NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Militärinstitut des Verteidigungsministeriums (Transnistrien)

Das Alexander-Lebed-Militärinstitut des Verteidigungsministeriums ist eine höhere militärische Einrichtung mit Sitz in Tiraspol, die von der Militärabteilung der Streitkräfte Transnistriens betrieben wird. Es ist die höchste Bildungseinrichtung der Streitkräfte. An der Spitze steht Oberst Igor Dovgulich. Hintergrund Es wurde ursprünglich am 7. Mai 1993 gegründet und am 30. April 2008 aus der Militärfakultät der zivilen Transnistrischen Staatlichen Schewtschenko-Universität als unabhängige Einrichtung reorganisiert. Im August 2009 erhielt das Institut eine Kampfflagge und im Juli 2012 wurde ihm die Ehre zuteil, zu Ehren von Alexander Lebed umbenannt zu werden. Per Dekret von Präsident Jewgeni Schewtschuk vom 19. August 2015 wurde es in eine staatliche Hochschule reorganisiert. Offiziersausbildung Die Ausbildung der Kadetten erfolgt in einem vierjährigen Ausbildungsprogramm gemäß den etablierten staatlichen Bildungsstandards der Berufsausbildung. Die Ausbildung erfolgt in drei Bereichen: dem Kommandeur eines motorisierten Schützenzuges, dem Kommandeur eines Artilleriezuges und einem Offiziersausbilder. Die Ausbildung erfolgt in Vollzeit, wobei die Ausbildung hauptsächlich in russischer Sprache erfolgt. Darüber hinaus bietet das Institut eine Ausbildung für Reserveoffiziere unter männlichen Studenten an, die an der Vollzeitfakultät der Schewtschenko-Universität studieren und unter 27 Jahre alt sind. Nach Abschluss des Studiums wird den Kadetten der Offiziersrang eines Leutnants verliehen. Das Militärinstitut betreibt ein Forschungslabor namens SEARCH, das 2002 gegründet wurde. Das Forschungslabor SEARCH hat das Ziel, Erfahrungen aus lokalen Kriegen und jüngsten militärischen Konflikten zu sammeln und zu analysieren, pädagogisches und methodisches Referenzmaterial zu entwickeln und zusammenzufassen sowie elektronische Lehrbücher zu veröffentlichen. Aktivitäten Die Aufgabe der Kadetten besteht darin, an der historischen Kolonne der Siegesparade und der Parade zum Tag der Republik Transnistrien teilzunehmen. Sie tragen die Uniformen der Roten Armee und tragen normalerweise die Standarten aller 13 Fronten des Großen Vaterländischen Krieges. Sie fahren auch den T-34-85, den Katjuscha-Raketenwerfer und den amerikanischen Willys Jeep. Abteilungen Abteilung für Taktik Abteilung für militärischen Waffengebrauch Abteilung für Bewaffnung und Schießen Abteilung für den Einsatz von Panzer- und Kraftfahrzeugen Abteilung für moralische und psychologische Unterstützung Abteilung für Friedenssicherungsmanagement Abteilung für Leibeserziehung und Sport Abteilung für spezielle Militärdisziplinen Weblinks Offizielle Internetseite Einzelnachweise
Вульпешты

Вульпешты (рум. Vulpeşti, Вулпешть) — село в Унгенском районе Молдавии. Наряду с сёлами Манойлешты, Новая Николаевка и Резина входит в состав коммуны Манойлешты. История 16 февраля 1976 года село Вульпешты было присоединено к селу Манойлешты. В 1990 году село Вульпешты восстановлено. География Село расположено на высоте 93 метров над уровнем моря. Население По данным переписи населения 2004 года, в селе Вулпешть проживает 1466 человек (712 мужчины, 754 женщины). Этнический состав села: Примечания
Вулпешть (Молдова)

Вулпешть (молд./рум. Vulpești) — село в Унгенському районі Молдови. Входить до складу комуни, адміністративним центром якої є село Менойлешть. Населення За даними перепису населення 2004 року у селі проживали 1466 осіб. Національний склад населення села: Примітки
Universitatea Pedagogică de Stat Ion Creangă din Chișinău

Universitatea Pedagogică de Stat „Ion Creangă” din Chișinău (UPSC) este una dintre cele mai veche instituții de învățământ superior din capitala Republicii Moldova. A fost întemeiată în anul 1940 . Până în 1955, s-a numit Institutul Pedagogic Moldovenesc de Stat). În 1990 a fost redenumită (din Institutul Pedagogic de Stat „Ion Creangă”) în numele actual. Primul rector (director) a fost profesorul Mihail Pavlov. Ulterior au urmat Chiricenco, Ion Borsevici si Alexandra Barbăneagră. Universitatea are facultăți de arte plastice, istorie, psihologie și pedagogie, litere ș.a. Printre absolvenții universității se numără Konstantin Cernenko, Grigore Vieru, Ion Hadârcă și alții. Facultăți Facultatea de Arte Vizuale și Design Facultatea de Filologie și Istorie Facultatea de Limbi și Literaturi Străine Facultatea de Psihologie și Psihopedagogie Specială Facultatea de Științe ale Educației Facultatea de Fizică, Matematică și Tehnologii Informaționale Facultatea de Biologie și Chimie Facultatea de Geografie Rectorat Alexandra Barbăneagră – rector Ludmila Armașu – prorector pentru relații internaționale și cooperare Lucia Cepraga – prorector pentru activitatea didactică Angela Globa – prorector pentru digitalizare, comunicare, imagine și relații cu partenerii sociali Diana Antoci – prorector pentru cercetare Referințe Legături externe Site web Arhivat în 10 august 2015, la Wayback Machine.
Nicolae Testemițanu State University of Medicine and Pharmacy

The Nicolae Testemițanu State University of Medicine and Pharmacy (USMF; Romanian: Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu”) is a medical university located in Chișinău, Moldova. The institution began its activity in 1945. It is named after Nicolae Testemițanu. History The Chişinău State University of Pharmacy and Medicine was established as part of the Medicine Institute No. 2 from Leningrad, which was evacuated during the Second World War in Kislovodsk, which was later transferred to Chişinău together with the students and the teaching staff under the name of the State Institute of Medicine. The Institute began its activity on October 20, 1945 with only one active faculty, that being General Medicine which had 32 departments and 1000 students. The didactic process was performed by 130 professors, including 20 habilitated doctors and 23 doctors in medical science. Through time other faculties were established, such as: Pediatric Faculty (1954) Stomatology Faculty (1959) Faculty of Preventive Medicine (1964) Pharmacy Faculty (1964) Since 1990 the Institute has the name of Nicolae Testemiţanu. On July 25, 1991 the Nicolae Testemițanu State Institute of Medicine was reorganised as a university. In 1995, it was renamed to its current name. Faculties Medicine No. 1 Medicine No. 2 (for foreign students) Pharmacy Stomatology Residence Department of Continuing Medical Education School of Public Health Management Doctoral School in the field of Medical Sciences Awards Order of Work Glory (2005) Order of the Republic (2015) See also List of universities in Moldova Education in Moldova References External links Nicolae Testemițanu State University of Medicine and Pharmacy of the Republic of Moldova Website
Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu” din Republica Moldova

Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu" din Republica Moldova (USMF) este o instituție publică de învățământ superior de stat din municipiul Chișinău, Republica Moldova. Sediul principal al instituției se află pe Bulevardul Ștefan cel Mare și Sfânt nr. 165. Istoric Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie din Chișinău a fost fondată în baza Institutului de Medicină nr. 2 din Leningrad, evacuat în timpul celui de al II-lea război mondial în Kislovodsk, care ulterior a fost transferat la Chișinău împreună cu studenții și întregul corp profesoral sub numele de Institutul de Stat de Medicină. Institutul și-a început activitatea la 20 octombrie 1945, având o singură facultate, cea de Medicină Generală, care cuprindea 32 catedre în cadrul cărora își făceau studiile 1000 de studenți. Procesul instructiv-didactic era realizat de 130 de profesori, inclusiv 20 doctori habilitați și 23 doctori în științe medicale. În decursul timpului, au fost înființate și alte facultăți în cadrul Institutului și anume: Facultatea de Pediatrie (1954), Facultatea de Stomatologie (1959), Facultatea de Medicină Preventivă (1963) și Facultatea de Farmacie (1964). Din anul 1990 Institutul poartă numele lui Nicolae Testemițanu. La data de 25 iulie 1991 Institutul de Stat de Medicină „Nicolae Testemițanu" din Chișinău a fost reorganizat ca Universitate. În anul 1995, instituției i s-a dat un nou nume - Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu". Facultăți Facultatea de Medicină nr. 1 Facultatea de Medicină nr. 2 Facultatea de Farmacie Facultatea de Stomatologie Departamentul Didactic și Management Academic Școala de Management în Sănătate Publică Școala doctorală în domeniul Științe medicale Rectorat Olga Cernețchi – prim-prorector, prorector pentru activitate didactică și management academic Jana Chihai – prorector pentru activitate de cercetare și inovare Marcel Abraș – prorector pentru managementul activității clinice Victoria Craveț – prorector pentru managementul economico-financiar Rectori Biblioteca Științifică Medicală Biblioteca Științifică Medicală a IP USMF „Nicolae Testemițanu” a fost fondată odată cu constituirea Institutului. Fondul total cuprinde 182.028 de titluri în 898.004 exemplare. Structura organizatorică cuprinde următoarele: Secția dezvoltare, organizare și salvgardare colecții Secția prelucrare analitico-sintetică a documentelor Secția împrumut de publicații la domiciliu Secția împrumut de publicații în sălile de lectură Centrul de Informare și Documentare al Organizației Mondiale a Sănătății Centrul de Informare al Uniunii Europene Secția automatizare tehnologii de bibliotecă și cercetare Secția INFOMEDICA Centrul de Scriere Academică Referințe Legături externe Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie "Nicolae Testemițanu" — site web oficial In Memoriam "Nicolae Testemițanu" Arhivat în 9 mai 2018, la Wayback Machine.
Государственный университет медицины и фармации имени Николая Тестемицану

Государственный университет медицины и фармации имени Николая Тестемицану (рум. Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu”) — высшее медицинское учебное заведение Республики Молдова, аккредитованное государством. Университет основан в 1945 году. История Институт медицины создан в Кишиневе в октябре 1945 года на основе Ленинградского медицинского института. Основой института был факультет медицины, на который поступило около 250 студентов. Первым деканом факультета был участник Великой Отечественной войны, профессор Алексей Николаевич Львов. В 1990 году Кишиневскому ГМИ присвоено имя Николая Тестемицану (1927—1986), ученого и общественного деятеля. Факультеты В Государственный университет медицины и фармации им. Николая Тестемицану имеются следующие факультеты: Медицинский факультет I Медицинский факультет II Стоматологический факультет Фармацевтический Факультет Клиническая ординатура Факультет непрерывного образования в области медицины и фармации Ректоры Ипатий Сорочан (1945—1948) Николай Хараузов (1948—1951) Леонид Ганул (1951—1953) Николай Старостенко (1953—1959) Николай Тестемицану (1959—1963) Василий Анестиади (1963—1986) Леонид Кобылянский (1986—1994) Ион Абабий (1994—2019) Эмиль Чебан (2019—2025) Награды Орден Республики (8 октября 2015, в знак высокого признания особых заслуг в развитии университетского образования, за значительный вклад в подготовку высококвалифицированных специалистов и внедрение новых методов обучения, научного исследования, диагностирования и медицинской помощи) Орден «Трудовая слава» (6 октября 2005, в знак признания особых заслуг в развитии здравоохранения и медицинской науки и за значительный вклад в подготовку высококвалифицированных специалистов). См. также Полюхов, Станислав Михайлович Примечания
Державний університет медицини та фармації імені Миколи Тестеміцану

Державний університет медицини та фармації імені Миколи Тестеміцану (рум. Universitatea de Stat de Medicină și Farmacie „Nicolae Testemițanu”) — вищий медичний навчальний заклад Республіки Молдова. Університет засновано у 1945 році. Історія Інститут медицини створений у Кишиневі у жовтні 1945 року на основі Ленінградського медичного інституту. Основою інституту був факультет медицини, на який надійшло близько 250 студентів. Першим деканом факультету був професор О. Львів. У 1990 році Кишинівському ДМІ присвоєно ім'я Ніколае Тестеміцану (1927-1986), вченого і громадського діяча. Факультети До Державного університету медицини та фармації ім. Ніколае Тестеміцану є такі факультети: Медичний факультет I Медичний факультет II Стоматологічний факультет Фармацевтичний Факультет Клінічна ординатура Факультет безперервної освіти в галузі медицини та фармації Ректори Іпатій Сорочан (1945-1948) Микола Хараузов (1948-1951) Леонід Ганул (1951-1953) Микола Старостенко (1953-1959) Микола Тестеміцану (1959-1963) Василь Анестіаді (1963-1986) Леонід Кобилянський (1986-1994) Іон Абабій (1994-2019) Еміль Чебан (2019-тепер) Нагороди Орден Республіки (8 жовтня 2015 ріка, на знак високого визнання особливих заслуг у розвитку університетської освіти, за значний внесок у підготовку висококваліфікованих фахівців та впровадження нових методів навчання, наукового дослідження, діагностування та медичної допомоги) Орден «Трудова слава» (6 жовтня 2005 ріка, на знак визнання особливих заслуг у розвитку охорони здоров'я та медичної науки і за значний внесок у підготовку висококваліфікованих фахівців). Примітки
Hrabariwka (rejon tulczyński)

Hrabariwka (ukr. Грабарівка) – wieś na Ukrainie, w obwodzie winnickim, w rejonie tulczyńskim, w hromadzie Studena. W 2001 liczyła 419 mieszkańców, wśród których 397 wskazało jako ojczysty język ukraiński, 7 rosyjski, 13 mołdawski, a 1 inny. Przypisy
Hrabarivka, Pișceanka

Hrabarivka (în ucraineană Грабарівка) este localitatea de reședință a comunei Hrabarivka din raionul Pișceanka, regiunea Vinnița, Ucraina. Demografie Conform recensământului din 2001, majoritatea populației localității Hrabarivka era vorbitoare de ucraineană (94,75%), existând în minoritate și vorbitori de română (2,86%) și rusă (2,15%). Note Legături externe Materiale media legate de Hrabarivka la Wikimedia Commons
Грабаровка (Тульчинский район)

Грабаровка (укр. Грабарівка) — село в Студенянской сельской общине Тульчинского района Винницкой области Украины. До 2020 года входило в Песчанский район. Код КОАТУУ — 0523281101. Население по переписи 2001 года составляет 419 человек. Почтовый индекс — 24711. Телефонный код — 4349. Занимает площадь 1,845 км². Ссылки Грабаровка на сайте Верховной рады Украины (укр.)
Грабарівка (Тульчинський район)

Гра́барівка — село в Україні, у Студенянській сільській громаді Тульчинського району Вінницької області. Населення становить 419 осіб. Відстань до Піщанки становить 24 км і проходить автошляхом місцевого значення. Неподалік від села розташований пункт пропуску Грабарівка—Окниця на кордоні з Молдовою. Історія 7 (20) листопада 1917 року, відповідно до Третього Універсалу Української Центральної Ради, увійшло до складу Української Народної Республіки. 3 червня 1925 року Велико-Косницький район розформований, село перейшло до складу Піщанського району. 12 червня 2020 року, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 707-р «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області», увійшло до складу Студенянської сільської громади. 19 липня 2020 року, в результаті адміністративно-територіальної реформи та ліквідації Піщанського району, село увійшло до складу Тульчинського району. Галерея Примітки Література Трибусі́вка // Історія міст і сіл Української РСР : у 26 т. / П.Т. Тронько (голова Головної редколегії). — К. : Головна редакція УРЕ АН УРСР, 1967 - 1974 — том Вінницька область / А.Ф. Олійник (голова редколегії тому), 1972 : 788с. — С.517 Посилання Погода в селі Грабарівка [Архівовано 13 жовтня 2018 у Wayback Machine.]
Dniester Sanatorium

The Dniester Sanatorium (Russian: Ка́менский санато́рий «Днестр», romanized: Kamensky sanatory "Dnestr") is a health resort in Camenca, Transnistria, Moldova. Founded immediately after World War II, in what was then the Moldavian SSR, the sanatorium is located on the banks of the Dniester river in the North of region, near the town of Camenca. It offers therapeutic treatment, most notably ampelotherapy which is described as treatment by grape juice and wine. The resort includes a large cinema, a library and other recreational facilities. References
Dniester Hydroelectric Station

The Dnister HES (Ukrainian: Дністровська ГЕС, romanized: Dnistrovska HES) is a 702 MW hydroelectric power station at the Dnister near Novodnistrovsk, Ukraine. It was launched in commercial operation 1981. Both Dnister Hydroelectric Station and Dniester Pumped Storage Power Station are operated by Ukrhydroenergo and compose the Dnister Cascade of power stations. Dnister HES-2 is located downstream and has a 40.8 MW capacity. History The decision to build a power plant was adopted by the Soviet Government in 1972. The following year, preparatory work started, and the main structures of the hydrocomplex began to be erected in 1975. The six turbines were commissioned in 1981–1983, two in each year. The building of the power plant led to the creation of a new town, Novodnistrovsk. The power plant was renovated in 1998 with funding provided by the European Bank for Reconstruction and Development. Another round of renovations happened in 2006–2011. The plant was attacked multiple times during the Russo-Ukrainian War. On the morning of 31 October 2022, Russian forces launched a massive missile strike on Ukraine's critical infrastructure, including a confirmed missile hit on the territory of the Dniester Hydroelectric Power Plant. More attacks took place in 2024 and 2026. The last attack resulted in Moldova declaring a 15-day environmental alert in the Dniester River basin after it caused an oil leakage that threatened the country's water supplies. Technical specifications The length of the dam is 870 m (2,850 ft), the height is 60 m (200 ft), and the spillway capacity is 13,260 m3/s (468,000 cu ft/s). The electricity is generated by six Kaplan turbines, each having a power of 117 MW, with the total being 702 MW. The annual generation of electricity is 865 GWh. Reservoir The Dniester reservoir was created in 1981. It has a water surface area of 142 square kilometres (55 sq mi), a length of 194 km (121 mi), an average depth of 21 m (69 ft), and a maximum depth of 54 m (177 ft). The total volume of the reservoir is 3 km3 (0.72 cu mi), while the usable volume is 2 km3 (0.48 cu mi). Dniester HES-2 The Dniester HES-2 is another power plant that belongs to the same integrated hydrocomplex as Dniester HES-1. Its construction started in 1982, the first turbine became operational in 1999, and the last one in 2002. Together, the three Kaplan turbines have 40.8 MW of power and produce 50 GWh of electricity yearly. The volume of its reservoir is 23.4 km3 (5.6 cu mi) and its surface area is 3.09 km2 (1.19 sq mi) See also Hydroelectricity in Ukraine Dubăsari Hydroelectric Power Plant – located downstream List of power stations in Ukraine References
Centrala hidroelectrică de la Nahoreanî

Centrala hidroelectrică de la Nahoreanî (în ucraineană Дністровська ГЕС-2) este o hidrocentrală amplasată în cursul superior al fluviului Nistru, lângă localitatea Nahoreanî (raionul Mohîliv-Podilskîi) din regiunea Vinnița, Ucraina. Capacitatea totală instalată a centralei este de 41 de megawați. Ca urmare a construcției hidrocentralei, a fost format un lac de acumulare (secundar) cu lungimea de 8 km, având scopul să asigure nivelul necesar de apă generatoarelor instalate. Hidrocentrala este amplasată vizavi de localitatea Naslavcea – punctul nordic extrem al Republicii Moldova. Vezi și Complexul hidroelectric de pe Nistru Bibliografie Водный фонд Украины: Искусственные водоемы — Водохранилища и пруды: Справочник / Под ред. В. К. Хильчевского, В. В. Гребня. — К.: Интерпресс, 2014. — 164 с. (укр.) — ISBN 978-965-098-2
Днестровская ГЭС-2

Днестровская ГЭС-2 — гидроэлектростанция на территории Украины (с. Нагоряны, Винницкая область), на реке Днестр. Расположена на двадцать километров ниже по течению Днестровской ГЭС-1. Общие сведения Строительство начато в 1982 году. В августе 1999 г. был пущен 1 агрегат. Последний 3 агрегат был пущен в декабре 2002 г. В состав сооружений гидроузла входят: здание ГЭС; бетонная водосливная плотина; здание монтажной площадки; сопрягающие устои, береговые каменно-земляные плотины. Суммарная установленная мощность станции — 40,8 МВт (3х13,6 МВт). В результате сооружения Днестровской ГЭС-2, было образовано Днестровское буферное водохранилище протяжённостью 8 километров. Буферное водохранилище Днестровской ГЭС-2 предназначено для обеспечения необходимого уровня воды при работе Днестровской ГАЭС. До пуска первого агрегата Днестровской ГАЭС в 2009 году работала на пониженной фактической мощности в 15 МВт. Примечания Ссылки Днестровская ГЭС-2 Архивная копия от 26 апреля 2016 на Wayback Machine
Нижньодністровська ГЕС

Нижньодністровська ГЕС (також Дністро́вська ГЕС-2) — гідроелектростанція на річці Дністер на території України (село Нагоряни, Вінницька область). Загальні відомості Будівництво розпочато у 1982 р. У серпні 1999 р. був запущений перший агрегат. Останній третій агрегат був запущений у грудні 2002 р. До складу споруд гідровузла входять: Будівля ГЕС; Бетонна водозливна гребля; Берегові кам'яно-земляні дамби. Сумарна встановлена потужність станції — 40,8 МВт (3х13,6 МВт). У результаті спорудження ГЕС було утворено буферне водосховище довжиною 19 км. Електростанція, спорудження якої розпочалося за часів СРСР, знаходилась на території УРСР та МРСР. Основне устаткування (машинний зал, щит керування, розподільчий пристрій) нині знаходиться на території України. Будівництво відбувалось за рахунок коштів УРСР та України, проте після розпаду СРСР частина греблі електростанції опинилась на території Молдови, що стало причиною прикордонних непорозумінь. Див. також Список електростанцій України Джерела ПрАТ «Дністровська ГАЕС» перейменоване у ПрАТ «Нижньодністровська ГЕС», Сайт Укргідроенерго, 3.10.2017 Посилання Днестровская ГЭС-2 [Архівовано 20 квітня 2010 у Wayback Machine.] на сайті ПАО «Укргидропроект» Сайт Нижньодністровської ГЕС Примітки
Institutul Nistrean de Economie și Drept

Institutul Nistrean de Economie și Drept a fost o instituție de învățământ superior din Bălți, Republica Moldova. Institutul dispunea de două blocuri, unul în centrul orașului, celălalt în cartierul Pământeni. Studenții își făceau studiile la trei facultăți: Facultate de Drept, Facultatea Tehnologie și Management în Industria Alimentară și Facultatea de Economie. În cadrul Facultății de Drept există o specialitate - drept, Facultatea de Economie - contabilitate, turism, business și administrare, și la cea de a treia facultate - tehnologia produselor alimentare . Institutul Nistrean a fost fondat în 1995 ca filială a Institutului de economie, management și drept din Moscova. În 1998 a devenit instituție independentă. În 2015 prin Hotărîrea Guvernului nr.731 din 19 octombrie 2015, i s-a retras dreptul de organizare a programelor de studii superioare de licență (ciclul I) în domeniul Drept. Referințe
Дністровський інститут економіки і права

Дністровський інститут економіки і права (Institutul Nistrean de Economie şi Drept) — недержавний ВНЗ Республіки Молдова, акредитований державою. Інститут засновано в 1995 році. До 1998 — філія Московського інституту підприємництва та права. Дністровський інститут економіки і права є членом Міжнародної кадрової академії при ЮНЕСКО. Лауреат премії США «Факел Бірмінгема» (1997). Посилання