Франциск от Асизи

Свети Франциск от Асизи, или Свети Франциск Асизки (на латински: Sanctus Franciscus Assisiensis) е римокатолически монах светец, основател на Ордена на миноритите („по-малки братя“ на Христос), по-известен като Францисканския орден. Свети Франциск от Асизи е светец-покровител на Италия, а също и светец-покровител на животните – на патронния му празник – 4 октомври, от 1931 г. по решение на Международния конгрес на привържениците на движението за защита на природата се отбелязва Световният ден за защита на животните. Свети Франциск е един от най-известните християнски светци. Личността му привлича хора с най-различни възгледи и възприятия за света. Той точно следвал евангелския идеал и подражавал на Христос толкова съвършено, че бива наречен „Alter Christus“ – „Втори Христос“. Свети Франциск се откроява със своето състрадание, което обаче не го довежда до мирова скръб, а под въздействие на жизнерадостната му натура се преобразява в любвеобилно съчувствие, обхващащо цялата природа, одушевена и неодушевена. Биография Франческо ди Пиетро ди Бернардоне се ражда в заможно семейство на търговец в гр. Асизи, а майка му вероятно е от Франция. Момчето изучава латински и френски и живо се интересува от провансалската култура на трубадурите. Като младеж е признат водач на връстниците си в града. През 1202 г. участва във войната между Асизи и Перуджа и попада в плен, а след като го освобождават, се разболява сериозно. Опитва да се присъедини към папските войски срещу Фридрих II в Апулия, но по пътя получава видение, което го кара да се върне. Първоначално го разчита като „възстановяване на църквата (сградата) в Асизи“, но по-късно го разбира по-мащабно, че трябва „да съгради наново небесния град“. Това го кара да загърби охолството и да тръгне да разпространява Евангелието из народа. Започва да раздава имуществото си така щедро, че баща му е принуден да го лиши от наследство. Разказва се, че Франциск не само захвърля богатството, но и удобните си дрехи и навлича най-прост чувал (затова традиционно се изобразява в семпла кафява одежда). Бедността и милосърдието са двете основни ценности на ордена, който основава. Сред най-известните легенди за живота на Франциск е тази за бодливия храст: веднъж, когато дяволът подлага на изкушение светия мъж, той, за да го избегне, се хвърля в един трънак, а трънакът разцъфва в розов храст. Друга прочута история е тази за разпнатия серафим, който се явява на Франциск през 1224 г. и прехвърля върху тялото на светеца Исусовите стигмати. На него е кръстена най-старата сграда в Сан Франциско, САЩ – църквата „Мисия Свети Франциск от Асизи“, от която заимства името си и градът. Молитвата на Свети Франциск В България В България има три храма и един манастир, посветени на Свети Франциск от Асизи. В София се намира мъжкият манастир и едноименната черква „Свети Франциск от Асизи“, които са част от източнокатолическата (униатска) църква в България. В град Белозем се намира също черква, посветена на Свети Франциск, като храмът е част от Софийско-пловдивската епархия на Католическата църква от латински обред. В София се намира гробищният параклис „Свети Франциск“, който е общ за католиците от латински и от източен обред. Паметта на свети Франциск се отбелязва тържествено във всички католически енории в България, а по-специално на няколко места. В София в манастира „Свети Франциск от Асизи“ всяка година на 3-ти октомври надвечер се извършва литургия по източен обред, следвана от специалното богослужение Транзитус - преминаването на светеца от земния живот към вечността. От 2022 година манастирът се поддържа от Ордена на Малките Братя Конвентуалци, чийто основател и покровител е свети Франциск. На следващия ден, 4-ти октомври, в София се провежда служба по западен (латински) обред в чест на свети Франциск в храм „Свети Йосиф“, който се поддържа от друг орден, основан от свети Франциск - Орденът на малките братя капуцини. В Раковски в манастира „Свети Максимилиан Колбе“ всяка година на 3-ти октомври надвечер се извършва богослужението Транзитус, а на 4-ти октомври паметта на свети Франциск се отбелязва с литургия. Манастирът е към Ордена на Малките Братя Конвентуалци. В Плевен в черквата „Дева Мария от Фатима“, която се поддържа също от Ордена на Малките Братя Конвентуалци, на 3-ти октомври надвечер се извърша Транзитус, а на 4-ти октомври - литургия. На български език са преведени Деветница в чест на свети Франциск и Литания. Последователи Света Киара Издания Св. Франциск Ассизский. Сочинения. В 5 т. Т. 1. М., 1995. Цветочки Святого Франциска Ассизского: Сборник: Переводы. Сост. Стогов И. СПб., Амфора, 2006 (Александрийская библиотека). Вижте също Франциск Асизки се отрича от семейството Източници Георгий (Ярошевский), иером. Стигматизация. – Вера и разум, 1904. Т. 1. Ч. 2. С. 623 – 634 (отд. изд.: Калуга, 1914). Августин (Никитин), архим. „Цветочки“ святого Францисска Ассизкого на российской земле. – В: Цветочки славного мессера Святого Францисска и его братьев. СПб. 2000, с. 405 – 428. Бекорюков, А., диакон. Франциск Ассизский и католическая святость. М., Изд. Сретенского монастыря. 2001. Самарина, М. С. Франциск Ассизский и его наследие: от истоков к современности. СПб., Издательство Санкт-Петербургского университета, 2008. Т.А. Касаткина. Франциск и францисканство в творчестве Ф. М. Достоевского: о структуре образа в произведениях писателя. – Францисканские чтения 2006. Святой Франциск и Россия. Изд-во Санкт-Петербургского университета, 2008, 139 – 154. Клеман, Оливие. Свети Франциск Асизки и Православната църква. Няколко разсъждения. – Християнство и култура, 2011, № 7.