Ta' Kaċċatura

Ta' Kaċċatura és un conjunt arqueològic als afores de Birżebbuġa, al sud de Malta. Conté una vil·la romana rústica i cisternes subterrànies. La vil·la confirma la presència d'una pròspera indústria d'oli d'oliva en aquesta part de les illes malteses. Topografia i propietat Les restes recolzen damunt una cresta llarga i plana vorejada per dues valls, Wied Dalam al nord-est i Wied Żembaq al sud-oest. Al final de la cresta, les dues valls es troben amb la mar a la badia de Sant Jordi, amb el jaciment prehistòric de Borġ in-Nadur situat en un turó. A l'altre costat de Wied Dalam des del jaciment de Ta 'Kaċċatura, hi ha Għar Dalam i el seu museu. A l'abril del 1881, una Comissió Arqueològica Permanent demanà excavar Ta' Kaċċatura i Mnajdra. La comissió va aconsellar al Govern maltés que compràs el solar. La terra fou comprada "amb finalitats arqueològiques", com s'indica en el contracte de data de 12 de desembre del 1881. Ta' Kaċċatura és un dels jaciments més antics de Malta. Excavacions Si bé Ta 'Kaċċatura es comprà al 1881, el treball d'excavació en els dos anys següents se centrà en Borġ in-Nadur, i la vil·la es va beneficiar només de la construcció d'un mur protector al voltant de la cisterna més gran. El mur s'acabà el 18 de novembre del 1882. El jaciment va romandre pràcticament intacte a finals del segle XIX, i les recerques se'n reprengueren sota la direcció de Thomas Ashby i Temi Żammit el 1915. Les descripcions d'Ashby continuen sent les principals fonts d'informació sobre la vil·la rústica. És més petita que la majoria de les altres vil·les, com San Pawl Milqi i Żejtun. Aquesta vil·la romana és un dels jaciments romans menys coneguts de l'illa. Sembla haver estat construït en el període romà primerenc, però les restes d'altres edificis utilitzen la tècnica d'opus africanum, que està relacionada amb les estructures fenícies i púniques trobades a Cartago i a Mòtia. Es considera un jaciment important per la seua ubicació a prop de la costa i la proximitat a altres jaciments de diferents períodes. També és l'únic de l'illa amb una gran cisterna excavada en la roca. També inclou parts d'equips de producció d'oli d'oliva, la qual cosa demostra l'àrea i els vincles del jaciment amb una de les indústries més importants de la Malta romana. La vil·la sembla haver estat construïda i ocupada durant les èpoques púnica i romana. Les estances principals de l'edifici s'articulen a l'entorn d'un pati quadrat amb peristil, amb pilars estriats tallats en pedra calcària coral·lina. Potser n'hi hagués un pis superior, ja que hi ha rastres d'una escala que eixia del pati. Ashby troba evidència d'uns deu graons. Unes cisternes d'aigua donaven servei a la vil·la. Sota el pati central, hi ha una cisterna quadrada ensostrada amb una volta de poca fondària, feta de pedres tosques, i fixada en morter. Desafortunadament, aquesta característica va ensorrar-se des de les excavacions a començament de la dècada dels 1910. Aquesta cisterna sembla estar-ne connectada amb una altra en forma de campana, possiblement anterior. La cisterna d'aigua més interessant i més gran del jaciment es troba una mica més amunt del turó des de la vil·la. Té una grandària d'uns deu metres per deu metres, amb una fondària de quatre metres. El sostre està sostingut per dotze grans pilars quadrats. És una de les estructures més impressionants del període punicoromà de Malta. Hi ha un mur de protecció al voltant de la cisterna, que es va incloure en els mapes topogràfics de l'àrea de començament del segle XX, segurament construït després de l'expropiació del lloc, el 1881. L'extrem occidental de la vil·la presenta algunes restes d'almàsseres, tenalles excavades a la roca, canals i abeuradors, la qual cosa demostra que aquesta zona fou el focus de l'activitat agrícola de la vil·la rústica. No s'ha fet cap intent de cartografiar l'extensió de la terra que es gestionava des d'aquesta vil·la. Ashby va indicar que "... la manera natural d'accedir a ella [la vil·la] és al costat sud-est, pujant per la vall des de la badia de Birżebbuġa". De fet, es trobaren restes d'una entrada en aquest costat del conjunt de vil·les. Accés i restauració L'accés originari es feia des del fons de la vall. La ruta d'accés més convenient en el segle XIX era per un camí estret que apareix en els mapes topogràfics de començament del s. XX. Aquest carril corria recte per la carena, des de Wied Dalam, passant per la vil·la i després cap a Wied Żembaq. Després, el carril s'unia a una xarxa de camins rurals que conduïen a Birżebbuġa, Ħal Għaxaq i Gudja. L'àrea expropiada el 1881 era contigua a aquest carril, amb la intenció de crear-hi accés públic. Com es va construir una instal·lació d'emmagatzematge de combustible a Wied Dalam, la instal·lació tancà l'extrem nord d'aquest carril. No es pot accedir al lloc per aquest carril des del sud. El carril va caure en desús, i s'hi abocaren escombraries i materials de construcció. Això va bloquejar el carril en dos punts diferents. Dos garrofers han crescut al llarg del camí, i han provocat altres dos punts intransitables al llarg del recorregut. La vil·la romana Ta 'Kaċċatura es va incloure en la Llista de riscos d'ICOMOS, amb un factor de risc de nivell 4, i es descriu que el jaciment té "signes greus de risc" tot i que "la reversibilitat [encara és] possible". Al 2018, Heritage Malta reparà el mur delimitador de la cisterna. El 2019, es va anunciar un projecte per a millorar l'accessibilitat física entre Għar Dalam, Ta' Kaċċatura, Borġ in-Nadur i altres llocs propers. Els treballs inclouen un estudi digital complet de la vil·la romana de Ta' Kaċċatura i els llocs propers, la neteja arqueològica i més recerques arqueològiques en àrees seleccionades dins i al voltant del jaciment. Referències