NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Мегалитические храмы Мальты

Мегалитические храмы Мальты — группа доисторических мегалитических храмов, включённая под общим номером в список Всемирного наследия ЮНЕСКО. Были сооружены в три разных периода между 3600 и 2500 годами до н.э. Данные храмы служат основой для периодизации древнейшей истории Мальты, поскольку определённые типы керамики или других артефактов найдены в контексте того или иного мегалитического храма. В группу данных храмов не входит мегалитическое подземное святилище Хал-Сафлиени (оно внесено в список Всемирного наследия под отдельным номером). На Мальте есть ряд других мегалитических храмов, например, Бордж ин-Надур, Кордин, Круг Брошторффа, Таль-Кади, Тас-Силдж и другие, которые не вошли в список Всемирного наследия из-за плохой сохранности. Часть храмов была уничтожена или значительно повреждена в XIX веке из-за расчистки земли крестьянами под участки для посевных полей. См. также Хал-Сафлиени Джгантия — древнейшие свободностоящие каменные здания на Земле Доисторическая Мальта Литература Низовский А. Ю. Величайшие чудеса света. Энциклопедический справочник. — М.: Вече, 2007. — С. 5—8. — ISBN 5-9533-0667-9. Ссылки Экспедиция на Мальту
Мегалитски храмови на Малти

Мегалитски храмови на Малти је група праисторијских мегалитских споменика на Малти од којих је седам уписано на УНЕСКО-в списак места Светске баштине у Европи 1980. године као "најстарије самостојеће грађевине на свету.. Они су настали као резултат локалних иновација у процесу културне еволуције, што је довело до раздобља које називамо Џгантија култура (3600—3200. п. н. е.), након које је уследила Сафлијени култура (3000—2500. п. н. е.) која је кулминирала у раздобљу Тарxијен културе (од 3150—2500. п. н. е.), чиме је завршило доба мегалитских споменика Остали праисторијски мегалитски локалитети који нису уписани на УНЕСКО-в списак су: Борџ ин-Надур (Биржебиџа), Кордин III., Ил-Бидни, Хемхија, Хал Џинви, Тал-Квади (fr, ru), Та' Маржијена, Та' Радијена, Л-Имрамма, Буџиба, Санта Верна, Тас-Силџ (Жејтун) и комплекс трагова исклесаних у стени Мисраħ Џħар ил-Кбир (Динџли) и други Списак заштићених локалитета УНЕСКО-а Референце Литература Литература
Hypogeum Ħal Saflieni

Hypogeum (podzemní posvátný prostor) v Ħal Saflieni (dnes část města Paola na Maltě) je třípatrový, více než 10,6 m hluboký komplex o celkové ploše kolem 500 m² pocházející z doby asi 3800 až 2500 př. n. l. Leží nedaleko chrámu Tarxien a po důkladném restaurování bylo roku 2004 opět otevřeno pro veřejnost. Od roku 1980 je hypogeum zapsáno na Seznamu světového dědictví UNESCO. Hypogeum Ħal Saflieni je na rozdíl od ostatních maltských chrámů z megalitického období labyrint podzemních chodeb, komor a sálů, vytesaný do skály, postupně rozšiřovaný po dobu 1300 let (srovnej Dějiny Malty). Je částečně zdoben malbami okrovou barvou. Mimo oltářů a obětních komor obsahuje nesčetné menší výklenky, v nichž byly nalezeny zbytky kostí několika tisíc osob a také soška „Spící kněžka“. Dřívější hypotézy, že hypogeum sloužilo jako pohřebiště, se koncem 90. let 20. století zdály být vyvráceny a vycházelo se z toho, že se jedná o sakrální, obřadní stavbu, snad centrum tehdejší teokracie. Skutečnost, že nalezené kosti (jakož i většina na Maltě nalezených sošek) byly výlučně ženského pohlaví, vedla pak k názoru, že dobová společnost byla matriarchální a v hypogeu byly pohřbívány kněžky, věštkyně atp. Nejnověji byl však i tento názor zpochybněn a žádná všeobecně přijímaná teorie neexistuje. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Hypogeum Ħal Saflieni na Wikimedia Commons Třírozměrný půdorys hypogea (z internetového archivu) Hal Saflieni Hypogeum (UNESCO) (anglicky)
Ħal-Saflieni Hypogeum

Ħal-Saflieni Hypogeum er en underjordisk struktur i Paola i Malta, der kan dateres til år 2.500 f.Kr. i den maltesiske forhistoriske tid. Den omtales som oftest bare som Hypogeum (maltesisk: Ipoġew), og anses for oprindeligt at have været en helligdom, som med tiden blev til et nekropolis i forhistorisk tid, og rent faktisk er resterne af mere end 7.000 individer blevet fundet her. Hypogeumet er den eneste kendte underjordiske struktur i verden fra bronzealderen, og har været på UNESCOs Verdensarvsliste siden 1980. Kildehenvisnger
Hipogej u Ħal-Saflieni

Hipogej u Ħal-Saflieni je podzemna prapovijesna megalitska građevina (grčki: Hipogeum – "podzemlje") iz oko 3000. – 2500. pr. Kr. (neolitska Saflieni kultura) na Paoli (Malta). On je jedini prapovijesni podzemni hram na svijetu, kasnije i nekropola, zbog čega je upisan na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Europi 1980. godine. Odlike Podzemno svetište ima tri razine i ima površinu od oko 500 m². Prva i najstarija (3600. – 3300. pr. Kr.) je slična grobnicama Xemxija gdje su neke prirodne špilje vještački proširene. Tu spronađeni posmrtni ostaci oko 7,000 osoba. Druga razina (3300. – 3000. pr. Kr.) je veličanstvena mreža prostorija poput tzv. "Velike sobe" koja je nepravilnog kružnog oblika s trilitonskim portalima od kojih su neki slijepi ulazi, a drugi ulazi u druge prostorije. Zidovi su prekriveni okerom, a tu su pronađene i mnoge figurice od kojih je najslavnija "Uspavana dama". Prostorija "Proročište" je prostrana soba s glatkim zidovima na kojima su uklesani bogati geometrijski ukrasi, a znamenita je i po snažnoj akustici. Na trećoj razini (3150. – 2500. pr. Kr.), 10,6 m dubine, nalaze se prostorije koje su najvjerojatnije služile kao smočnice za žito. Povijest Hipogej u Ħal-Saflieni je otkriven slučajno 1902. godine kada su radnici probili njezin krov pri radovima na izgradnji cisterne za stambeno naselje. Istraživanje lokaliteta je povjereno isusovcu Manuelu Magriju koji je upravo arheološkim iskapanjima u ime Muzejskog komiteta, a nakon njegove smrti 1907. godine nastavio ih je arheolog Temi Zammit. Od 1992. do 1996. godine ulaz u hipogej je bio zatvoren zvog restauratorskih radova, a od njenog ponovnog otvorenja ulaz je dozvoljen za samo 80 posjetitelja dnevno, a na ulaznice se čeka i po dva do tri tjedna. Poveznice Megalitski malteški hramovi Megalitska kultura Izvori Ann Mette Heindorff, Hal-Saflieni Hypogeum, 2002. Posjećeno 14. siječnja 2011. (engl.) Jim Diamond, Malta Temples, 2006. Posjećeno 14. siječnja 2011. (engl.) A.J. Agius, The Hypogeum at Hal-Saflieni, Freedom Press. Malta. str. 19.
Hipogeu de Hal Saflieni

O Hipogeu de Hal Saflieni é o único templo subterrâneo pré-histórico conhecido; foi escavado e descoberto entre 4000 e 2000 a.C. ele pode ser mais velho que a primeira pirâmide egípcia em 1300 anos, tornando-o o templo pré-histórico subterrâneo mais antigo do mundo.Fonte Sua função primordial foi a de santuário e depois, mas ainda em tempos pré-históricos, converteu-se em uma necrópole. Fica localizado nos limites do município de Paola, no sudeste da ilha de Malta. Foi declarado Patrimônio Mundial da UNESCO em 1980. O hipogeu foi descoberto por acidente, em 1903, durante as obras de construção de cisternas, nesse mesmo ano em novembro arqueólogos foram chamados para examinar. As primeiras escavações foram dirigidas pelo Padre Manuel Magri, da Companhia de Jesus. Após a morte de Magri em 1907, o arqueólogo Themistocles Zammit assumiu a empreitada. Entre 1992 e 1996 foram realizados alguns trabalhos de restauração. Hipogeu significa de baixo da terra e Hal Saflieni é o nome da vila onde foi descoberto. A estrutura do hipogeu O hipogeu está configurado em 3 níveis: Primeiro nível Muito similar às tumbas de Xemxija, também em Malta. Trata-se da parte mais antiga do hipogeu; compõe-se de várias covas naturais ampliadas artificialmente, cerca de dez metros abaixo do nível do solo. Segundo nível Neste nível o trabalho de pedra é mais refinado. Entre as salas destacam-se a Principal, a do Oráculo e a Sancta Sanctorum. A Sala Principal Esta sala circular está escavada na rocha. Tem várias entradas em forma de trilito; algumas são cegas e outras conduzem a diferentes salas. A cor predominante é ocre avermelhado. Nesta sala foram encontradas estatuetas da dormente, que são conservadas no Museu Arqueológico de Valeta. A Sala do Oráculo A Sala do Oráculo tem formato aproximadamente retangular. É uma das menores e se caracteriza por produzir um eco forte com vozes masculinas. O teto é decorado com espirais e círculos de ocre avermelhado. A Sala Decorada É uma espaçosa sala circular de paredes lisas e inclinadas, ricamente decoradas com desenhos geométricos. À direita da entrada há uma mão escavada na rocha. O Poço das Serpentes É um poço de dois metros de profundidade que foi usado para guardar serpentes ou para coletar esmolas. O Sancta Sanctorum Caracteriza-se por uma entrada marcada por três trilitões encaixados uns nos outros. Terceiro nível O nível inferior era provavelmente um armazém de grãos. Turismo O escritório encarregado do patrimônio maltês restrigiu o acesso ao hipogeu a 80 pessoas por dia, a fim de se preservar o local. Aconselha-se a reservar a visita com pelo menos 5 semanas de antecedência, sobretudo na alta temporada. Referências «Hal-Saflieni Hypogeum (1982) Malta». Ann Mette Heindorff,. Consultado em 22 de outubro de 2005. Arquivado do original em 5 de novembro de 2005 «Malta Temples». Jim Diamond,. Consultado em 22 de outubro de 2006 Agius, A.J. The Hypogeum at Hal-Saflieni. Freedom Press. Malta. P. 19. «Project RedBook». Consultado em 1 de maio de 2013. Arquivado do original em 19 de setembro de 2000 «Heritage Malta» Ligações externas História do Hipogeu Site oficial UNESCO
Хипогеум Хал Сафлијени

Хипогеум Хал Сафлијени је подземна праисторијска мегалитска грађевина (хипогеум, грчки за "подземље") из око 3000—2500. п. н. е. (неолитска Сафлијени култура) на Паоли (Малта). Он је једини праисторијски подземни храм на свету, касније и некропола, због чега је уписан на УНЕСКО-в списак места Светске баштине у Европи 1980. године. Одлике Подземно светилиште има три нивоа и има површину од око 500 м². Први и најстарији (3600—3300. п. н. е.) је сличан гробницама Xемxија где су неке природне пећине вештачки проширене. Ту спронађени посмртни остаци око 7,000 особа. Други ниво (3300—3000. п. н. е.) је величанствена мрежа просторија попут тзв. "Велике собе" која је неправилног кружног облика с трилитонским порталима од којих су неки слепи улази, а други улази у друге просторије. Зидови су прекривени окером, а ту су пронађене и многе фигурице од којих је најславнија "Успавана дама". Просторија "Пророчиште" је пространа соба с глатким зидовима на којима су уклесани богати геометријски украси, а знаменита је и по снажној акустици. На трећем нивоу (3150—2500. п. н. е.), 10,6 м дубине, налазе се просторије које су највјеројатније служиле као силоси за жито. Историја Хипогеум у Хал-Сафлијени је откривен случајно 1902. године када су радници пробили његов кров при радовима на изградњи цистерне за стамбено насеље. Истраживање локалитета је поверено исусовцу Мануелу Магрију који је управљао археолошким ископавањима у име Музејског комитета, а након његове смрти 1907. године наставио их је археолог Теми Замит. Од 1992. до 1996. године улаз у хипогеум је био затворен због рестаураторских радова, а од његовог поновног отворења улаз је дозвољен за само 80 посетиоца дневно, а на улазнице се чека и по две до три недеље. Види још Мегалити Референце Ann Mette Heindorff, Hal-Saflieni Hypogeum, 2002. Посећено 14. марта 2011. Jim Diamond, Malta Temples, 2006. Посећено 14. марта 2011. A.J. Agius, The Hypogeum at Hal-Saflieni, Freedom Press. Malta. стр. 19.
Hal Saflieni Hypogeum

Ħal-Saflieni Hypogeum, är en underjordisk katakomb-liknande struktur på Malta som förmodas ha anlagts runt år 2500 f.Kr. utifrån en naturlig grotta på platsen. Idag är det beläget under förorten Paola i närheten av Valletta. Strukturen är ett av Unescos världsarv.
Mellieħa

Mellieħa és un municipi de Malta. En el cens de 2005 tenia 7676 habitants i una superfície de 22,6 km². Està situat a la zona nord-est de l'illa i és el port principal de ferris cap a l'illa de Gozo. Va ser construïda pels britànics en un lloc deshabitat a causa dels atacs pirates. Com a referents turístics compta amb el Parc Popeie i la Torre de Santa Àgata, que forma part del conjunt de Torres Wignacourt i que es caracteritza pel seu color vermellós.
Mellieħa

Mellieħa (maltsky il-Mellieħa, [ɪl mɛlːɪːħɐ]) je velká vesnice v severním kraji Malty. K roku 2018 měla 11 389 obyvatel. Mellieħa je také turistické letovisko oblíbené pro své písečné pláže a přírodní prostředí. Etymologie Název Mellieħa je odvozen od semitského kořene m-l-ħ , což znamená sůl. To je pravděpodobně odvozeno od starodávných punicko-římských solných pánví, které existovaly v zátoce Mellieħa. Na místě solných pánví je nyní přírodní rezervace Għadira. Historie Pravěk až středověk Mellieħa byla poprvé osídlena kolem roku 3000 před naším letopočtem, během neolitu. Bylo nalezeno několik megalitických pozůstatků, včetně chrámu Għajna Żejtuny, stejně jako několik jeskyní a hrobek, ve kterých byly nalezeny nástroje a fragmenty keramiky. Během římského období začali v jeskyních v okolí Mellieħy žít troglodyté. Jeskynní osady nadále existovaly během byzantské vlády, ale byly opuštěny v raném středověku. Podle Skutků apoštolů ztroskotal na Maltě kolem roku 60 n. l. svatý Pavel, pravděpodobně v nedaleké zátoce svatého Pavla. Podle místní tradice narazil sv. Lukáš, který doprovázel sv. Pavla, na jednu z jeskyní Mellieħa a na skalní stěnu namaloval postavu Panny Marie. V roce 409 n. l. byla jeskyně vysvěcena jako kostel a nyní je známá jako svatyně Panny Marie Mellieħa. Mellieħa byla jednou z prvních deseti maltských farností. Stále existovala v roce 1436, ale brzy poté byla opuštěna na konci 15. nebo na počátku 16. století, protože sever Malty již nebyl bezpečný kvůli nájezdům muslimských korzárů. Geografie Město Mellieħa stojí na skupině kopců na severozápadním pobřeží hlavního ostrova Malta. Vlastní Mellieħa se skládá z oblastí Mellieħa Heights, Santa Maria Estate, il-Qortin, Ta 'Pennellu, Ta' Masrija a Tal-Ibraġ. Pod jurisdikci Mellieħy spadají také nedaleké vesnice Manikata a Selmun. Selmunský palác a komplex farem. Město má výhled na záliv Mellieħa, který zahrnuje záliv Għadira, největší písečnou pláž na Maltě. Na východ od města a zálivu se nachází poloostrov Selmun a ostrovy svatého Pavla leží asi 80 metrů od pobřeží. Zátoka Mistra leží poblíž Selmunu, což značí hranici mezi Mellieħou a zátokou svatého Pavla. Velký poloostrov Marfa leží severně od Mellieħa. Zahrnuje několik malých zátok, jako je Armier Bay a Paradise Bay, stejně jako přístav Ċirkewwa, ze kterého odjíždí trajekt Gozo. Hřeben Marfa se rozprostírá přes velkou část poloostrova. Turismus Mellieħa je oblíbenou turistickou destinací během letních měsíců. Je dobře známá pro své pláže, z nichž nejznámější jsou zátoka Għadira a Golden Bay. Ċirkewwa je také populární jako potápěčské místo a zahrnuje vraky MV Rozi a hlídkový člun P29. V roce 2009 získala Mellieħa díky svým udržitelným iniciativám titul European Destination of Excellence. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Mellieħa na Wikimedia Commons
Mellieħa

Mellieħa (maltesisch il-Mellieħa [ɪl mɛˈlːɪːħɐ]) ist eine ländliche, touristisch erschlossene Kleinstadt der Republik Malta mit 11.693 Einwohnern (Stand 31. Dezember 2020). Sie liegt im Nordwesten der Insel auf einer Anhöhe zwischen St. Paul’s Bay und Mellieħa Bay. Zur Gemeinde gehören auch die unbewohnten Saint Paul’s Islands. Geschichte Funde von einfachen Werkzeugen und Gräbern deuten darauf hin, dass Mellieħa seit 3000 v. Chr. bewohnt wurde. Während der römischen und byzantinischen Besatzung Maltas (ca. 210 v. Chr. bis 870 n. Chr.) lebten in der Region um Mellieħa hauptsächlich Bauern und Fischer. Als Behausungen dienten überwiegend natürliche Höhlen. In Zeiten der arabischen Besatzung (870 bis 1127 n. Chr.) wurde die Region Mellieħa von den Einwohnern verlassen. Während der Regierungszeiten der Johanniter (1530–1798) wurde Mellieħa allmählich neu besiedelt. Die damals erbaute und noch bis heute in Teilen erhaltene Kapelle der heiligen Jungfrau Maria diente den Einwohnern ganz Maltas als Pilgerstätte. Sie enthält eine direkt auf den Fels gemalte Mariendarstellung, die der Legende nach vom Evangelisten Lukas stammen soll, tatsächlich aber erst im 13. Jahrhundert entstand. Die britische Machtergreifung in Malta um 1800 führte zu einer nachhaltigen Neubesiedelung Mellieħas. Wirtschaft und Bedeutung Die Haupteinnahmequelle Mellieħas ist heute der Tourismus. Der Strand entlang der Mellieħa Bay gilt als der längste Sandstrand Maltas und wird von Touristen und Einheimischen intensiv genutzt. Die Mellieħa Bay ist gesäumt mit mehreren Hotels und einem dänischen Feriendorf. Die strategische Lage entlang der Route von Valletta zu den Inseln Gozo und Comino macht Mellieħa zu einem Umschlagsplatz für die Güter umliegender Ländereien des Nordwestens Maltas. Zu Mellieħa gehört auch die Ortschaft Marfa Ridge, die bequem per Bus oder auch zu Fuß zu erreichen ist. Hier befinden sich der Fähranleger nach Comino und Gozo und der Hafen für Ausflugsboote, der auch für Taucher ein reichhaltiges Angebot bereithält. Etwa zwei Kilometer westlich der Stadt befindet sich mit dem Popeye Village Fun Park eine wichtige Touristenattraktion am Ufer der Anchor Bay. Politik Wappen Blasonierung: „In Blau ein erniedrigter goldener Sparren, überhöht durch einen sechsstrahligen silbernen Stern.“ Städtepartnerschaften Mellieħa unterhält Partnerschaften mit drei Städten: Deutschland Adenau, Deutschland Zypern Republik Agia Napa, Zypern Italien Cavriglia, Italien Söhne und Töchter Evarist Bartolo (* 1952), Politiker Reuben Gauci (* 1983), Fußballspieler Weblinks Awarded „EDEN - European Destinations of Excellence“ non traditional tourist destination 2009 Offizielle Website Einzelnachweise
Mellieħa

Mellieħa es uno de los sesenta y ocho concejos que conforman la actual organización territorial de la República de Malta, la cual entró en vigencia en el año 1993. Territorio y demografía La superficie de este consejo local maltés abarca una extensión de territorio de unos 22,6 kilómetros cuadrados de superficie. La población de esta división administrativa se encuentra compuesta por un total de 7.221 personas (según las cifras que arrojaron el censo llevado a cabo en el año 2011). Mientras que su densidad poblacional es de 339 habitantes por cada kilómetro cuadrado aproximadamente. Turismo Mellieħa es un destino turístico muy concurrido durante el verano, famoso por sus hermosas playas como Għadira Bay y Golden Bay. [​] Referencias Enlaces externos
Il-Mellieħa

Il-Mellieħa — ou plus simplement Mellieħa — est une localité de Malte qui compte environ 10 000 habitants, située dans le nord de Malte, lieu d’un conseil local (Kunsilli Lokali) compris dans la région (Reġjun) Tramuntana. Toponymie Le nom Mellieħa dérive de la racine sémitique m-l-ħ, qui désigne le sel. Le nom vient donc probablement des anciens marais salants qui ont existé dans la baie à l’époque romano-phénicienne[source insuffisante]. Histoire Les premiers habitants à Malte sont arrivés au Néolithique, et le site de Mellieħa est habité dès 3000 av. J.-C.[source insuffisante]. Ils habitaient les grottes, et de nombreuses traces de poteries y ont été retrouvées. Divers peuples ont ensuite fréquenté le lieu. On trouve également des tombes romaines ou phéniciennes, puis des tombes paléochrétiennes. On trouve encore des habitants durant la période byzantine. La région est désertée après la conquête arabe de 870, probablement à cause des fréquents raids de corsaires musulmans. Quand l’île est cédée aux Hospitaliers en 1530, Mellieħa est l’une des colonies qu’ils établissent, complétée de fortifications et d’une église : l’église Notre-Dame, qui devient l’un des endroits les plus vénérés de l’île. Le sanctuaire est aujourd’hui reconnu sanctuaire national par la Conférence épiscopale maltaise. Paroisse La festa paroissiale de Mellieħa est la fête de Notre-Dame-des-Victoires, qui commence le 30 août et culmine le 8 septembre, commémorant la fin du Grand Siège de 1565. Géographie On trouve à Mellieħa l’une des plus grandes plages de Malte, la plage Il-Għadira, au fond de la baie de Mellieħa, qui fait de la localité un lieu très touristique. La baie sépare les collines de Mellieħa, sur lesquelles est située la ville, des collines de Marfa qui constituent la péninsule de Marfa. Patrimoine et culture À l’ouest de Mellieħa, le film Popeye de 1980 a été tourné dans la baie de Il-Prajjet. Les décors, réalisés à partir de plusieurs milliers de planches, de huit tonnes de clous et de 2 000 gallons de peinture (plus de 9 000 litres), Sweethaven, sont transformés en centre d'attraction Popeye Village. Jumelage La ville de Mellieħa est jumelée avec les villes de : Adenau (Allemagne) Cavriglia (Italie) Agía Nápa (Chypre) Notes et références Sources (mt) Alfie Guillaumier, Bliet u Rħula Maltin (Villes et villages maltais), Klabb Kotba Maltin, Malte, 2005. (en) Juliet Rix, Malta and Gozo, Brad Travel Guide, Angleterre, 2013. Alain Blondy, Malte, Guides Arthaud, coll. Grands voyages, Paris, 1997. Articles connexes Baie de Mellieħa Baie de Il-Prajjet Collines de Mellieħa Collines de Marfa Péninsule de Marfa et le port de Cirkewwa Liens externes (en) Site officiel Portail de Malte
Mellieħa

Mellieħa (officiële naam Il-Mellieħa) is een grote plaats (7549 inwoners in november 2005) en tevens gemeente in het noordwesten van Malta. Tijdens de zomermaanden is het een populaire toeristenbestemming op het eiland. Naast hotels en appartementen bevinden zich in deze plaats ook vele villa's voor met name buitenlandse bewoners. Ook dagjesmenen weten hun weg te vinden naar Mellieħa voor het populaire zandstrand aan Mellieħa Bay of voor "Popeye Village", de nog altijd commercieel gëxploiteerde filmset van de film Popeye. De jaarlijkse festa van Mellieħa wordt officieel gevierd ter ere van Maria, maar in de praktijk herdenkt en viert men met name de overwinning van de Maltezen op de Ottomanen na het Beleg van Malta in 1565. Van deze overwinning wordt vaak gesteld dat ze de redding van het christendom in Europa betekende. In Mellieħa is Saint Agatha's Tower te vinden. Externe links Website van de gemeente Mellieħa Mellieħa.com (commerciële site)
Mellieħa

Mellieħa (malt. il-Mellieħa, wym. [ɪl mɛˈlːɪːħɐ]) – jedna z jednostek administracyjnych na Malcie. Mieszka tutaj 10 087 osób. Znajdują się tutaj zatoki z piaszczystymi plażami: Armier Bay, Anchor Bay, Għajn Tuffieħa, Golden Bay, Imgiebah Bay, Mellieħa Bay, Paradise Bay oraz Wyspy Świętego Pawła. Dzięki portowi Ċirkewwa istnieje tutaj przeprawa promowa na wyspę Gozo. Manikata to obszar rolniczy wewnątrz jednostki administracyjnej. W wodach przybrzeżnych znajdują się wraki statków: maltańska łódź patrolowa P29 i MV Rozi, które są atrakcjami dla nurków. Jedną z największych atrakcji jest Popeye Village (Wioska Popeya), park rozrywki związany z filmem Popeye. Turystyka Sanktuarium Matki Bożej z Mellieħy Wieża Świętej Agaty z 1649 roku Wieża Armier z 1659 roku Wieża Għajn Ħadid z 1659 roku, obecnie ruiny Wieża Għajn Żnuber z XIX wieku Reduta Tal-Bir z 1716 roku, ruiny Reduta Crivelli z 1716 roku Reduta Qortin z 1716 roku Bateria Wied Musa z 1716 roku Bateria Westreme z 1716 roku Bateria Mistra z 1761 roku Bateria Vendôme z 1716 roku Fort Mellieħa z II wojny światowej Fort Campbell, ruiny fortu z 1938 Selmun Palace, pałac Devil’s Farmhouse z XVIII wieku Popeye Village, park rozrywki Rezerwat Għadira Sport W miejscowości funkcjonuje klub piłkarski Mellieħa S.C. Powstał w 1961 roku. Obecnie gra w Maltese Second Division, trzeciej maltańskiej lidze. Zobacz też Reduta Mellieħa Bateria Fedeau Przypisy