NoeFlandre/osm-polygon-wikidata-only huggingface dataset:
Stade du 26 mars

Stade du 26 mars ist das größte Stadion in der Republik Mali und eine der bedeutenden Sportstätten in Westafrika. Das Stadion befindet sich rund 10 Kilometer südöstlich vom Stadtzentrum der Hauptstadt Bamako entfernt, am rechten Ufer des Niger. Geschichte Der Name des Stadions ist eine Anspielung auf den Militärputsch gegen den diktatorischen Staatspräsidenten Moussa Traoré, der am 26. März 1991 stattfand. Gebaut wurde das Stadion von einem chinesischen Unternehmen in Partnerschaft mit malischen Unternehmen. Die Kosten betrugen rund 25 Millionen Euro und wurden zu zwei Drittel aus dem Staatshaushalt der malischen Regierung und einem Darlehen der chinesischen Regierung finanziert. Das Stadion mit einer überbauten Gesamtfläche von 7 Hektar verfügt über ein zentrales Hauptspielfeld, ein angrenzendes Trainingspielfeld, einer achtspurige Leichtathletik Tartanbahn und einer Flutlichtanlage. Die maximal 60.000 Zuschauer fassende Arena wird überwiegend für Fußballspiele genutzt. Das Stadion ist die Heimspielstätte der Nationalmannschaft Malis und war auch Austragungsort des Eröffnung- und Endspiels der Fußball-Afrikameisterschaft 2002. Einzelnachweise Weblinks Bilder Stade du 26 mars auf fussballtempel.net, abgerufen am 7. August 2013.
Stade du 26 Mars

Stade du 26 Mars is located in the southern neighborhoods of Bamako, Mali. It serves as a home ground for domestic football club Stade Malien and is the national stadium. It has a capacity of 50,000 as an all-seater stadium. Built in 2001, it is named for the date of Martyrs' Day, a national commemoration of 26 March 1991 Bamako uprising which overthrew the dictatorship of Moussa Traoré. The stadium, which is built by China Overseas Engineering Group, served as a venue for 2002 African Cup of Nations. References External links Photo at cafe.daum.net/stade
Estadio del 26 de Marzo

El Estadio del 26 de Marzo​ (en francés: Stade du 26 Mars) se encuentra en los vecindarios del sur de la ciudad de Bamako, la capital del país africano de Malí. Sirve como la sede habitual para el club de fútbol nacional Stade Malien y es considerado el estadio nacional. Tiene una capacidad para hasta 50 000 personas todas sentadas. Construido en 2001, su nombre viene de la fecha del Día de los Mártires de Malí: una conmemoración nacional del día 26 de marzo de 1991 cuando un levantamiento en Bamako derrocó a la dictadura de Moussa Traoré. Véase también Anexo:Estadios de fútbol de Malí Anexo:Estadios de fútbol en África Referencias
Stade du 26-Mars

Le stade du 26-Mars est un stade de football situé à Bamako, au Mali. Il est inauguré en janvier 2001 pour l’organisation de la Coupe d'Afrique des nations de football 2002. Sa capacité de 50 000 places en fait le plus important stade malien et l'un des plus importants de l'Afrique de l'Ouest. Son nom est une référence au coup d’État ayant mis fin au règne de Moussa Traoré, le 26 mars 1991. Histoire Construit par une entreprise chinoise en partenariat avec des entreprises maliennes, le stade du 26-Mars a nécessité 10 000 tonnes de ciment et autant de fer. Le coût de ce stade s'est élevé à 25 millions d'euros, financé par le budget de l’État à hauteur des deux tiers et par un prêt du gouvernement chinois. Le stade est situé à 10 kilomètres du centre-ville sur la rive droite, et couvre une superficie de 7 hectares avec des ouvrages modernes. Il comprend une arène principale gazonnée et éclairée et un terrain annexe, une piste d’athlétisme en tartan de huit couloirs et une salle de tennis de table. Il est orné d'une statue en aigle qui symbolise l'emblème du football malien. Le stade accueille les matchs importants de l'équipe nationale A et a accueilli le match d'ouverture et la finale de la CAN 2002. Évènement particulier Le 19 septembre 2013, Le stade a été le théâtre des cérémonies d'investiture du président malien Ibrahim Boubacar Keïta, en présence du président français François Hollande . Notes et références Portail de l’architecture et de l’urbanisme Portail du football Portail de l’athlétisme Portail du Mali
Stadio 26 marzo

Lo Stadio 26 marzo (in francese Stade du 26 mars) è uno stadio della città di Bamako, capitale del Mali. Usato principalmente per il calcio, ospita le partite interne dello Stade Malien e della nazionale maliana. Aperto nel 2001, trae il nome dal giorno della sollevazione che depose il presidente del Mali Moussa Traoré il 26 marzo 1991. Ha ospitato cinque partite su sei del girone A, un quarto di finale, una semifinale e la finale della Coppa d'Africa 2002. Collegamenti esterni Foto, su worldstadiums.com (archiviato dall'url originale il 5 agosto 2020). Foto, su fussballtempel.net. URL consultato il 9 novembre 2018 (archiviato dall'url originale il 22 ottobre 2007).
Stade du 26 Mars

Het Stade du 26 Mars (Nederlands: 26 maart stadion) is een stadion in de Malinese hoofdstad Bamako. Het stadion ligt ongeveer 10 kilometer zuid-oost van het centrum. In het stadion is plek voor 55.000 toeschouwers. Het stadion wordt gebruikt voor de voetbalclub Stade Malien. Ook het nationale elftal van Mali speelt er wedstrijden. Naam Het stadion is gebouwd in 2001 en de naam komt van de dag waarop "Martyrs' Day" in Mali wordt gehouden. Op 26 maart 1991 Mali#Burgeroorlogen en staatshervormingen jaren negentig braken studentenprotesten tegen het regime uit. Generaal Moussa Traoré werd die dag afgezet en uiteindelijk resulteerde dit in een vredesverdrag. Afrikaans kampioenschap voetbal 2002 In 2002 werden in dit stadion voetbalwedstrijden voor de Afrika Cup van dat jaar gespeeld. In dit stadion werden 5 van de 6 wedstrijden in poule A gespeeld en daarnaast ook nog een kwartfinale, halve finale en de finale. In de finale won Kameroen na strafschoppen van Senegal.
Stade 26 mars

Stade 26 mars – wybudowany w 2001 na potrzeby Pucharu Narodów Afryki stadion w Bamako, stolicy Mali. Pojemność 50 tys. widzów. Obecnie stadion zespołu Stade Malien. Linki zewnętrzne zdjęcia stadionu zdjęcia stadionu. fussballtempel.net. [zarchiwizowane z tego adresu (2007-10-22)].
Estádio do 26 de Março

O Estádio do 26 de Março (em francês: Stade du 26 Mars) é um estádio multiuso localizado em Bamaco, capital do Mali. Inaugurado em 31 de dezembro de 2001, foi construído para ser a principal sede do Campeonato Africano das Nações de 2002. Com sua capacidade máxima de 55 000 espectadores, é o maior estádio do país e oficialmente é a casa onde a Seleção Malinesa de Futebol manda suas partidas amistosas e oficiais. Além disso, o Stade Malien e o Djoliba, as duas grandes forças do futebol malinês, também mandam ali seus jogos oficiais por competições nacionais e continentais. Homenagem O nome do estádio rende homenagem ao Dia dos Mártires, feriado nacional no Mali que rememora a eclosão do golpe de Estado ocorrido em 26 de março de 1991, que culminou na queda do governo malinês comandado por Moussa Traoré, militar e político malinês que serviu como o 2.º presidente do Mali, governando o país de forma ditatorial entre 1968 e 1991. Referências
Wagnergruppen

Wagner-gruppen (russisk: Группа Вагнера, tr. Gruppa Vagnera), officielt kendt som PMC Wagner er en russisk paramilitær organisation. Den opfattes som et privat militærselskab, et netværk af lejesoldater og en de facto privat hær ejet af Jevgenij Prigozjin, en tidligere nær allieret af den russiske præsident Vladimir Putin. Gruppen opererer til støtte for russiske interesser og modtager udstyr fra det russiske forsvarsministerium. Mens Wagner-gruppen i sig selv ikke er ideologisk drevet, er forskellige elementer af gruppen blevet forbundet med nynazisme og højreekstremisme. Det spekuleres bredt i, at Wagner-gruppen bliver brugt af den russiske regering til at tillade plausibel benægtelse og til at sløre de sande ofre og økonomiske omkostninger ved Ruslands udenlandske interventioner. Gruppen blev fremtrædende under krigen i Donbass i Ukraine, hvor den hjalp prorussiske separatiststyrker i de selverklærede Donetsk- og Luhansk-folkerepublikker fra 2014 til 2015. Gruppen har angiveligt deltaget i forskellige konflikter rundt om i verden, herunder borgerkrigene i Syrien, Libyen, Den Centralafrikanske Republik og Mali. Wagner-gruppen er blevet anklaget for at have begået krigsforbrydelser i områder, hvor de er udstationeret. Anklagerne omfatter voldtægt og røveri af civile samt tortur af anklagede desertører. Wagner-gruppen har spillet en væsentlig rolle i den russiske invasion af Ukraine. Gruppen har bl.a. rekrutteret fanger fra russiske fængsler. I december 2022 hævdede John Kirby, koordinator for strategisk kommunikation i USA's nationale sikkerhedsråd, at Wagner-gruppen har 50.000 lejesoldater. Efter flere års benægtelse af forbindelser til Wagner-gruppen indrømmede Jevgenij Prigozjin i september 2022, at han grundlagde den paramilitære gruppe. Den 23. juni 2023 startede Prigozjin et oprør mod den russiske ledelse efter at have anklaget russiske tropper for at angribe hans mænd. Prigozjin kaldte det march for retfærdighed Referencer
Grupa Wagner

Grupa Wagner (rus. Группа Вагнера) ruska je privatna paravojna organizacija. Neki izvori tvrde da bi mogla biti bliska predsjedniku Ruske Federacije Vladimiru Putinu. U Ruskoj Federaciji Wagner djeluje suprotno važećim zakonskim propisima koji službeno zabranjuju privatne vojne organizacije. Razni elementi grupe „Wagner“ povezuju se s neonacistima i ekstremizmom. Povijest djelovanja Grupa „Wagner“ sudjelovala je u ratu u Donbasu u Ukrajini, gdje je pomagala separatističkim paravojskama samoproglašenih DNR-u i LNR-u od 2014. do 2015. godine. Njezini borci navodno su sudjelovali u raznim sukobima širom svijeta, uključujući građanske ratove u Libiji, Siriji, Srednjoafričkoj Republici i Maliju. U spomenutim sukobima, pripadnike Wagnera povezivalo se s nizom zločina. U jednomu takvom zločinu počinjenu u Siriji, čija se snimka pojavila na internetu, pripadnici Wagnera su Sirijca Hamadija Boutu optužili za dezerterstvo nakon čega su ga brutalno mučili i na kraju mu odrubili glavu. Smatra se da je Grupa „Wagner“ bila u vlasništvu ruskoga oligarha Jevgenija Prigožina ili bila financijski povezana sa njegovim poslovnim djelatnostima. Wagner je sudionik u Invaziji Rusije na Ukrajinu, između ostaloga, u Bitci za Bahmut. Izvori Vanjske poveznice Insajder iz moskovskog podzemlja: ‘Ovo je prava istina o Putinovu odredu smrti, grupi Wagner‘ Pripadnici grupe Wagner, vojske plaćenih ubojica, ubačeni su u Kijev da likvidiraju Zelenskog i Klička. Evo tko stoji iza zločinačke ‘zaštitarske tvrtke‘ u kojoj su i plaćenici iz Srbije i BiH
Grupul Wagner

Gruppa Vagnera (în rusă Группа Вагнера) sau Grupul Wagner, cunoscut și sub numele de PMC Wagner, ChVK Wagner sau CHVK Vagner, este o organizație paramilitară rusă. A fost descrisă de unii ca fiind o companie militară privată (sau o agenție de contractare militară privată), ai cărei contractori ar fi participat la diferite conflicte, inclusiv operațiuni în Războiul Civil Sirian de partea guvernului sirian, precum și, din 2014 până în 2015, în Războiul din Donbas din Ucraina, ajutând forțele separatiste ale republicilor auto-declarate Donetsk și Luhansk. A participat și la Anexarea Crimeii de către Federația Rusă. Grupul Wagner a fost creat în anul 2013 în regiunea Krasnodar, în sudul Rusiei ca o anexă a GRU (Wagner a fost numele conspirativ al lui Dmitri Utkin, fondatorul grupului). Avea peste 6.000 de membri în decembrie 2017. Rusia neagă existența Grupului Wagner, dar raportul din 24 aprilie 2020 al Consiliului de Securitate ONU a afirmat că această armată privată a intervenit în Războiul Civil Libian. Pentru războiul din Ucraina, Grupul Wagner a recrutat cca. 50 de mii de pușcăriași ruși. Dintre aceștia, în ianuarie 2023, doar 10.000 au rămas pe front, restul au murit, s-au predat ori au dezertat. 90% din grup sunt foști prizonieri, această informație a fost confirmată parțial de Ministerul Apărării din Marea Britanie. Grupul este considerat o organizație teroristă de către Ucraina, Lituania și Estonia. Vezi și Alexei Nagin Note
Skupina Wagner

Skupina Wagner (rusko: Группа Вагнера, latinizirano: Gruppa Vagnera), imenovana tudi ČVK Wagner (rusko: ЧВК «Вагнер», latinizirano: ČVK »Vagner«; dob. »Zasebno vojaško podjetje Wagner«), je ruska paravojaška organizacija. Različno jo opisujejo kot zasebno vojaško podjetje (PMC), mrežo plačancev ali de facto zasebno vojsko ruskega predsednika Vladimirja Putina. Skupina deluje mimo zakona v Rusiji, kjer so zasebna vojaška podjetja uradno prepovedana. Ker deluje v podporo ruskim interesom, prejema opremo od ruskega ministrstva za obrambo (MO) in uporablja za usposabljanje objekte MO, naj bi bila skupina Wagner de facto enota ministrstva za obrambo ali ruske vojaške obveščevalne agencije GRU. Čeprav Skupina Wagner sama ni ideološko motivirana, različne njene elemente povezujejo z neonacizmom in desničarskim ekstremizmom. Na splošno se domneva, da ruska vlada uporablja Skupino Wagner, da bi si v nekaterih konfliktih zagotovila možnost zanikanja vpletenosti ter da bi pred javnostjo prikrila resnične žrtve in finančne stroške ruskih intervencij v tujini. Skupina je postala pomembna med vojno v Donbasu v Ukrajini, kjer je od leta 2014 do 2015 pomagala proruskim separatističnim silam samorazglašenih Ljudskih republik Doneck in Lugansk. Njeni člani naj bi sodelovali v različnih konfliktih po vsem svetu, vključno z državljanskimi vojnami v Siriji, Libiji, Srednjeafriški republiki in Maliju, pri čemer so se pogosto borili na strani sil, ki so povezane z rusko vlado. Operativci Wagnerja so na območjih, kamor so bili razporejeni, zagrešili vojne zločine. Obtožbe vključujejo posilstva in ropanje civilistov ter mučenje ljudi, obtoženih dezerterstva. Wagner je igral pomembno vlogo v ruski invaziji na Ukrajino, kjer naj bi med drugimi dejavnostmi izvajal atentate na ukrajinske voditelje in rekrutiral zapornike za boje na fronti. Decembra 2022 je koordinator Sveta za nacionalno varnost Združenih držav za strateško komuniciranje John Kirby dejal, da ima Wagner v Ukrajini 50.000 borcev, vključno z 10.000 pogodbeniki in 40.000 zaporniki. Drugi ocenjujejo število rekrutiranih zapornikov na več kot 20.000, pri čemer skupno število PMC, prisotnih v Ukrajini, ocenjujejo na 20.000. Leta 2023 je Rusija Wagnerjevim najemnikom, ki so sodelovali v invaziji, podelila status vojnega veterana. Po letih zanikanja povezav s Skupino Wagner je septembra 2022 priznal, da je ustanovil to vojaško skupino, Jevgenij Prigožin, poslovnež s tesnimi povezavami s Putinom. Galerija Opombe Sklici
Група Вагнер

Група „Вагнер” (рус. Группа Вагнера, енгл. Wagner Group), званично ПВК „Вагнер” (рус. ЧВК «Вагнер»), је руска приватна паравојна организација. За Групу Вагнер се сматра да је блиска председнику Русије Владимиру Путину, док Влада Русије тврди да Група Вагнер не постоји легално јер су приватне војске забрањене у Русији. Иако Група Вагнер није идеолошки вођена, елементи Групе Вагнер су повезани са неонацистима и крајње-десничарским екстремистима. Група Вагнер је учествовала у рату на истоку Украјине, где је помагала сепаратистичким снагама самопроглашених ДНР и ЛНР од 2014. до 2015. године. Њени борци су наводно учествовали у разним сукобима широм света, укључујући грађанске ратове у Либији, Сирији, Централноафричкој Републици и Малију. Тренутно су активни у сукобима у Украјини. Сматра се да је Група Вагнер у власништву руског пословног човека Јевгенија Пригожина или финансијски повезана са његовим пословним активностима. Дана 23. јуна 2023. године, Група Вагнер је започела покушај оружане побуне против Оружаних снага Руске Федерације и Министарства одбране. Међутим, све је завршено мирним дијалогом и одласком Пригожина у Белорусију. Види још Пук Азов Десни сектор Референце
Tour de la BCEAO

Der Tour de la BCEAO ist ein Hochhauskomplex in der malischen Hauptstadt Bamako und der malische Sitz der Banque Centrale des Etats de l’Afrique de l’Ouest (BCEAO), der Zentralbank mehrerer französischsprachiger Nationen Westafrikas. Der sich am nördlichen Ufer des Niger erhebende BCEAO-Komplex mit Gartenanlage wurde 1994 im Stil der französisch beeinflussten neu-sudanesischen Architektur erbaut und zeigt Elemente der „Sudan-Sahel-Bauweise“ der berühmten Moscheen von Djenné und Timbuktu. Die Höhe des Gebäudes wird auf etwa 70 Meter geschätzt, es hat 20 Etagen und ein Kellergeschoss mit Tiefgarage. Es ist das höchste Bauwerk von Mali. Einzelnachweise
BCEAO Tower (Bamako)

The BCEAO Tower (fr. Tour de la BCEAO) is a building in Bamako, Mali. At 20 stories and 80m (262ft) high, it is the tallest building in the West African nation. It sits on the north ("right→") bank of the Niger River in the center of the City of Bamako. Architecture Classified as Neo-Sudanic architecture, the tower is modeled on the Sudano-Sahelian architecture of the famous Mosques of Djenné and Timbuktu. The building, dull orange in colour, matches the traditional banco architecture of West Africa, as well as that of the soil in the surrounding area. Its tapered shape resembles a termite hill from a distance. The distinctive "horns" (or "bat ears") on the building's top, and its deeply incised, vertically variegated facade are typical decorative elements of Sahelian architecture, found on buildings such as the Great Mosque of Djenné, and strongly resembling the 1923 Bamako Market building. Owner The BCEAO Tower is the Malian headquarters of the Central Bank of West African States, whose acronym in French is BCEAO and which provides development banking and government financial and currency services in several Francophone West African nations. Location in Bamako The building is located in the busy Commune III neighbourhood, where "Avenue Moussa Tavele" meets the waterside boulevard between the two main Bamako bridges: King Fahd Bridge a block west, and Martyrs Bridge three blocks east. Just to the east of the BCEAO complex, a park and formal garden mark where the diagonally running "Boulevard du Peuple" reaches the river. By contrast, small market gardens and launching points or river canoes line the edges of the river. With the Hotel de l'Amitié and the Grande Mosquée, the BCEAO Tower is one of three landmarks visible across most of the city. See also BCEAO Tower (Cotonou) References External links BCEAO Tower Bamako at CTBUH Archnet: BCEAO Tower. Neo-Sudanic Architecture: Online notes for Dr. Gregory Mann, Columbia University. Retrieved 2008-08-11.
Tour de la BCEAO (Bamako)

La tour de la BCEAO est un gratte-ciel situé avenue Moussa-Travelle, dans le quartier du fleuve, Commune III à Bamako, la capitale du Mali. En plus de l'hôtel de l'amitié, elle compte parmi les quelques gratte-ciel de la ville et abrite le siège malien de la Banque centrale des États de l'Afrique de l'Ouest. La tour, surnommée « tour couronnée », possède 17 niveaux plus les sous-sol. Elle a été conçue en 1994 dans le style de l'architecture néo-soudanaise. Son altitude est estimée à près de 70 m. Photographies Articles connexes BCEAO Tour de la BCEAO (Dakar) Notes et références Portail du Mali Portail de l’économie Portail des gratte-ciel
Torre della BCEAO

La torre della BCEAO (in francese Tour de la BCEAO) è un grattacielo della capitale maliana Bamako. È situato nel distretto conosciuto come Commune III. Ospita la sede di Bamako della Banca centrale degli Stati dell'Africa Occidentale (BCEAO). Storia Completato nel 1994, è stato realizzato in stile neo-sudanese. Altri progetti Wikimedia Commons contiene immagini o altri file su Torre della BCEAO Collegamenti esterni (EN) Torre della BCEAO, su Structurae. (EN) Torre della BCEAO, su Skyscraper Center.
BCEAO-toren (Bamako)

De BCEAO-toren (Frans: Tour de la BCEAO) in het centrum Bamako, de hoofdstad van Mali, is (met 20 verdiepingen) het hoogste gebouw in deze stad. In de toren zetelt de Malinese vestiging van de Banque Centrale des États de l'Afrique de l'Ouest (BCEAO), de centrale bank van een aantal Franstalige West-Afrikaanse staten die zijn verenigd in de Economische Gemeenschap van West-Afrikaanse Staten. Het ontwerp van het gebouw is geïnspireerd door de bekende moskeeën van Djenné en Timboektoe.
Aérodrome d'Ansongo

L’aéroport d'Ansongo est un aéroport desservant Ansongo, dans la région de Gao, au Mali. Notes et références (en) Cet article est partiellement ou en totalité issu de l’article de Wikipédia en anglais intitulé « Ansongo Airport » (voir la liste des auteurs). Lien externe https://www.world-airport-codes.com/mali/ansongo-65078.html Portail de l’aéronautique Portail du Mali
Ansongo Airport

Ansongo Airport är en flygplats i Mali. Den ligger i regionen Gao, i den östra delen av landet, 1 000 km öster om huvudstaden Bamako. Ansongo Airport ligger 251 meter över havet. Terrängen runt Ansongo Airport är platt. Runt Ansongo Airport är det mycket glesbefolkat, med 6 invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Ansongo, 4,6 km söder om Ansongo Airport. Trakten runt Ansongo Airport är ofruktbar med lite eller ingen växtlighet. Kommentarer Källor
Manantali

Manantali je přehradní nádrž s hydroelektrárnou na řece Bafing v kraji Kayes na západě Mali. Sypaná hráz je vysoká 68 metrů a dlouhá 1476 metrů, umělé jezero má rozlohu 477 km². V roce 1972 založily Mali, Mauritánie a Senegal sdružení Organisation pour la mise en valeur du fleuve Sénégal (česky Organizace pro rozvoj povodí řeky Senegal), jehož cílem byla výstavba přehrad v povodí řeky Senegal, které by regulovaly záplavy, usnadňovaly lodní dopravu a vyráběly elektrickou energii. Problémy s financováním projektu vedly k tomu, že stavba přehrady Manatali byla zahájena až roku 1982 a dokončena v roce 1988, elektrárna se začala stavět v roce 1997 a byla uvedena do provozu v červenci 2001. Elektrárna má pět Kaplanových turbín, vyrábí 740 gigawatthodin ročně, koeficient ročního využití činí 42 %. Za účelem dodávky energie do všech tří zúčastněných zemí bylo vybudováno 1400 km rozvodných sítí. Voda z umělého jezera se využívá k zavlažování. Stavba bývá kritizována jako megalomanský projekt, jehož užitečnost zdaleka nevyváží negativní dopady. Byla zatopena kvalitní půda s množstvím polí a lesů, což vedlo k proměně mikroklimatu, okolo dvanácti tisíc lidí muselo být přesídleno (většina z nich nedostala jako náhradu žádnou půdu) a zaniklo původní zemědělství založené na pravidelných záplavách, které na zavlažovaném území nahradila méně výnosná monokultura rýže. Změna druhového složení ryb v přehradě poškodila místní rybolov, umělá nádrž se navíc stala líhní parazitů přenášejících schisostomózu. Literatura SVOBODOVÁ, Martina. Smích a pláč Afriky. Praha: Euromedia Group, 2011. 352 s. ISBN 978-80-242-2982-9. Externí odkazy Obrázky, zvuky či videa k tématu Monantali na Wikimedia Commons (anglicky) A Case Study on the Manantali Dam Project - zpráva společnosti International Rivers (francouzsky) Le barrage de Manantali - zpráva Organizace pro rozvoj povodí řeky Senegal (německy) text=Barrage de Manantali / Mali - Westafrika - zpráva o přehradě Manantali