts gehörte das Gebiet, in dem das heutige Rîșcani entstehen sollte, dem Schreiber Michail Otsel und dessen Nachkommen. Im Jahr 1717 erwarb der Schatzmeister Ieremia Visternicul die Hälfte des Landstrichs, die nun seinen Namen tragen sollte: Visterniceni. Der Rest des Gebiets wurde auf mehrere Grundbesitzer aufgeteilt. 1772 wechselte das südöstliche Visterniceni in den Besitz von Constantin Râșcanu (auch Rîșcanu), nach dem der heutige Bezirk benannt ist. Auf einem Hügel in der Nähe des Flusses Bîc ist die 1777 erbaute Kirche zu den heiligen Konstantin und Helena erhalten geblieben. Am Fuße des Hügels, auf dem die Kirche steht, wurden 1877 bulgarische Milizionäre ausgebildet, die sich dann am Russisch-Osmanischen Krieg von 1877/1878 beteiligten. Am Paradeplatz wurde eine Kapelle erbaut, die später in eine Gedenkstätte für die bulgarische Miliz umgewandelt wurde. Seit 1966 befindet sich dort auch ein Obelisk. Mitte des 19. Jahrhunderts rückte die wachsende Stadt Chișinău näher an Rîșcani. In Rîșcani selbst gab es 1870 122 Häuser und 512 Einwohner. Seit Ende des 19. Jahrhunderts befindet sich der ehemalige Vorort innerhalb der Stadtgrenzen von Chișinău. Zur Jahrhundertwende siedelten sich kleine Industriebetriebe an, dennoch blieb Rîșcani bis zum Ende des Zweiten Weltkriegs ein von schmalen Straßen und niedrigen Gebäuden mit Schilfdächern geprägter Ort. Der Bau von vier- bis fünfstöckigen Wohnhäusern begann hier erst im Spätsommer 1950. Anfang der 1970er Jahre entstanden die ersten neunstöckigen Gebäude. Außerdem wurde ein Krankenhaus erbaut. Einzelnachweise Weblinks Bezirk Rîşcani auf der Website der Stadt Chișinău
Sectorul Rîșcani

Rîșcani, también puede aparecer escrito Râșcani, es uno de los cinco sectores en los que se divide administrativamente Chișinău, capital de Moldavia. La administración local se rige por un pretor nombrado por la administración de la ciudad. Gobierna sobre una parte de la ciudad de Chișinău en sí (parte noreste), el municipio de Cricova y las comunas de Ciorescu, Grătiești y Stăuceni. El sector tiene una alta densidad de población rusa y ucraniana. El nombre del sector procede de la familia Râșcanu, concretamente de Constantin Râșcanu. En 1770 fue uno de los gobernadores de Chișinău y fundó la Iglesia de los Santos Constantin y Elena. Existen otras localidades en Moldavia llamadas Rîșcani, y para distinguir al sector de los demás topónimos se refieren los locales a este como Riscanovca. La arteria principal del sector es el Bulevar Moscú (en rumano: Bulevardul Moscova y en ruso: Московский проспект, Moskovskiy prospekt). Historia La historia moderna del sector Rîşcani comienza el 12 de abril de 1941, cuando un Decreto del Presídium del Sóviet Supremo de la República Socialista Soviética de Moldavia dividió Chișinău en tres distritos: Lenin, Krasnoarmeisk y Stalin, el actual Rîşcani. El 28 de noviembre de 1961, el distrito fue renombrado distrito (o raión) Octubre. La composición de los soviets de distrito incluyeron Rîșcani y Muncești. El nombre actual fue restituido el 25 de septiembre de 1991. Referencias Enlaces externos Sitio web oficial
Ришкани (Кишинів)

Ришка́ни, Ришканівка (рум. Rîșcani) — район міста Кишинева. Займає північну частину міста. Населення — 139800 осіб (2013). До району належать місто Криково, села Гретьєшть, Чореску, Стеучень. Історія Відомо, що в першій половині XV століття земля, на якій розташована сучасна Ришканівка, належала писарю Михайлу Оцелу, а пізніше його нащадкам. У 1717 році половину земельної ділянки за 130 татарських золотих монет купив Єремія Вістернікул (скарбник), за назвою посади якого була названа і куплена земля — ​​Вістернічень (Вістернічени). Інша частина землеволодіння була розділена між кількома землевласниками. У 1772 році південно-східна частина Вістернічен перейшла у володіння боярина Костянтина Ришкана. На початку XIX століття власником Ришканівки і сусідніх слобідок (Бубуєч і Геціоань) стає його син — великий стольник і намісник Дмитро Костянтинович Ришкан. На пагорбі біля річки Бик досі збереглася церква Святих імператорів Костянтина і Олени, побудована в 1777 році на гроші К. Ришкана. Біля підніжжя пагорба, на якому стоїть церква, розташовувалося Скакове поле, де в квітні 1877 року створювалися і проходили навчання загони болгарських ополченців, які потім брали участь у Російсько-турецькій війні 1877—1878 рр. 12 квітня 1877 роки там відбувся парад російських військ і болгарських ополченців. На місці параду була споруджена каплиця, перетворена пізніше в Меморіальний музей болгарських ополченців, а в 1966 році встановлено обеліск. З середини XIX століття Ришканівка стала передмістям Кишинева. У 1870 році тут було 122 будинки і 512 жителів. В кінці XIX століття Ришканівка була викуплена містом у боярина і включена в межі міста. В кінці XIX — початку XX ст. на території Ришканівки виникли невеликі промислові підприємства. Під час входження Бессарабії до складу Румунії і аж до перших повоєнних років Ришканівка залишалася невпорядкованою територією з вузькими і кривими вуличками, малоповерховою забудовою і дахами, покритими очеретом. Будівництво 4-5-поверхових будинків почалося тут тільки в кінці 1950-х років. Велика частина Ришканівки забудована 5-поверховими будинками з великих котельцових блоків. У 1970-ті роки починають споруджуватися перші 9-поверхові будинки вздовж Московського проспекту і в деяких місцях по вулицях Флорілор і Альошина (нині Богдан Воєвод). Адміністративний центр Ришканівки розмістився по вулиці Димитрова (нині Київська). Там був побудований райвиконком Октябрьського району (зараз Ришканівська претура), музична школа, палац культури профспілок і ін. будівлі. На перетині вулиць Федько (нині Аліку Руссо) і Димо був створений медичний центр, що складається з поліклініки для дорослих і багатопрофільної лікарні. Вулиці Основні магістралі: Московський проспект Мирон Костин (кол. бул. Карла Маркса) Студентська Флорілор (тобто, Квіткова) Київська (кол. Димитрова) Богдан Воєвод (кол. Альошина) Алеку Руссо (кол. Федько) Димо Пяца Єроїлор (площа Героїв, кол. площа Болгарських ополченців) Пяца Алеку Руссо (кол. площа Димитрова) Ришкану (кол. Карманова) Посилання офіційний сайт [Архівовано 17 січня 2017 у Wayback Machine.] (рум.)
Ștefan cel Mare 2nd Motorized Infantry Brigade

The 2nd Motorized Infantry Brigade "Stefan Cel Mare" is a motorized infantry unit of the Moldovan National Army's Ground Forces based in the Moldovan capital of Chișinău. Operations It was created on October 16, 1992, on the basis of former Soviet units of the Kishinev Garrison. Prior to its official creation, it underwent a 2-month training period, in which the units that now make up the brigade prepared for frontline service in the Transnistria War. In June 2019, it was revealed that several soldiers from the brigade were beaten, which caused the prosecutor's office to open a criminal case. Like all the other motorized infantry brigades in the ground forces, the brigade maintains a military band which serves on special occasions. T-34 tank In September 2015, on the instructions of Defense Minister Anatol Șalaru and with his personal participation, the T-34 tank mounted on the territory of the brigade in Chișinău was removed from the pedestal. According to Salaru, the tank will be exhibited in the Museum of the Soviet Occupation, along with five more monumental tanks planned for dismantling. He explained his reasoning for removing the tank as needing "to educate a new generation on other values" than what the tank represents. References
2e brigade d'infanterie motorisée (Moldavie)

La 2e brigade d'infanterie motorisée « Stefan Cel Mare » est une unité d'infanterie motorisée des forces terrestres de l'armée nationale moldave basée dans la ville de Chișinău. Opérations L'unité est créée le 16 octobre 1992, sur la base d'anciennes unités soviétiques de la garnison de Kichinev. Avant sa création officielle, elle suit une période de formation de deux mois, au cours de laquelle les unités qui composent maintenant la brigade se préparent pour le service de première ligne dans la guerre de Transnistrie. En juin 2019, il est révélé que plusieurs soldats de la brigade ont été battus, ce qui pousse le parquet à ouvrir une affaire pénale. Comme toutes les autres brigades d'infanterie motorisée des forces terrestres, la brigade maintient une fanfare militaire qui sert lors d'occasions spéciales. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Ștefan cel Mare 2nd Motorized Infantry Brigade » (voir la liste des auteurs). Portail de l’histoire militaire Portail de la Moldavie
2ª Brigata motorizzata "Ștefan cel Mare"

La 2ª Brigata motorizzata "Ștefan cel Mare" (in romeno Brigada 2 Infanterie Motorizată „Ștefan cel Mare”) è un'unità di fanteria motorizzata delle forze terrestri della Moldavia di stanza a Chișinău. Il nome dell'unità è in onore di Stefano III il Grande (Ștefan cel Mare). Storia L'unità è stata costituita ufficialmente il 16 ottobre 1992. Nel maggio 2016, le tre brigate di fanteria, insieme al Battaglione genio "Codru" e al 22° Battaglione di pace, hanno preso parte all'esercitazione militare Dragoon Pioneer con oltre 150 soldati del 2º reggimento di cavalleria dell'USAREUR. Nel 2017, l'unità è stata decorata con l'Ordine della fedeltà alla patria di I classe. Comandanti Mihail Bucliș (2007 - 2010) Note
Brigada 2 Infanterie Motorizată „Ștefan Cel Mare” (Republica Moldova)

Brigada 2 Infanterie Motorizată „Ștefan Cel Mare” este o unitate militară de elită din cadrul Forțelor Terestre ale Armatei Naționale a Republicii Moldova, dislocată la Chișinău. Brigada nr. 2 Infanterie Motorizată „Ștefan Cel Mare” a depus jurământul de credință Republicii Moldova și poporului său la 16 octombrie 1992. A fost formată din fostele unități sovietice din Chișinău. Referințe Vezi și Brigada 2 Infanterie „Rovine”
2-га мотопіхотна бригада «Штефан Великий»

2-га мотопіхотна бригада «Штефан Чел Маре» — мотопіхотний підрозділ Сухопутних сил Національної армії Республіки Молдова, що базується в місті Кишинів. Підрозділ був створений 16 жовтня 1992 року на базі колишніх радянських підрозділів Кишинівського гарнізону. Перед офіційним створенням бригада пройшла двомісячну підготовку, під час якої підрозділи, що нині входять до складу бригади, готувалися до служби на передовій у Придністровській війні. У червні 2019 року стало відомо про побиття кількох бійців бригади, через що прокуратура порушила кримінальну справу. Як і всі інші мотопіхотні бригади Сухопутних військ, бригада має військовий оркестр, який використовується в особливих випадках. Примітки
3rd Motorized Infantry Brigade "Dacia"

The 3rd Motorized Infantry Brigade "Dacia" is a motorized infantry unit of the Moldovan National Army's Ground Forces based in Cahul. History The Dacia Motorized Infantry Brigade in Cahul was created on February 24, 1992, by the decree of the President of the Republic of Moldova. The brigade was among the first units of the National Army to take the oath of faith to the Republic of Moldova and its citizens on March 4, 1992. The brigade is made up of former Soviet Army units in Cahul and Gagauzia's Comrat. It was among the first units to engage in the Transnistria War in 1992. In 2018, the unit was awarded the State Order "Faith of the Homeland" 1st class. It celebrated its 28th anniversary in 2020 with an oath taking ceremony and a military parade on Independence Square in Cahul in the presence of Defense Minister Victor Gaiciuc. Like all the other motorized infantry brigades in the ground forces, the brigade maintains a military band which serves on special occasions. References
3e brigade d'infanterie motorisée (Moldavie)

La 3e brigade d'infanterie motorisée « Dacia » est une unité d'infanterie motorisée des forces terrestres de l'armée nationale moldave basée dans la ville de Cahul. Histoire La brigade d'infanterie motorisée à Cahul est créée le 24 février 1992 par décret du président de la république de Moldavie. La brigade est parmi les premières unités de l'armée nationale à prêter serment de foi à la république de Moldavie et à ses citoyens le 4 mars 1992. La brigade est composée d'anciennes unités de l'armée soviétique à Cahul et à Comrat en Gagaouzie. C'est parmi les premières unités à s'engager dans la guerre de Transnistrie en 1992. En 2018, l'unité reçoit l'Ordre d'État « Foi de la patrie » de 1re classe. Elle célèbre son 28e anniversaire en 2020 avec une cérémonie de prestation de serment et un défilé militaire sur la place de l'Indépendance à Cahul en présence du ministre de la Défense Victor Gaiciuc (en). Comme toutes les autres brigades d'infanterie motorisée des forces terrestres, la brigade maintient une fanfare militaire qui sert lors d'occasions spéciales. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « 3rd Motorized Infantry Brigade "Dacia" » (voir la liste des auteurs). Portail de l’histoire militaire Portail de la Moldavie
3ª Brigata motorizzata "Dacia"

La 3ª Brigata motorizzata "Dacia" (in romeno Brigada 3 Infanterie Motorizată „Dacia”) è un'unità di fanteria motorizzata delle forze terrestri della Moldavia di stanza a Cahul. Storia L'unità è stata creata il 24 febbraio 1992. Le prime esercitazioni tattiche furono effettuate nel giugno 1993. Nel settembre dello stesso anno, all'unità fu consegnata la bandiera di battaglia, venendole conferita il nome "Dacia", che trae ispirazione dall'omonima regione storica. Nel 2015 un plotone della brigata ha partecipato a un'esercitazione militare con il 151° Battaglione dell'esercito rumeno. Nel maggio 2016, le tre brigate di fanteria, insieme al Battaglione genio "Codru" e al 22° Battaglione di pace, hanno preso parte all'esercitazione militare "Dragoon Pioneer" con oltre 150 soldati del 2º Reggimento di cavalleria dell'USAREUR. Nel 2018, l'unità è stata decorata con l'Ordine della fedeltà alla patria di I classe. Comandanti Sergiu Cirimpei (2017 - 2019) Colonnello Valeriu Rusu (2024 - in carica). Note
Brigada 3 Infanterie Motorizată „Dacia”

Brigada 3 Infaterie Motorizată „Dacia” este o unitate militară din cadrul Forțelor Terestre ale Armatei Naționale a Republicii Moldova, dislocată la Cahul. Brigada nr. 3 Infanterie Motorizată „Dacia” este printre primele unități ale Armatei Naționale, depunând jurământul de credință Republicii Moldova și poporului său la 4 martie 1992. A fost formată din fostele unități sovietice din Cahul și Comrat. Brigada nr. 3 a participat la acțiunile militare din Transnistria din 1992, fiind printre primele unități angajate în luptă. Referințe
Bulboaca (poligon)

Baza militară de instruire a Armatei Naționale „Bulboaca” este amplasată în preajma localităților Cimișeni și Speia din raionul Anenii Noi, Republica Moldova, poligonul respectiv este cel mai mare din R. Moldova, având o suprafață de 21 km². Pe teritoriul bazei se găsesc mai multe sectoare specializate, unde militarii își desfășoară atât exercițiile zilnice, cât și pregătirile pentru aplicații multinaționale. În cadrul bazei militarii execută misiuni la diferite locuri de instruire: trageri de luptă (darea ordinului de luptă), trecerea pistei cu obstacole, aruncarea grenadelor de mână, plantarea minelor, antrenamente la protecția chimică (NBC) și acordarea primului ajutor medical. Legături externe Demonstrație de forță pe poligonul de la Bulboaca Arhivat în 10 august 2014, la Wayback Machine. Prime Trageri de luptă la Bulboaca (VIDEO) Timpul Poligonul de la Bulboaca, renovat cu sprijinul SUA[nefuncțională – arhivă] TRM
Moldovagaz

Moldovagaz is the largest energy company in Moldova. History Moldovagaz was founded in 1999. The Russian company Gazprom owns a majority stake of Moldovagaz. On 13 December 2024, the Moldovan parliament voted in favour of imposing a state of emergency in the energy sector. In January 2025, Prime Minister Dorin Recean intends to pursue the possible nationalisation of the company. Ownership The company has the following ownership: References External links Official website
Moldovagaz

Moldovagaz S.A. este o companie energetică moldo-rusă de tip deschis, ce desfășoară activități de transportare și aprovizionare cu gaz natural și gaz lichefiat pe teritoriul Republicii Moldova. Potrivit datelor de la finele anului 2013, principalii acționari ai "Moldovagaz S.A." sunt compania rusă Gazprom deține 50% din acțiuni (mai mult de 6,6 milioane de acțiuni), Agenția proprietății publice de pe lângă Ministerul Economiei al Republicii Moldova deține 35,33% din acțiuni (4,7 milioane de acțiuni), Comitetul de administrare a proprietății Transnistriei 13,44% din actiuni (1,79 de milioane de acțiuni), restul acționarilor au cote mai mici de 5%. Istoric În cadrul programului Inogate, angajații S.A. Moldovagaz participă la proiectul „Armonizarea standardelor și practicilor tehnice din sectorul petrolului și gazelor din Europa de Est și Caucaz”. În 2010, au studiat 26 de standarde europene care reglementează procesele tehnologice din sectorul gazelor, iar după compararea cu standardele existente ale Moldovei, au fost întocmite concluziile corespunzătoare. În 2017, a fost inițiat un proces de reformare a serviciilor furnizate consumatorilor, bazat pe o abordare progresivă. Legătura cu Gazprom În 2010 ministrul moldovean al economiei (2009-14), Valeriu Lazăr, a respins unele speculații din presa de atunci potrivit cărora Gazprom încearcă să preia Moldovagaz, unicul distribuitor de gaz rusesc din R. Moldova, menționând atunci: „Nu am constatat astfel de intenții din partea Gazprom”, asta după ce unii analiști locali au menționat că societatea rusă dorea să preia complet compania moldoveană. La sfârșitul anului 2013, datoria „Moldovagaz” față de Gazprom constituia 5,2 miliarde de dolari americani, din care aproximativ 4,7 miliarde dolari (90%) reprezenta datoria regiunii transnistrene. Statistică Vezi și FC Moldova-Gaz Chișinău Transgaz Romgaz Referințe