Hagenow

Hagenow er en by i det vestlige i det vestlige Mecklenburg-Vorpommern, beliggende omkring 30 kilometer sydvest for delstatshovedstaden Schwerin. Hagenow er et af delstatens 18 mellemstore centre og sæde for forvaltningsfællesskabet Hagenow-Land, selvom det ikke selv er en del af forvaltningsfællesskabet, der består af 19 kommuner. Byen gennemløbes af floden Schmaar, som er opdæmmet i bymidten for at danne en mølledam. Det historiske centrum er et godt eksempel på en lille Mecklenburg-by med bindingsværkshuse og andre arkitektoniske monumenter fra det 17. til det 19. århundrede. Hagenow ligger i den vestlige del af Landkreis Ludwigslust-Parchim. De nærmeste større byer er Schwerin (ca. 30 km) og Wismar (ca. 65 km) mod nordøst og Hamborg (ca. 80 km) og Lübeck (ca. 85 km) mod vest. Historie Hagenow blev første gang dokumenteret i Isfried-delingstraktaten fra 1194. Selv dengang havde Hagenow et slot og en kirke. I 1201 overgik det verdslige herredømme over byen fra Grevskabet Ratzeburg til Grevskabet Schwerin. Kirken er nævnt i Ratzeburgs tienderegister fra 1230, som viser de sogne, der på det tidspunkt tilhørte Bispedømmet Ratzeburg, organiseret efter sognegrænser. Så sent som i 1326 var Hagenow stadig en landsby, da grevinde Merislave af Schwerin afstod "dorp tu Haghenowe", som tilhørte hendes medgift, til sin fætter, grev Heinrich af Schwerin. I 1358 kom Hagenow under Huset Mecklenburgs styre. I 1370 blev byen allerede omtalt som en by, men den forblev sandsynligvis ubetydelig selv som by i lang tid, da den stadig kaldes en landsby i jorddelingsregisteret fra 1520. Årene 1538, 1748 og 1766 var præget af store brande, der gentagne gange ødelagde næsten alle byens bygninger. Den ældste bevarede bygning i byen stammer derfor kun fra 1720. Den typiske mecklenburgske købstadsarkitektur, der dominerer bymidten, er også et resultat af disse brande. I 1746 blev Hagenow udpeget som købstad, og i 1754 blev dens status som by officielt bekræftet ved tildeling af byprivilegier. Hagenow blev en købstad i Mecklenburg og var repræsenteret i Mecklenburgs distriktsparlamenter indtil 1918 som en del af byerne i Mecklenburg-distriktet. Fra omkring 1760 bosatte jødiske familier sig i byen med monarkens tilladelse. De etablerede en kirkegård og byggede synagogen (nu kaldet den gamle synagoge) i 1828. Den sidste gudstjeneste blev afholdt i 1907, og den sidste begravelse i 1935. I år 1900 var der etableret en folkeskole, et kommunalt badehus, en sparekasse og adskillige avisforlag. Sømfremstilling, skomageri, et bryggeri, et destilleri, tobaksproduktion, farvning og linnedvævning gav indtægter. Omkring år 1900 blev en tagpapfabrik, dampdrevne mel- og savværker til træforarbejdningsindustrien og et dampdrevet mejeri, der producerede ost, tilføjet. Befolkningstallet steg til 4.109. Under nazitiden blev synagogen på Hagenstrasse sat i brand under Krystalnatten i 1938; branden blev slukket af naboer, der var bekymrede for deres egne hjem. Efterfølgende, indtil renoveringen begyndte i 2001, tjente den forskellige formål, herunder som lager. Ved afslutningen af 2. verdenskrig​​ i maj 1945 besatte soldater fra den amerikanske hær flyvepladsen i Hagenow. Fra cirka 1968 til 1988 blev de store boligområder Neue Heimat (1.454 lejligheder) og Kietz (1.032 lejligheder) bygget af præfabrikerede betonelementer. Udover landbrug dannede savværker, teglværker og en ostefabrik grundlaget for den lokale økonomi. I 1988 var der 11.600 indbyggere Seværdigheder Museet "Das Museum für Alltagskultur der Griesen Gegend" består af typiske bindingsværkshuse fra det 19. århundrede. I 2007 blev synagogen for det tidligere jødiske samfund på Hagenstraße 48 genåbnet som en del af museums- og kulturcentret. Den evangeliske kirke "Stadtkirche Hagenow" er en nygotisk bygning fra 1875. Bygningen led kun mindre skader under 2. verdenskrig. Bygningen gennemgik omfattende renoveringer i 1970'erne. Et nyt orgel blev installeret i 1994, og et solcelleanlæg blev tilføjet i 2001. Referencer Eksterne henvisninger www.hagenow.de