NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Муніципальний стадіон (Тулуза)

Муніципальний стадіон (фр. Stadium municipal de Toulouse) — багатофункціональний стадіон у місті Тулуза. Вміщає 33 000 глядачів. На ньому свої домашні матчі проводить футбольний клуб Тулуза. Історія Стадіон будувався в 1937 році для проведення матчів чемпіонату світу з футболу 1938, проте не був готовий на момент початку змагання, і матчі світової першості приймала інша тулузька арена Стад дю Т.О.Е.К.. Був повноцінно відкритий вже після Другої світової війни у 1949 році, згодом двічі реконструювався, в 1998 та 2016 роках. Це сьомий за величиною стадіон у Франції. Використовується в основному футбольним клубом «Тулуза» та регбійним клубом «Тулуза» в чемпіонаті Франції з регбі (Топ-14) та у Кубку Європейських чемпіонів. На стадіоні проводить міжнародні матчі національна збірна Франції з регбі. Стадіон розташований на острові Рам'єр недалеко від центру Тулузи. Це суто футбольна та регбійна арена на якій відсутні легкоатлетичні доріжки навколо поля. Стадіон вміщував до реконструкції 35 472 чоловік. Американський поп-співак Майкл Джексон під час його Dangerous World Tour дав тут концерт 16 вересня 1992, який відвідали 40 000 глядачів. Муніципальний стадіон приймав матчі чемпіонату світу 1998, Кубка світу з регбі 2007. Транспорт Стадіон обслуговується трьома автобусними маршрутами: 12, 34 та 52, що зупиняються на двох автобусних зупинках (Захід та Схід). Приміські автобуси працюють тільки під час матчів у зв'язці з лінією метро (лінія А), до стадіону ~ 10 хв хвилин ходьби від двох станцій метро (лінія B). Також поруч з стадіоном є зупинка трамваю. Футбол Чемпіонат світу 1998 Матчі, які приймав стадіон: Матчі Євро-2016 На стадіоні пройшли три матчі групового етапу Євро-2016 та один матч 1/8 фіналу: Регбі Чемпіонат світу з регбі 1999 Тут пройшли два матчі Групи С. 14 жовтня : Канада 72 - 11 Намібія 16 жовтня : Франція 28 - 19 Фіджі Кубок світу з регбі 2011 Група B Фіджі 35 — 31 Японія Група D Франція 87 — 10 Намібія Група С Румунія 14 — 10 Португалія Група С Румунія 8 — 85 Нова Зеландія Чемпіонат Франції Стадіон також приймав 13 фіналів чемпіонату Франції з регбі: 1951, 1952, 1953, 1954, 1956, 1958, 1960, 1962, 1964, 1966, 1968, 1970 та 1973. Примітки Посилання Офіційний сайт (фр.)
Cantó de Sent Pèr de Bigòrra

El cantó de Sent Pèr de Bigòrra és un cantó francès del departament dels Alts Pirineus, situat al districte d'Argelèrs de Gasòst. Té 4 municipis i el cap cantonal és Sent Pèr de Bigòrra. Municipis Barlest Lobajac Peirosa Sent Pèr de Bigòrra Història
Kanton Saint-Pé-de-Bigorre

Kanton Saint-Pé-de-Bigorre (francouzsky Canton de Saint-Pé-de-Bigorre) je francouzský kanton v departementu Hautes-Pyrénées v regionu Midi-Pyrénées. Tvoří ho čtyři obce. Obce kantonu Barlest Loubajac Peyrouse Saint-Pé-de-Bigorre
Kanton Saint-Pé-de-Bigorre

Der Kanton Saint-Pé-de-Bigorre war bis 2015 ein französischer Wahlkreis im Arrondissement Argelès-Gazost, im Département Hautes-Pyrénées und in der Region Midi-Pyrénées; sein Hauptort war Saint-Pé-de-Bigorre. Vertreter im Generalrat des Départements war zuletzt von 2011 bis 2015 Jean-Claude Beaucoueste. Gemeinden Der Kanton bestand aus vier Gemeinden:
Cantón de Saint-Pé-de-Bigorre

El cantón de Saint-Pé-de-Bigorre era una división administrativa francesa, que estaba situada en el departamento de Altos Pirineos y la región de Mediodía-Pirineos.​ Composición El cantón estaba formado por cuatro comunas: Barlest Loubajac Peyrouse Saint-Pé-de-Bigorre Supresión del cantón de Saint-Pé-de-Bigorre En aplicación del Decreto n.º 2014-242​ de 25 de febrero de 2014, el cantón de Saint-Pé-de-Bigorre fue suprimido el 22 de marzo de 2015 y sus 4 comunas pasaron a formar parte del nuevo cantón de Lourdes-1. Referencias
Canton de Saint-Pé-de-Bigorre

Le canton de Saint-Pé-de-Bigorre est un ancien canton français situé dans le département des Hautes-Pyrénées. Composition Le canton de Saint-Pé-de-Bigorre comprenait quatre communes et comptait 2 215 habitants (population municipale) au 1er janvier 2010. Représentation Conseillers généraux de 1833 à 2015 sources : Les conseillers généraux des Hautes-Pyrénées 1800-2007, dictionnaire biographique, Archives départementales de Tarbes Conseillers d'arrondissement (de 1833 à 1940) Démographie Notes et références Articles connexes Cantons des Hautes-Pyrénées Portail des Hautes-Pyrénées
Cantone di Saint-Pé-de-Bigorre

Il Cantone di Saint-Pé-de-Bigorre era una divisione amministrativa dell'arrondissement di Argelès-Gazost. A seguito della riforma approvata con decreto del 25 febbraio 2014, che ha avuto attuazione dopo le elezioni dipartimentali del 2015, è stato soppresso. Composizione Comprendeva i comuni di: Barlest Loubajac Peyrouse Saint-Pé-de-Bigorre Note Collegamenti esterni Statistiche sul sito dell'INSEE
Kanton Saint-Pé-de-Bigorre

Saint-Pé-de-Bigorre is een voormalig kanton van het Franse departement Hautes-Pyrénées. Het kanton maakte deel uit van het arrondissement Argelès-Gazost. Het werd opgeheven bij decreet van 25 februari 2014, met uitwerking op 22 maart 2015. Gemeenten Het kanton Saint-Pé-de-Bigorre omvatte de volgende gemeenten: Barlest Loubajac Peyrouse Saint-Pé-de-Bigorre (hoofdplaats)
Cantonul Saint-Pé-de-Bigorre

Cantonul Saint-Pé-de-Bigorre este un canton din arondismentul Argelès-Gazost, departamentul Hautes-Pyrénées, regiunea Midi-Pyrénées, Franța. Comune Barlest Loubajac Peyrouse Saint-Pé-de-Bigorre (reședință)
Сен-Пе-де-Бигор (кантон)

Сен-Пе-де-Биго́р (фр. Saint-Pé-de-Bigorre, окс. Sent Pèr) — кантон во Франции, находится в регионе Юг — Пиренеи, департамент Верхние Пиренеи. Входит в состав округа Аржелес-Газост. Код INSEE кантона — 6520. Всего в кантон Сен-Пе-де-Бигор входят 4 коммуны, из них главной коммуной является Сен-Пе-де-Бигор. Население Население кантона на 2012 год составляло 2216 человек. Коммуны кантона Ссылки Кантон Сен-Пе-де-Бигор на сайте INSEE Население коммун департамента Верхние Пиренеи на сайте INSEE
Rosenkranz-Basilika (Lourdes)

Die Rosenkranz-Basilika ist eine Kirche und Basilika minor im südwestfranzösischen Marienwallfahrtsort Lourdes. In ihr wird vor allem das Beten des Rosenkranzes zelebriert. Der Sakralbau liegt wenig östlich der Mariä-Empfängnis-Basilika („Obere Basilika“) und ist Teil des Kirchenkomplexes. Das Kirchengebäude, im neobyzantinischen Stil errichtet, fasst bis zu 1500 Personen und ist das drittälteste sakrale Bauwerk im Wallfahrtsareal. Geschichte Die Basilika ist der dritte Sakralbau nach der Krypta und der „Oberen Basilika“, die auf der Stätte nahe der Marienerscheinung errichtet wurde. Das Kirchengebäude wurde vom Architekten Leopold Hardy geplant. Seine Grundsteinlegung erfolgte 1883, die Fertigstellung 1889. Die Konsekration der Kirche fand 1901 statt. Papst Leo XIII. würdigte im Apostolischen Schreiben mit dem Titel Parta humano generi vom 8. September 1901 besonders die Einweihung der Rosenkranz-Basilika. Architektur Das Hauptschiff ist rund, offen und von einer Kuppel gekrönt, die insgesamt 16 Glasfenster hat. Die vergoldete Krone mit Kreuz ist ein Geschenk des gerade unabhängig gewordenen Irland aus dem Jahr 1924. Die 15 Abschnitte zwischen den Rundfenstern stehen für die 15 Zehnergruppen eines traditionellen Rosenkranzes. Das Hauptschiff ist von 15 kleineren Kapellen umgeben, und jede Kapelle symbolisiert jeweils ein Mysterium des Rosenkranzgebetes: Links der Hauptachse befinden sich die Freudenreichen Geheimnisse, rechts die Glorreichen Geheimnisse und zentral die Schmerzhaften Geheimnisse. Jede Kapelle zeigt ein großes Mosaik mit dem Inhalt oder Thema des jeweiligen Geheimnisses und eine lateinische Inschrift. Die meisten Mosaike entstanden um 1900. Jede Seitenkapelle birgt einen Altar mit sechs Kerzen. Ein zentrales Mosaik zeigt die Darstellung der Gottesmutter Maria mit ausgestreckten Armen, Engelsköpfen und der Überschrift „Par Marie à Jésus“ (dt. „durch Maria zu Jesus“). Die Abbildung ist Bernadette Soubirous Beschreibung der Marienerscheinung von Lourdes nachempfunden. Den halbrunden Eingangsbereich der Rosenkranz-Basilika dominiert eine Darstellung Mariä, die dem heiligen Dominikus einen Rosenkranz aushändigt. Eine Inschrift erinnert an den französischen Militärbefehlshaber und Staatschef Philippe Pétain, der Lourdes 1941, zur Zeit des Vichy-Regimes, besuchte. Die Außenfassade des Sakralbaus wurde 2007 verändert, indem das Mosaik „Luminous Mysteries“ zu den 15 Mosaiken aus 2002 hinzugefügt wurde. Die Mosaike, die der Künstler Marko Rupnik an der Fassade der Rosenkranzbasilika geschaffen hat, wurden 2025 verhüllt. Orgel Die Orgel wurde 1897 von dem Orgelbauer Aristide Cavaillé-Coll erbaut. Das Instrument hat 42 Register auf drei Manualen und Pedal. Die Spiel- und Registertrakturen sind elektrisch. Koppeln: I/I (Suboktavkoppel), II/I, III/I (auch als Suboktavkoppel), III/II, I/P, II/P, III/P Galerie Einzelnachweise Weblinks Offizielle Website
Rosary Basilica

The Basilica of Our Lady of the Rosary (French: Notre Dame du Rosaire de Lourdes) is a Catholic church and minor basilica within the Sanctuary of Our Lady of Lourdes in France. Its main theme is a celebration and depiction of the Rosary. History The Rosary Basilica is the third of the churches to be completed on the site (after the Crypt and the Upper Basilica). It was designed by architect Leopold Hardy and completed in 1899. It was consecrated in 1901 and has a capacity of 1,500 worshippers. Its style is influenced by Byzantine architecture. In 2006-7 the interior and exterior of the basilica were extensively renovated and the mosaics (many of which were deteriorating) were restored. Nave The nave is open and circular, surmounted by a dome. The dome contains sixteen circular stained glass windows. The fifteen spaces between these windows signify the fifteen decades of the traditional rosary. The nave is surrounded by fifteen smaller side chapels, one for each of the traditional Mysteries of the Rosary. On the left of the nave are found the Joyful Mysteries; in the centre behind the sanctuary are the Sorrowful Mysteries, and to the right are the Glorious Mysteries. Each side-chapel comprises a large mosaic with a central image depicting the theme of that Mystery, and an inscription in Latin. Incorporated within the larger image may be smaller images of related themes. For example, the side chapel directly behind the altar contains a depiction of the Crowning with Thorns, which is surmounted by an image of the Ark of the Covenant (see figure). Most of the mosaics bear a date of around 1900. In each side-chapel is a small altar bearing six candles. In the upper wall of the sanctuary is a mosaic depicting Mary with outstretched arms and the caption Par Marie à Jésus ("Through Mary to Jesus"). This depiction, of a very young woman facing directly forwards, is much more in keeping with Bernadette's descriptions of the apparition than the iconic statue in the niche in the Grotto. The exterior of the dome is surmounted by a dramatic gilded crown and cross, which were a gift from the People of Ireland in 1924. The cross was regilded in 2000–2. Façade The Rosary basilica has a semicircular white marble entry facade, depicting Mary handing the Rosary to St. Dominic. In 1941, the white marble side doors of the basilica were engraved with a message of gratitude to Marshal Philippe Pétain, who visited Lourdes in 1941 and allowed the Church to reclaim ownership of the Domain. In translation, this inscription read: In memoriam 1940-41, on the morrow of our disasters, France is trying to rediscover her soul under the government of Maréchal Pétain. The exterior facade of the basilica has been modified in 2007 to include mosaics depicting the Luminous Mysteries, which were added to the traditional fifteen mysteries by Pope John Paul II in 2002. See also Roman Catholic Marian churches Our Lady of Lourdes Lourdes apparitions Bernadette Soubirous References External links The official Domain website, which includes maps and webcams
Basílica del Rosario (Lourdes)

La Basílica del Rosario de Lourdes (en francés: Notre Dame du Rosaire de Lourdes) es una iglesia católica y basílica menor dentro del Santuario de Nuestra Señora de Lourdes en Francia. Su tema principal es la celebración y representación del Rosario. Historia La Basílica del Rosario de Lourdes es la tercera de las iglesias terminadas en el lugar, después de la Cripta y la Basílica superior. Fue diseñada por el arquitecto Leopold Hardy y terminada en 1899. Fue consagrada en 1901 y tiene capacidad para 1500 fieles. Su estilo está influenciado por la arquitectura bizantina. En julio de 2006 el interior y el exterior de la basílica fueron ampliamente renovados y los mosaicos, muchos de los cuales se estaban deteriorando, fueron restaurados. Nave central La nave es abierta y circular, coronada por una cúpula. La cúpula contiene dieciséis vidrieras circulares. Los quince espacios entre estas ventanas significan las quince décadas del rosario tradicional. La nave está rodeada por quince capillas laterales más pequeñas, una para cada uno de los Misterios tradicionales del Rosario. A la izquierda de la nave se encuentran los Misterios gozosos; en el centro, detrás del santuario, los Misterios Dolorosos, y a la derecha los Misterios Gloriosos. Cada capilla lateral consta de un gran mosaico con una imagen central que representa el tema de ese Misterio, y una inscripción en latín. Dentro de la imagen más grande puede haber imágenes más pequeñas de temas relacionados. Por ejemplo, la capilla lateral situada justo detrás del altar contiene una representación de la Coronación de Espinas, que está coronada por una imagen del Arca de la Alianza (véase la figura). La mayoría de los mosaicos llevan una fecha de alrededor de 1900. En cada capilla lateral hay un pequeño altar con seis velas. En la pared superior del santuario hay un mosaico que representa a María con los brazos extendidos y la leyenda Par Marie à Jésus ("A través de María hacia Jesús").​ Esta representación, de una mujer muy joven mirando directamente hacia delante, se ajusta mucho más a las descripciones de Bernadette sobre la aparición que la estatua icónica en el nicho de la Gruta. Fachada La basílica del Rosario tiene una fachada de entrada semicircular de mármol blanco, que representa a María entregando el Rosario a Santo Domingo. En 1941, las puertas laterales de mármol blanco de la basílica fueron grabadas con un mensaje de agradecimiento al mariscal Philippe Pétain, que visitó Lourdes en 1941 y permitió a la Iglesia reclamar la propiedad del Dominio. En la traducción, esta inscripción decía La fachada exterior de la basílica ha sido modificada en 2007 para incluir mosaicos que representan los Misterios luminosos, que fueron añadidos a los quince misterios tradicionales por el papa Juan Pablo II en 2002. Véase también Edificios marianos de la Iglesia católica Santuario de Lourdes Referencias Enlaces externos El sitio web oficial de Dominio, que incluye mapas y cámaras web
Rozenkransbasiliek (Lourdes)

De Basiliek van Onze-Lieve-Vrouw van de heilige Rozenkrans ofwel de Rozenkransbasiliek (Frans Basilique du Rosaire) maakt deel uit van het Heiligdom van Onze-Lieve-Vrouw van Lourdes te Lourdes. De basiliek De kerk werd in 1901 als derde kerk van het Heiligdom in gebruik genomen. Zij werd gebouwd onder de eerste kapel van Lourdes, De Crypte, waarboven op weer de als 2e gebouwde kerk Basiliek van de Onbevlekte Ontvangenis staat. De kerk is gebouwd in Romeins-Byzantijnse stijl in de vorm van een groot Grieks kruis met een oppervlakte van ongeveer 2.000 m². In een waaier rond de apsis en de armen van de dwarsbeuk bevinden zich vijftien kapellen van elk 104 m². Elke kapel vertegenwoordigt een scène van de geheimen van de Rozenkrans, in drie groepen van vijf, respectievelijk de blijde geheimen, de droevige geheimen en de glorierijke geheimen. Het centrale mozaïek toont de Moeder Gods, die beschermend haar mantel spreidt over allen die tot haar komen. De omgeving Op de esplanade voor de kerk kunnen 80.000 mensen samenkomen. Rond het plein loopt een bogenrij, die de menigte op het plein lijkt te omarmen. Zij voert bovendien naar de bovenbasiliek van de Onbevlekte Ontvangenis. Onder dit plein werd in de jaren 1950 de Basiliek van Sint-Pius X als derde basiliek van Lourdes gebouwd. Zie ook Heilige Maagd Maria van de Rozenkrans Bernadette Soubirous
Basílica de Nossa Senhora do Rosário de Lourdes

A Basílica de Nossa Senhora do Rosário de Lourdes (em francês: Notre Dame du Rosaire de Lourdes) é uma basílica católica romana construída entre 1883 e 1889 em Lourdes, Hautes-Pyrénées. Seu tema principal é a celebração e representação do Rosário e compõe uma das 3 basílicas que fazem parte do complexo arquitetônico do Santuário de Lourdes juntamente com a Basílica da Imaculada Conceição e a Basílica de São Pio X. Esta basílica foi a segunda das três basílicas construídas em Lourdes, o centro de peregrinação mais importante nos Hautes-Pyrénées e na França, desde as aparições da Virgem Maria a Bernadette Soubirous. Referências
Базилика Святого Розария

Базилика Святого Розария (фр. Basilique Notre-Dame-du-Rosaire) — католический храм в городе Лурд, Франция, одна из главных частей санктуария в Лурде. Имеет почётный статус малой базилики, посвящена почитанию святого Розария. Составляет вместе с расположенной над ней базиликой Непорочного Зачатия, криптой, и несколькими часовнями единый архитектурный комплекс, воздвигнутый над пещерой Масабьель, где по мнению Католической церкви в 1858 году проходили явления Девы Марии. Место католического паломничества. Также известна как «Нижняя базилика». История Базилика Розария построена позже двух других частей комплекса, крипты и базилики Непорочного Зачатия. Она была возведена в неовизантийском стиле по проекту архитектора Леопольда Арди в 1883—1889 годах. В 1901 году состоялось её торжественное освящение. Вмещает до 1,5 тысяч молящихся. В начале XXI века в базилике проводились реставрационные работы. Архитектура Базилика имеет три нефа, широкий центральный и узкие боковые. Нефы разделены мраморными колоннами с полукруглыми арками. Колонны опоясывает лента с текстами Лоретанской литании. Над центральной частью храма расположен большой полукруглый купол, в котором находятся большое центральное окно с изображением креста и два ряда небольших круглых окон. Изнутри главный купол украшен мозаикой с изображением роз и фразами Ave Maria. Снаружи купол увенчан позолоченным крестом; единство архитектурного ансамбля санктуария в числе прочего подчёркивается тем, что со стороны эспланады процессий крест находится точно на уровне входа в верхнюю базилику Непорочного зачатия. По бокам от центрального купола расположены полукруглые рукава трансепта, также увенчанные небольшими куполами баз каких-либо элементов декора. Основным украшением внутреннего убранства базилики являются 15 капелл с мозаиками, посвященные тайнам Розария. В левом рукаве трансепта находятся 5 капелл, посвящённые радостным тайнам Розария, в главном пресвитерии по центру храма — 5 капелл с мозаиками на темы скорбных тайн Розария, в правом рукаве трансепта — 5 капелл с сюжетами на темы славных тайн Розария. Мозаики выполнены коллективом авторов во главе с художником Джандоменико Факкиной (en:Giandomenico Facchina). В главном пресвитерии над капеллами скорбными тайн располагается большая мозаика с образом Девы Марии, изображениями ангелов и девизом «Par Marie à Jésus» (Через Марию к Иисусу). Образ Девы Марии выполнен художником-символистом Эдгаром Максенсом. Базилика Розария имеет полукруглый фасад из белого мрамора, на котором изображена Мария, вручающая Розарий св. Доминику. Орган базилики создан в 1897 году крупнейшим органным мастером Франции XIX века А. Кавайе-Колем. 18 июля 1926 года храму Святого Розария был присвоен почётный титул малой базилики. В 1983 году базилику посещал папа Иоанн Павел II, а в 2008 году — папа Бенедикт XVI. Во время реставрации базилики в 2007 году на внешний фасад были помещены мозаики авторства словенского художника-мозаичиста Ивана Рупника, посвящённые светлым тайнам Розария, добавленным к традиционным пятнадцати тайнам папой Иоанном Павлом II в 2002 году. Примечания Ссылки Сайт Лурдского санктуария Туристический сайт города Лурд
Bouloc-en-Quercy

Bouloc-en-Quercy (früher: Bouloc) ist eine französische Gemeinde im Département Tarn-et-Garonne in der Region Okzitanien (vor 2016 Midi-Pyrénées). Sie gehört zum Arrondissement Castelsarrasin und zum Kanton Pays de Serres Sud-Quercy (bis 2015 Lauzerte). Name Die Änderung des Namens von Bouloc auf Bouloc-en-Quercy erfolgte mit Dekret 2017-149 vom 7. Februar 2017. Lage Nachbargemeinden sind Montcuq-en-Quercy-Blanc im Norden, Sainte-Juliette im Osten, Lauzerte im Südwesten und Belvèze im Nordwesten. Bevölkerungsentwicklung Weblinks Einzelnachweise
Bouloc-en-Quercy

Bouloc-en-Quercy (French pronunciation: [bulɔk ɑ̃ kɛʁsi], literally Bouloc in Quercy; before 2017: Bouloc; Languedocien: Bonlòc) is a commune in the Tarn-et-Garonne department in the Occitanie region in southern France. Geography The Séoune forms parts of the commune's western border. The Barguelonnette forms parts of the commune's southern border. See also Communes of the Tarn-et-Garonne department References
Bouloc-en-Quercy

Bouloc-en-Quercy, anteriormente Bouloc,​ es una población y comuna francesa, en la región de Mediodía-Pirineos, departamento de Tarn y Garona, en el distrito de Castelsarrasin y cantón de Lauzerte. Demografía Referencias Enlaces externos Wikimedia Commons alberga una categoría multimedia sobre Bouloc-en-Quercy. INSEE Elecciones municipales de 2008
Bouloc (Tarn-et-Garonne)

Bouloc település Franciaországban, Tarn-et-Garonne megyében. Lakosainak száma 196 fő (2023. január 1.). Bouloc Belvèze, Lauzerte, Sainte-Juliette és Montcuq-en-Quercy-Blanc községekkel határos. Népesség A település népességének változása: Jegyzetek További információk
Bouloc-en-Quercy

Bouloc-en-Quercy, in precedenza Bouloc, è un comune francese di 233 abitanti situato nel dipartimento del Tarn e Garonna nella regione dell'Occitania. Società Evoluzione demografica Abitanti censiti Note Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Bouloc-en-Quercy
Bouloc-en-Quercy

Bouloc-en-Quercy ( tot 10 februari 2017 Bouloc ) is een gemeente in het Franse departement Tarn-et-Garonne (regio Occitanie) en telt 210 inwoners (2004). De plaats maakt deel uit van het arrondissement Castelsarrasin. Bij decreet van 10 februari 2017 werd de naam van de gemeente aangepast om het onderscheid te maken met de gemeente Bouloc in het departement Haute-Garonne. Geografie De oppervlakte van Bouloc-en-Quercy bedraagt 14,3 km², de bevolkingsdichtheid is 14,7 inwoners per km². Demografie Onderstaande figuur toont het verloop van het inwonertal (bron: INSEE-tellingen). Externe links (fr) Statistische informatie op de website van het Franse bureau voor statistiek INSEE
Bouloc-en-Quercy

Bouloc-en-Quercy (até 2017: Bouloc) é uma comuna francesa na região administrativa de Occitânia, no departamento de Tarn-et-Garonne. Estende-se por uma área de 14,81 km². Em 2010 a comuna tinha 194 habitantes (densidade: 13,1 hab./km²). Referências
Булок (Тарн и Гарона)

Булок (фр. Bouloc) насеље је и општина у јужној Француској у региону Миди Пирене, у департману Тарн и Гарона која припада префектури Кастелсаразен. По подацима из 2011. године у општини је живело 235 становника, а густина насељености је износила 15,87 становника/km². Општина се простире на површини од 14,81 km². Налази се на средњој надморској висини од 240 метара (максималној 265 m, а минималној 116 m). Демографија График промене броја становника у току последњих година Види још Списак општина у департману Тарн и Гарона Референце Спољашње везе База података: Insee (језик: француски) http://bouloc82.free.fr/ Bouloc на страници Националног географског института Француске (језик: француски) Bouloc на страници организације INSEE (језик: француски) Најближа насеља (километража, правац и координате) (језик: француски) План насеља Bouloc на мапи (Mapquest)