Острів Пангкор

Острів Пангкор (малай. Pulau Pangkor кит.: 邦咯岛 тамільська: பங்கோர் தீவு) — острів в окрузі Манджунг, штаті Перак, Малайзія. Населення становить приблизно 10 000 осіб. Поруч розташовані такі острови, як Пангкор-Лаут, Гіам , Ментагор, Сімпан та Тукун-Теріндак. Основними галузями промисловості острова є туризм та рибальство. Географія Площа острова Пангкор становить 18 км2 (6,9 миля2) . Острів розташований на відстані 3,5 кілометра (2,2 миля) від півострова Малайзія. Острів вкритий лісами та є домівкою для 65 видів рептилій, 17 видів земноводних та 82 видів герпетофауни. Місцеві жителі переважно є малайцями, що розмовляють мовою кедаган, а також китайськими мовами хоккієн та теочью, основними мовами яких є кедахська малайська, хоккієн, теочью, китайська мандарин та малайзійська тамільська. Історія Історично Пангкор був притулком для місцевих рибалок, торговців та піратів. У 17 столітті голландці збудували форт для контролю над торгівлею оловом Перака, відомий як Голландський форт. У 1874 році тут було укладено історичний договір між британським урядом та претендентом на трон Перака (Пангкорський договір), який започаткував британське колоніальне панування на Малайському півострові. Стара британська назва групи островів Пангкор була Діндінгс. Бату-Гонг — це петрогліф (наскельний малюнок) невідомого віку, розташований на мисі Пантай Пасір Богак, що зображує гонг, вперше згаданий Г. Де. Г. Сівекінгом у журналі Азіатського товариства в 1951 році 100 см (39 дюйм) в діаметрі та орієнтований прямо на північ. Пасажирський причал, розташований поблизу Пасір Богар, був завершений наприкінці 1959 року. Вартість будівництва склала 150 000 малайзійських ринггітів. У 2003 році група компаній Marina Island розробила штучний острів Марина-Айленд, який розпочав експлуатацію у 2010 році з приватними інвестиціями у розмірі 250 мільйонів ринггітів до 2013 року. Інтегрований курортний острів зі змішаною забудовою складається з житлових будинків на березі моря, нового причалу (причалу острова Марина), приватної комерційної пристані під назвою Pangkor Marina Malaysia, апартаментів, готелів та магазинів. Причал має поромне сполучення, яке з'єднує його з островом. 2004-2014 роки були періодом швидкого зростання та розвитку острова та навколишнього району. У 2006 році біотехнологічний центр, спільне підприємство Global Hi-Q Malaysia S/B та Hi-Q Bio-Tech International (Taiwan) Ltd, розпочав свою діяльність з початковими інвестиціями у розмірі 100 мільйонів рингітів (30 мільйонів доларів США). Їхня діяльність включає риборозведення та аквакультуру, а перший збір відбувся у 2009 році. Туризм Після того, як федеральний уряд надав острову статус безмитного регіону з 1 січня 2020 року, кількість відвідувачів на острові зросла на 40 відсотків. Муніципальна рада Манджунга (MPM) зафіксувала 1,42 мільйона відвідувачів порівняно з 1,03 мільйона у 2017 році. Транспорт Острів Пангкор знаходиться за три години їзди від Куала-Лумпура і доступний через чотирисмугову автомагістраль Іпох-Лумут та швидкісну автомагістраль Західного узбережжя. Автобуси часто прибувають до головного причалу в Лумуті. Острів не з'єднують мости з материком, оскільки політика спрямована на контроль кількості транспортних засобів на острові для запобігання заторам на дорогах. Громадські пороми відправляються з Лумута до острова Пангкор зі старого причалу Лумут. Пором зупиняється біля двох причалів на східній стороні острова Пангкор: Sungai Pinang Kecil, причалу SPK та причалу міста Пангкор. З материка на острів курсує нова поромна компанія, яка має коротший шлях порівняно зі звичайним поромом. Вона починається з Марина-Бей, і вартість проїзду трохи вища. Поїздка звичайним поромом від пристані Лумут до острова Пангкор займає 30-40 хвилин, тоді як з Марина-Бей до острова Пангкор — лише 15-20 хвилин. Острів обслуговується аеропортом Пангкор через чартерні рейси компанії Berjaya Air та регулярні авіарейси з аеропорту Субанг компанією SKS Airways. Визначні місця Західне узбережжя Пангкора славиться своїми пляжами, курортами та готелями для розміщення туристів. Серед відомих пляжів – Пасір Богак, Телук Ніпах та Кораловий пляж. На східному узбережжі Пангкора живуть усі мешканці, багато з яких працюють у місцевих харчових та рибальських галузях, зокрема на рибному заводі, майстернях з виробництва човнів та рибній фермі. Серед інших визначних пам'яток острова – храм Фу Лінг Конг, храм Шрі Патіракаліамман у селі Сунгай Пінанг Бесар; Бату Берсурат, Тигрова скеля, Голландський форт (Кота Беланда), гробниці в Кампунг Телук Гедунг, пагорб Черепахи та Бату Гонг. Клімат Острів Пангкор розташований біля західного узбережжя Малайзії, і тут цілий рік панує спекотна та волога погода. Сезон дощів триває з квітня по жовтень, а сухий сезон — з жовтня по квітень. Галерея Посилання