NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Biserica romano-catolică din Orhei

Biserica romano-catolică din Orhei este un edificiu religios, cu hramul Adormirea Maicii Domnului, inclus în registrul monumentelor de arhitectură de importanță națională din Republica Moldova. Biserica a fost construită în stil neogotic. Curtea bisericii este înconjurată de un gard înalt de fier forjat. Biserica a fost ctitorită de Cezarina Dolivo-Dobrovolskaia (nume de fată: Toma Boczarska), o catolică de origine lituaniană, al cărei soț, un militar rus în rezervă, a ctitorit biserica ortodoxă din Brăviceni. Cavoul Cezarinei se află în subsolul bisericii. La acea vreme, comunitatea de catolici din oraș era compusă din lituanieni, polonezi și germani. În perioada sovietică clădirea a servit ca sală de sport, apoi nod de radio și depozit de materiale pentru Moldtelecom, operatorul național de telefonie fixă. În anul 1989 conducerea orașului a decis demararea lucrărilor de restaurare a edificiului, cu intenția de a-l transforma în sală de concerte de muzică de cameră, dar acest lucru nu a fost posibil din cauza problemelor de finanțare. Abia în anul 2005 biserica a fost retrocedată comunității catolice din Orhei, datorită implicării preotului catolic german Klaus Kniffki, care slujea în Republica Moldova din 1997, și a implicării a două strănepoate a Cezarinei Dolivo-Dobrovolskaia. La 15 august 2008, de sărbătoarea Adormirii Maicii Domnului pe stil nou, în urma unei ample restaurări conduse de o echipă de arhitecți din Sankt-Petersburg, biserica a fost sfințită și re-inaugurată. Ceremonia de sfințire a fost oficiată de episcopul Diecezei Romano-Catolice de Chișinău, Anton Coșa. În prezent parohul bisericii este preotul verbit Vivian Furtado, originar din India. Comunitatea de catolici din Orhei numără 20 de persoane. În raionul Orhei locuiesc 88 de catolici, conform recensământului populației din 2004. Galerie de imagini Imagini istorice Lucrările de restaurare Biserica, azi Referințe
Храм Успения Пресвятой Девы Марии (Орхей)

Храм Успения Пресвятой Девы Марии (рум. Biserica Romano-Catolica Adormirea Maicii Domnului din Orhei) — католический храм в городе Орхей, Молдавия. Входит в состав католической епархии Кишинёва. Находится на улице Vasile Mahu (Василия Маху), 117. Внесён в реестр памятников архитектуры национального значения. История Строительство неоготического храма началось в 1911 году на собственные средства прихожанки польского происхождения из Литвы Чезарины Доливо-Добровольской (Cezarina Doliwo-Dobrowolska, в девичестве — Тома Бочарская (Toma Boczarska)), которая была женой российского отставного офицера, построившего православный храм в своём имении в близлежащей деревне Бравичены. Умерла в 1924 году в возрасте 83 лет, принадлежала к древнему дворянскому роду, была родственницей Петру Столыпину. Строительство завершилось в 1914 году. Во время Второй мировой войны храм был сильно разрушен. 1 августа 1946 года городские власти закрыли церковь. В советское время в храме находился спортивный зал, принадлежавший городскому управлению физкультуры и спорта. Затем в нём размещались радиостанция и с 1991 года — складское помещение располагавшейся около храма телекоммуникационной компании «Moldteltcom». В 1989 году городские власти планировали сделать реставрацию храма для дальнейшего запланированного использования его в качестве концертного зала камерной музыки. Однако из-за недостаточного финансового обеспечения реставрация была отложена. В 2001 году храм был передан местной католической общине. Реставрацией занимался католический священник из Германии Клаусом Книффки (Klaus Kniffki), служивший в Молдавии с 1997 года. Реставрация производилась на средства двух правнучек Чезарины Доливо-Добровольской по проекту архитектора из Санкт-Петербурга Евгения Смолина. 15 августа 2008 года состоялось освящение храма, которую совершил епископ Кишинёва Антон Коша. В настоящее время в церкви служит священник из Индии, член монашеской конгрегации вербисты. В крипте храма находится захоронение основательницы Чезарины Доливо-Добровольской. Примечания Литература Бушинский, Александр. Костёл в Орхее: Трагическая история со счастливым концом // Независимая Молдова : газета. — 2008. — 21 августа. Alexandru, V. Renasterea locasului spiritual // Plaiul orheian : газета. — 2008. — 29 августа. Cernei, Ion. Anno reconstructio 2008 // Cuvantul : газета. — 2008. — 22 августа. Ссылки Biserica romano-catolica din Orhei, 1914 Церковь Оргеева, очарование захватывающей работы
Cimitirul armenesc-gregorian din Chișinău

Cimitirul armenesc-gregorian sau armean-gregorian este un cimitir amplasat pe strada Valea Trandafirilor 11 din Chișinău. Aici sunt amplasate, de fapt, două cimitire: armenesc-gregorian, cu paraclisul Capela Învierea Mântuitorului din Chișinău, și cel romano-catolic polonez, cu paraclisul Capela Oganowici. Întrucât aceste două cimitire nu sunt delimitate de un hotar clar, ele sunt percepute ca un singur cimitir. Istorie Înainte de apariția mormintelor, pe teritoriul cimitirelor se afla un azil pentru bătrâni și o grădină. La sfârșitul anilor 1940 cimitirul a fost refăcut în cimitir obișnuit orășănesc. În 1960 o parte din morminte au fost distruse, pentru ca terenul astfel obținut să fie folosit pentru alte morminte. Statut de protecție Până în mai 2025, în Registrul monumentelor Republicii Moldova ocrotite de stat figurau doar cimitirele, cu numerele 187 și 188 dar fără precizarea care la ce număr se află. Prin Hotărârea nr. 101 din 22 mai 2025 privind modificarea Registrului monumentelor Republicii Moldova ocrotite de stat, aprobat prin Hotărârea Parlamentului nr. 1531/1993, intrată în vigoare la 28 mai 2025, în Registru au fost introduse capela și paraclisul și s-a precizat numărul de registru al fiecărui cimitir. Astfel, în prezent paraclisul și cimitirul armenesc-gregorian constituie împreună un monument istoric, de artă și arhitectural de importanță națională inclus în Registrul monumentelor Republicii Moldova ocrotite de stat cu nr. 188 (municipiul Chișinău), cele două poziții fiind descrise după cum urmează: Cimitir cu complex de monumente (sector armenesc-gregorian) Biserica „Învierea Domnului” (paraclis al cimitirului armenesc‑gregorian) Conform aceluiași document, biserica datează din anul 1916, iar cimitirul din sec. VIII-XX. Note Legături externe Materiale media legate de cimitirul armenesc-gregorian și paraclisul la Wikimedia Commons
Тудорово (озеро)

Тудорово (укр. Тудорове) — озеро, расположенное на территории Одесского района (Одесская область). Площадь водного зеркала — 4,5 км². Тип общей минерализации — пресное. Происхождение — пойменное. Группа гидрологического режима — сточное. Одно из крупнейших озёр в пойме Днестра. География Длина — 2,9 км. Ширина наибольшая — 1,5 км. Глубина наибольшая — 1 м. Тудорово расположено на гирле Баклан в пойме Днестра: между основным руслом и её рукавом Турунчук, что южнее села Яськи. Гирло Баклан шириной 5 м и глубиной 1 м. Сообщается водотоком с озером Жуково, что восточнее Тудорово. Здесь пойма Днестра представлена плавнями, где заболоченные участки глубиной 0,7 м. Берега пологие, заболочены с обильной прибрежно-водной растительностью. Водное зеркало частично занято водной растительностью. В озере водится окунь, щука, судак, тарань, лещ. Источники Лист карты L-36-49 Беляевка. Масштаб: 1 : 100 000. Состояние местности на 1982 год. Издание 1983 г. Лист карты L-36-49-В.
Тудорове

Тудорове — озеро в Одеському районі Одеської області, лежить між річками Дністер і Турунчук. Довжина — приблизно 3 км, ширина — до 1,5 км. Загальна площа — 4,5 км². Глибина озера становить у середньому 1 м. Берег озера болотистий, зарослий очеретом, лише в одному місці з боку Турунчука є підхід до озера. Дно замулене, вода каламутна. В озері водиться окунь, щука, судак, тараня та лящ. Примітки Посилання http://www.carpnavigator.com.ua/Karta/ozero-tudorovo/[недоступне посилання з травня 2019]
Коржова

Коржова е оспорва село в Дубосарски район, Република Молдова и Приднестровска молдовска република. Разположено по източния бряг на река Днестър. Селото е разделен на две части Коржова и Махала. През съветския период на Молдова, селото е считано за предградие на град Дубосари, но по-късно се отделя от града и избира свой кмет. По време на Приднестровския конфликт през 1992 година селото става сцена на тежки сражения. След войната селото е разделено на част, контролирана от правителството на Молдова и част, контролирана от самопровъсгласилата се Република Приднестровие. На 13 май 2007 година власти от Приднестровие арестуват кмета на селото, който е поддръжник на правителствто на Молдова. Население Според преброяването на населението от 2004 година селото има население 3231 жители; 2055 в Коржова и 1176 жители в Махала. От тях 2694 жители са етнически молдовци, а 528 души са от други етнически групи. Известни личности Владимир Воронин, президент на Република Молдова Източници
Corjova

Corjova nebo Korževo (moldavsky: Corjova/Коржова; rusky: Коржево/Korževo; ukrajinsky: Коржова/Koržova) je sídlo na levém břehu Dněstru na východě Moldavska. Corjova má nevyjasněný status a nachází se v tzv. bezpečnostní zóně mezi Moldavskem a mezinárodně neuznanou Podněsterskou moldavskou republikou. Z pohledu Podněstří se jedná o Korževo, součást podněsterského města Dubossary, z pohledu Moldavska o samostatnou obec Corjova v rámci moldavského okresu Dubăsari. Moldavská strana pravidelně organizuje volby starosty obce Corjova (2007, 2011), na což podněsterská strana opakovaně reagovala zatýkáním stávajících starostů a kandidátů. Volby starosty roku 2011 se z bezpečnostních důvodů konaly v sousední obci Cocieri, která je pod kontrolou Moldavska. Kvůli nevyjasněné situaci se obec stává častým místem vzájemných provokací a šarvátek mezi podněsterskou milicí a moldavskou policií. V Corjově se narodil komunistický politik a bývalý prezident Moldavska Vladimir Voronin. Reference Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Corjova na Wikimedia Commons
Corjova

Corjova (Коржова en cyrillique) est une commune du raïon ou canton de Dubăsari de la république de Moldavie située sur le côté oriental du Dniestr. Elle est donc en Transnistrie. Elle est composée de deux villages, Corjova et Mahala. Ces deux villages faisaient partie de l'Empire russe depuis 1792, après la victoire de ce dernier sur l'Empire ottoman qui contrôlait la région. À l'époque de la république socialiste soviétique de Moldavie rattachée à l'URSS, Corjova était considérée comme étant une banlieue de Dubăsari (Дубоссары). Elle en fut ensuite séparée et élut son propre maire. Après l'effondrement de l'URSS et le conflit qui s'ensuivit dans la région au printemps et à l'été 1992, la commune de Corjova fut divisée en deux parties, l'une contrôlée par la république indépendante moldave, l'autre par le gouvernement de Transnistrie séparatiste. Le maire de Corjova, Valeriu Mițul, fut arrêté plusieurs fois par le gouvernement de Tiraspol, la dernière fois le 13 mai 2007, à cause du soutien que lui manifeste le gouvernement moldave. Population Selon les sources moldaves, la commune était peuplée de 3 231 habitants en 2004 (2 055 à Corjova même et 1 176 à Mahala) et 2 694 seraient de souche moldave. Personnalités liées à la ville Vladimir Voronine, ancien président de Moldavie y est né le 25 mai 1941. Sources Traduction de l'article Wikipedia en anglais et en russe Notes et références Liens externes Portail de la Moldavie Portail de la Transnistrie
Corjova (rejon Dubosary)

Corjova – miejscowość i gmina w Mołdawii, w rejonie Dubosary. Przedmiot sporu terytorialnego między władzami w Kiszyniowie a władzami nieuznawanego międzynarodowo Naddniestrza. Położenie Miejscowość położona jest na lewym brzegu Dniestru i oddalona jest o 53 km na północny wschód od Kiszyniowa i o 3 km od Dubosar, jednak od miasta tego dzieli je nieuznawana granica Mołdawii i Naddniestrza. Historia Wieś wzmiankowana jest po raz pierwszy w r. 1792. W okresie radzieckim na terenie wsi znajdowała się część kołchozu im. Kirowa, którego dyrekcja miała siedzibę w nieodległych Starych Dubosarach. W 1949 r. spis powszechny wykazał, iż wieś miała 1648 mieszkańców. Miejscowość należy do grupy wsi, które po wojnie o Naddniestrze, chociaż znajdują się na lewym brzegu Dniestru, uznają jurysdykcję władz w Kiszyniowie i są przez nie realnie kontrolowane, gdyż w toku konfliktu ich mieszkańcy opowiedzieli się po stronie mołdawskiej. Władze samozwańczego państwa naddniestrzańskiego uważają mimo to Corjovą za część swojego terytorium i twierdzą, że mołdawska administracja została we wsi ustanowiona wbrew postanowieniom kończącego wojnę zawieszenia broni i wbrew woli mieszkańców. Według władz naddniestrzańskich Corjova (Korżewo) jest jedną z dzielnic Dubosar, co ma uzasadniać decyzja Rady Najwyższej Mołdawskiej SRR z 1951 r., podporządkowująca wieś radzie miejskiej Dubosar. W czerwcu 2007 r. w miejscowości nie zdołano przeprowadzić mołdawskich wyborów samorządowych, gdyż przed lokalem wyborczym doszło do bijatyki z udziałem 130 mołdawskich policjantów i naddniestrzańskich milicjantów. Obie strony zarzucały sobie nawzajem prowokowanie napięć granicznych. Sytuacja powtórzyła się w 2011 r., Naddniestrze wezwało wówczas rząd w Kiszyniowie, by lokal wyborczy otworzyć w sąsiedniej wsi Cocieri, także położonej na lewym brzegu Dniestru i uznającej mołdawską jurysdykcję Również w 2011 r. władze mołdawskie zarzucały Naddniestrzu prowokowanie w Corjovej napięć i incydentów. Podczas jednego z nich naddniestrzańska milicja zatrzymała wiejskiego radnego Corjovej Iurie Cotofana oraz stojącego na czele miejscowego samorządu Valeriu Mitula. Demografia i infrastruktura Według danych spisu ludności z 2004 r. w Corjovej żyło 2055 osób, z czego zdecydowana większość (84,28%) deklarowała narodowość mołdawską. 8,27% wskazało pochodzenie rosyjskie, 6,91% – ukraińskie, natomiast pojedyncze osoby, poniżej 1% narodowość gagauzką, polską, żydowską lub inną. W Corjovej działa szkoła ośmioletnia, wiejski klub i park, biblioteka, urząd pocztowy. Urodzeni w Corjovej Afanasie Chiriac – deputowany do Rady Kraju Ion Creangă – nauczyciel, deputowany do Rady Kraju Timofei Moșneaga – lekarz, minister zdrowia Mołdawii w latach 1994–1997 Vladimir Voronin (Władimir Woronin) – polityk Komunistycznej Partii Mołdawii, następnie Partii Komunistów Republiki Mołdawii, prezydent Mołdawii w latach 2001–2009 Przypisy
Corjova, Dubăsari

Corjova este un sat din raionul Dubăsari. Localitatea se află la distanța de 3 km de orașul Dubăsari și la 53 km de Chișinău. A fost menționat documentar pentru prima dată în anul 1792. Localitatea este un loc de dispută dintre autoritățile centrale de la Chișinău și regimul separatist de la Tiraspol. Istorie Satul a fost menționat documentar în anul 1792. La începutul secolului al XX-lea satul număra 245 de gospodării și cca. 1.348 de locuitori. Țăranul Afanasie Chiriac și învățătorul Ion Creangă, originari din Corjova, în 1917 devin deputați în Sfatul Țării. Conform datelor din 1949, Corjova număra 1.648 de locuitori. În perioada sovietică aici s-au aflat trei brigăzi ale gospodăriei colective „Kirov” cu sediul în Dubăsarii Vechi. În sat a activat o școală de 8 ani, club cu instalație cinematografică, bibliotecă, ateliere de deservire socială, oficiu poștal, grădiniță, magazin. Populație Conform datelor recensământului din anul 2004, populația satului constituie 2.055 de oameni, dintre care 46,08% bărbați și 53,92% femei. Structura etnică a populației în cadrul satului arată astfel: 84,28% - moldoveni, 6,91% - ucraineni, 8,27% - ruși, 0,15% - găgăuzi, 0,05% - evrei, 0,10% - polonezi, 0,24% - alte etnii. În satul Corjova au fost înregistrate 980 de gospodării casnice la recensământul din anul 2004, iar mărimea medie a unei gospodării era de 3,3 persoane. Personalități Născuți în Corjova Isidor Sârbu (1886–1980), anticomunist, bunelul președintelui moldovean Vladimir Voronin Nichita Smochină (1894–1980), jurist, filozof, publicist, istoric, etnograf, folclorist, sociolog, slavist, profesor, membru al Academiei Române, luptător pentru drepturile românilor din Transnistria Alexandru Zavtur (1929–2008), politolog, filozof, membru corespondent al Academiei de Științe a Moldovei Timofei Moșneaga (1932–2014), medic al Poporului din URSS, ministru al Sănătății al Republicii Moldova (1994–1997), cavaler al Ordinului Republicii Vladimir Voronin (n. 1941), al treilea președinte al Republicii Moldova (2001–2009) Vasile Iovv (1942–2025), prim-viceprim-ministru al Republicii Moldova (2002–2005), cavaler al Ordinului Republicii Valeriu Mițul (1961–2021), primar de Corjova (2003–2011), oponent al regimului separatist, cavaler al Ordinului Republicii Note Legături externe Reportaj BBC: Votarea la Corjova a fost din nou oprită de transnistreni
Коржова (Дубесарський район)

Коржова (рум. Corjova) — село в Дубосарському районі Молдови на лівому березі річки Дністер. На село претендує невизнана Придністровська Молдавська Республіка, що вважає його мікрорайоном міста Дубосари. Історія Під час існування СРСР, Коржова вважалося передмістям Дубосар. До 1924 року село безпосередньо входило до складу УРСР, у період 1924-1940 рр. — до складу молдавської автономії у складі УРСР. У 1940 році село було віднесено до складу МРСР. За румунської окупації 1941-1944 рр. під час другої світової війни село перебувало у складі румунської Трансністрії. 1951 року теріторію села було включено до складу міста Дубосари. Під час Придністровського конфлікту, частина мешканців підтримала Молдову, село відокремилося й обрало власного голову. В 1992 році село було місцем кривавих боїв. Після війни на території села діє молдовська адміністрація у вигляді примарії сіл Коржова та Магала підпорядкована адміністрації Дубосарського району. Керівництвом сепаратистів ПМР село розглядається як складова міста Дубосари, в якому діє відповідна міська адмінстрація. 13 травня 2007 року керівництво Придністров'я арештувало Валерія Міцула — голову Коржови, що підтримував молдовське керівництво, та Юрія Коцофана — місцевого члена ради Дубосарського району. 3 червня 2007 року Юрій Коцофан знову був заарештований і придністровська міліція не дозволила місцевим жителям брати участь в молдовських виборах. Валентин Бешляга, кандидат на посаду сільського голови, також був заарештований 2 червня того ж року. Населення Згідно з даними Перепису населення Молдови 2004 року, село нараховувало 3231 жителів, з яких 2055 проживають безпосередньо в селі Коржова, а 1176 в с. Магала. 2694 з них (1732 в Коржові і 962 в Магалі) є молдованами, 528 (318 в Коржові і 210 в Магалі) — етнічні меншини, національність 9 жителів не вказана. Відомі люди Воронін Володимир Миколайович — Президент Молдови (2001—2009). Ісідор Сирбу— румунський антикомуніст. Мошняга Тимофій Васильович — Народний лікар СРСР, народний депутат СРСР (1989—1991), міністр охорони здоров'я Республіки Молдова (1994—1997).
Косоуцы

Косоуцы также Косэуць (рум. Cosăuţi) — село в Сорокском районе Молдавии. Является административным центром коммуны Косоуцы, включающей также село Иоржница. История Первое документальное упоминание о Косоуцах относится к 17 января 1517 года. В ходе археологических раскопок на месте села было обнаружено человеческое поселение, возраст которого достигает 22 тысяч лет. Косэуцкий монастырь основан в 1729 году, монахами Гавриилом и Павлом. Рядом с монастырём находится родник с минеральной водой, а немного дальше — днестровские пороги и единственный в Молдавии гранитный карьер. Паромная переправа Ямполь — Косэуць. Планируется к реализации проекта строительства погранично-мостового перехода через Днестр «Ямполь — Косэуць». География Село расположено на севере Молдавии на правом берегу реки Днестр, напротив украинского города Ямполь на высоте 59 метров над уровнем моря. Косоуцы знамениты своими мастерами, которые занимаются художественной обработкой камня, изготавливают декоративные элементы для домов, распятия с ликами ангелов, столы, памятники, надгробия и т. п. Население По данным переписи населения 2004 года, в селе Косэуць проживает 2729 человек (1291 мужчина, 1438 женщин). Этнический состав села: Археология Древнейшие орудия из рога северного оленя, интерпретированные как составные наконечники остроги, найдены в Молдавии на стоянке верхнего палеолита Косоуцы (Косэуць) на правом берегу Днестра и датируются возрастом около 18 тыс. лет назад. Примечания
Косеуць

Косеу́ць або Косівці (рум. Cosăuţi) — село в Молдові у Сороцькому районі. Розташоване на півночі країни, на правому березі річки Дністер. Є адміністративним центром комуни Косівці, до складу якої входить село Йоржниця. В західній частині села розташований монастир. Косівці відомі своїми майстрами, що займаються художньою обробкою каменю, виготовляють декоративні елементи для будинків, розп'яття з ликами ангелів, столи, пам'ятники, надгробки тощо Історія Перша документальна згадка про село датується 17 січня 1517 року. В ході археологічних розкопок на місці села було знайдене давнє людське поселення. Недалеко від цієї палеолітичної стоянки розташований середньовічний монастир, який відреставрований у наш час. Монастир був заснований в 1729 році монахами Павлом та Гаврилом. Поруч з монастирем розташоване джерело з мінеральною водою, а трохи далі — дністровські пороги та єдиний в Молдові гранітний кар'єр. Державний кордон Село розташований на кордоні з Україною, поблизу українського міста Ямпіль. Діє міжнародний поромний пункт пропуску Косівці —Ямпіль. 2021 року розпочато спорудження мосту через річку Дністер, що сполучить Косівці з Ямполем. Довжина міждержавного мосту сягне 1400 метрів, а максимальна висота опор — 50 метрів. Відомі люди Проживали, перебували Шаманек Альфред — полковник УГА, начальник Генерального штабу (булави) Української Галицької Армії. Галерея . Див. також Косеуцький монастир Примітки
Cobusca Nouă

Cobusca Nouă es una comuna y localidad de Moldavia en el distrito (raión) de Anenii Noi. Geografía Se encuentra a una altitud de 43 m s. n. m. a 42 km de la capital nacional, Chisináu. Demografía En el censo 2014 el total de población de la localidad fue de 1 488 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.
Cobusca Nouă, Anenii Noi

Cobusca Nouă este un sat din raionul Anenii Noi, Republica Moldova. Prima atestare documentată a satului datează din anul 1783. Demografie Conform datelor recensământului din anul 2004, populația satului constituie 1701 de oameni, 835 (49,09%) fiind bărbați iar 866 (50,91%) femei. Structura etnică a populației în cadrul satului arată astfel: moldoveni/români — 1.618; ucraineni — 17; ruși — 38; găgăuzi — 4; bulgari — 5; țigani — 16; altele / nedeclarată — 3. Administrație și politică Componența Consiliului local Cobusca Nouă (9 consilieri), ales la 5 noiembrie 2023, este următoarea: Note explicative Note
Новая Кобуска

Новая Кобуска, Кобуска Ноуэ (рум. Cobusca Nouă) — село в Новоаненском районе Молдавии. Относится к сёлам, не образующим коммуну. География Село расположено на высоте 49 метров над уровнем моря. Население По данным переписи населения 2004 года, в селе Новая Кобуска проживает 1701 человек (835 мужчин, 866 женщин). Этнический состав села: Примечания
Кобуска-Ноуе

Кобуска-Ноуе (молд./рум. Cobusca Nouă) — село в Аненій-Нойському районі Молдови. Утворює окрему комуну. Населення За даними перепису населення 2004 року у селі проживала 1701 особа. Національний склад населення села: Примітки
Bahmut

Bahmut es una comuna y localidad de Moldavia en el distrito (raión) de Călărași. Geografía Se encuentra a una altitud de 179 m s. n. m. a 74 km de la capital nacional, Chisináu. Demografía En el censo 2014 el total de población de la localidad fue de 1 670 habitantes.​ Referencias Enlaces externos Este artículo contiene datos geográficos extraídos de Google Earth.