Spomenik Cuauhtémocu

Spomenik Cuauhtémocu je spomenik iz leta 1887, posvečen zadnjemu mehiškemu vladarju (tlatoani) v Tenochtitlanu Cuauhtémocu. Je delo Francisca Jiméneza in Miguela Noreñe v slogu neoindigenizma (akademskega indigenizma) in je bil predlagan za promocijo nove vlade Porfiria Díaza. Zgodovinski kontekst Gradnja spomenika je bila del nacionalističnega diskurza, ki se je spodbujal s programom javne skulpture in širitvijo avenije Paseo de la Reforma. Njegova gradnja se je zgodila po spomeniku Krištofu Kolumbu, ki je stal na naslednjem večjem krožišču (glorieta) iste široke avenije, in v nasprotju z njim, kot poskus poudarjanja mestizo (mešanega porekla) identitete sodobne Mehike. Prav tako je namerno izdelan v enakem merilu kot spomeniki, ki slavijo nacionalne junake iz mehiške vojne za neodvisnost v 19. stoletju. Spomenik, ki je bil postavljen ob Mehiškem paviljonu na pariški razstavi leta 1889, je bil del neuspešnega iskanja povsem mehiškega umetniškega sloga. Spomenik Cuauhtémocu je bil ustvarjen na pobudo Vicenteja Rive Palacia, ki je predlagal, da bi se režim predsednika Porfiria Díaza Porfiriato promoviral s spomenikom v čast zadnjemu mehiškemu vladarju. Da bi to dosegli, so bili leta 1877 za javni natečaj poklicani D.J.S. Bagally, Emilio Dondé, Manuel Gargollo y Parra in Ramón Rodríguez Arangoyti kot sodniki. Zmagovalec je bil inženir Francisco M. Jiménez, ki ga je navdihnila predkolonialna evropska mehiška arhitektura, kot so starodavne stavbe Uxmala, Mitle in arheološko najdišče Palenque. Jimenez je umrl dva dni po objavi odločitve, zato je gradnjo spomenika nadzoroval Ramón Agea, arhitekt in inženir Narodne palače Mehike. Minister za javna dela Carlos Pacheco Villalobos je nato naročil Miguelu Noreñi kipe na spomeniku, ki so stali 37.863 pesov. Kasneje so stroškom za bronaste leoparde okoli podnožja dodali še 3 tisoč, saj je Jiménez prvotno načrtoval, da bodo ti vgrajeni le iz kamna chiluca. Temeljni kamen je bil položen 5. maja 1878, datum, ki ga je Diaz izbral v spomin na bitko pri Puebli. Odprl ga je devet let pozneje, 21. avgusta 1887, Diaz. Odlitek je bil izdelan v delavnici Jesúsa Contrerasa in tehta 354 ton. Lokacija Leta 1949 je arhitekt Mario Pani Darqui načrtoval gradnjo ogromnega trga s prometnim križiščem in vsaj ducatom novih stavb, pri čemer bi bil spomenik v središču projekta. Vlada Ciudad de Mexica je spomenik premaknila s prvotne lokacije na sredino križišča Paseo de la Reforma in Avenida de los Insurgentes kot prvo fazo gradnje, vendar projekt ni bil dokončan. Leta 2004 se je mestna vlada v okviru obsežne obnove Pasea odločila, da ga vrne na prvotno lokacijo. Restavratorska dela podstavka, skulptur in gradnja novega okolja so se začela 12. aprila 2004. Za to novo lokacijo sta lokalna oblast in Nacionalni inštitut za antropologijo in zgodovino izvedla raziskavo, da bi potrdila prvotno lokacijo - 79 metrov severozahodno od lokacije leta 1949. Na novi lokaciji je bil zgrajen močnejši temelj za spomenik, zaradi česar je bil spomenik dvignjen za 1,8 m od prvotne višine. Prenova je bila zaključena z namestitvijo kipa Cuauhtémoca 10. decembra 2004. Spomenik je zdaj sredi krožišča (glorieta) na glavnem mestnem bulvarju, z Glorieto palme na naslednjem križišču na zahodu in Glorieta de las mujeres que luchan (nekdanja lokacija Kolumbovega spomenika) na naslednjem križišču na vzhodu. Kip Spomenik krasi kip Cuauhtémoca, ki nosi svečana oblačila s penacho (pokrivalo s perjem) in drži sulico, delo mehiškega kiparja Miguela Noreñe. Kostum in anatomska razporeditev Cuauhtémoca sta narejena tako, da spominjata na kipe grško-rimske tradicije in sledita takratni umetniški modi. Tilmàtli (vrhnje oblačilo) je na primer vozlano v rimskem slogu. Po besedah ​​Artura Arnaiza y Frega je bil pesnik Ignacio Manuel Altamirano model za obraz Cuauhtémoca. Podstavek Podstavek spomenika, ki ga je zasnoval Francisco Jiménez, vključuje številne mezoameriške slogovne elemente, vključno z osmerokotno obliko, ki jo sestavljajo trije okrnjeni piramidalni elementi. Tretji kaže vpliv kompleksnega naklona/plošče in vsebuje frize, ki jih je navdihnila arhitektura Mitle. Na štirih straneh spomenika so imena drugih azteških poveljnikov med španskim osvajanjem: Cuitláhuac (vzhod), Cacama (sever), Tetlepanquetzaltzin (prvotno Tetlepanquetzal, zahod) in Coanacoch (jug). Podstavek vključuje tudi dva napisa: V spomin na Quautemoca in bojevnike, ki so se junaško borili v obrambo svoje domovine. MDXXI [1521] (Izvirnik: A la memoria de Quautemoc y de los guerreros que combatieron heroicamente en defensa de su patria. MDXXI) Postavitev tega spomenika sta ukazala Porfirio Diaz, predsednik republike in Vicente Riva Palacio, sekretar za javna dela. MDCCCLXXVIII [1878] (Izvirnik: Ordenaron la erección de este monumento Porfirio Díaz, Presidente de la República, y Vicente Riva Palacio, Secretario de Fomento. MDCCCLXXVIII) Reliefa na severnem in južnem delu podstavka predstavljata Srečanje zapornika iz Cuauhtémoca s Cortésom (izvirno: La entrevista de Cuauhtémoc, prisionero, con Cortés) Miguela Noreñe in Mučenje Cuauhtémoca (izvirno: El tormento de Cuauhtémoc) Gabriela Guerre. Sklici Zunanje povezave Chapter 1 "The Children of Cuauhtemoc" of Mexico, Biography of Power:A History of Modern Mexico, 1810-1996 by Enrique Krauze, Translated by Hank Heifetz, New York Times (1997).